Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (далі позивач), через свого представника звернулось до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) за яким просили стягнути заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 11\~788 грн. 55 к., що виникла за період з січня 2020 по листопад 2022 року включно та вирішити питання судових витрат. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач є юридичною особою, яка здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу споживачам в межах території Вінницької області на підставі ліцензії №811 від 19.06.2017 із змінами внесеними постановами НКРЕКП від 11.06.2019 за №1025 та від 07.10.2020 за №1842, а відтак є оператором газорозподільної системи та надавачем комунальних послуг у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про ринок природного газу». На ім`я відповідача було відкрито особовий рахунок та присвоєно ЕІС-код, останній споживає природний газ, із заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу не звертався, відтак є таким що приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, отож є споживачем послуг, які надаються йому позивачем як постачальником до його житла. Позивач у позові зазначає, що він належним чином виконує умови зобов`язання, тоді як відповідач в порушення умов договору не вносить своєчасно плату за отримані послуги у повному обсязі, внаслідок чого за період з січня 2020 року по листопад 2022 року допустив заборгованість в розмірі 11\~788,55 гривень, які в добровільному порядку не погашає, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 02.01.2023 прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у справі, а розгляд справи вирішено проводити у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам судом визначено строк для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив та заперечень). У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надала, також не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку. За таких обставин суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, установив, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 за № 811 Про видачу ліцензії на розподіл природного газу Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації Вінницягаз (ЄДРПОУ 03338649) видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Вінницької області, крім сіл Якушинці і Зарванці Вінницького району, смт Кирнасівка, сіл Одая, Нестерварка, Федьківка, Дранка, Тиманівка, Клебань, Копіївка, хутір Марково Тульчинського району, сіл Пилипи-Борівські, Калинка Томашпільського району, сіл Сокіл, Моївка, Борівка, хутір Грабовець Чернівецького району, села Махаринці Козятинського району, сіл Бухни, Морозівка Погребищенського району, а також території м. Гайворон Кіровоградської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Акціонерного товариства Оператор газорозподільчої системи Вінницягаз. Підпунктом 1.2.1. пункту 1.2 розділу І Статуту АТ Оператор газорозподільної системи Вінницягаз , затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів, оформленим протоколом від 19.03.2019 за № 1, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ВІННИЦЯГАЗ» (ідентифікаційний код 03338649) (позивач) є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Вінницягаз. Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій, основним видом економічної діяльності позивача є 35.22 розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи. Отже АТ Оператор газорозподільної системи Вінницягаз є суб`єктом господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Вінницької області, у тому числі смт Турбів. Судом встановлено, що на ім`я відповідача [PERSON] , як побутового споживача послуг з розподілу природного газу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , присвоєний ЕІС-код № 56XM01D78125662J, що підтверджується довідкою про фінансовий стан. Відповідно до розрахунку наведеного у фінансовій довідці, відповідач станом на листопад 2022 року включно має заборгованість перед позивачем в розмірі 11\~788,55 грн., який містить інформацію (відомості) про особу відповідача, адресу газифікованого об`єкта, обсяги споживання природного газу споживачем та здійснення частково оплати наданих послуг. Відповідно до довідки про фактичний обсяг споживання природного газу по 0/р №0100400354 ( [PERSON] ), який охоплюює період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2021 року визначено обсяги спожитого відповідачем газу. Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України від 09 квітня 2015 року №329-VIII «Про ринок природного газу» (далі - Закон №329-VIII), Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі Кодекс ГРМ), та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до статті 1 Закону України\~«Про\~ринок\~природного газу» постачання природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Постачальник природного газу це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. Розподіл природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). Як було встановлено АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз»\~є оператором газорозподільної системи (скорочено Оператор ГРМ) і надає послуги саме із розподілу природного газу, і такі послуги не включають в себе послуги з постачання природного газу. Згідно з частинами першою та другою статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Типовий договір розподілу природного газу затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор) від 30 вересня 2015 року №2498. За змістом частини другої статті 205 ЦК України, укладання договору, шляхом вчинення виключно конкретних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договором приєднання\~є договір,\~умови якого\~встановлені однією\~із сторін\~у формулярах\~або інших\~стандартних формах,\~який може\~бути укладений\~лише шляхом\~приєднання другої\~сторони до\~запропонованого договору\~в цілому;\~друга сторона\~не може\~запропонувати свої\~умови договору.(частина\~1\~статті 634 ЦК України). Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу, договір розподілу природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642\~ЦК\~України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною в додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. (частина 1 статті 634 ЦК України). Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №639/10591/14-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16. Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підтвердження розміру заборгованості відповідача надав виписку з фінансового стану та довідку про фактичний обсяг споживання природного газу по особовому рахунку, що належить відповідачеві. Відповідно до положень частини третьої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи надані позивачем докази, розрахунок заборгованості, зокрема виписку з фінансового стану та довідку про фактичний обсяг споживання природногогазу по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , ЕІС-код № [NUMBER] , суд вважає їх такими, що цілком відповідають вимогам процесуального законодавства щодо достовірності та допустимості доказів. Зібрані у справі докази підтверджують, що між сторонами виникли договірні відносини щодо надання АТ «ОГЗ «Вінницягаз» послуг з розподілу (доставки) природного газу до домоволодіння відповідача, а останній прийняв ці послуги, користуючись природним газом (тобто прийняв оферту). Фактом приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору) є документальне підтвердження споживання природного газу (помісячні показання лічильника газу, відображені в доданій виписці з фінансового стану по особовому рахунку відповідача). У постанові КЦС ВС від 07.10.2021 року у справі № 468/1649/20-ц зазначено, що припинення споживання природного газу через неоплату послуг не звільняє споживача, приєднаного до системи газопостачання, від оплати послуг за забезпечення доступу до газорозподільної системи з можливістю споживання природного газу. Відповідач остаточно не відмовлявся від послуг газопостачання, про розірвання договору не заявляв. Як слідує із довідки про фактичний обсяг споживання природного газу по особовому рахунку [PERSON] було визначено замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом з урахуванням вимог пункту 4 глави 6 розділу VI цього Кодексу. Крім того,\~судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов`язання перед відповідачем та надав послуги розподілу природного газу, водночас відповідач своїх зобов`язань не виконав та не оплатив послуги розподілу природного газу, чим порушив умови договору, внаслідок чого у відповідача наявна заборгованість за послуги розподілу природного газу за період з січня 2020 року по листопад 2022 року, яка становить 11\~788,55 грн., що підтверджується належними, достовірними і допустимими доказами, наданими позивачем. У постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 922/1703/20 викладено висновок згідно з яким, встановивши наявність у відповідача обсягів споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, який не припинено, а також враховуючи те, що споживачем ні заява про остаточне припинення користування природним газом, ні уточнені заявки на величину річної замовленої потужності не подавалась, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про існування у відповідача обов`язку оплати вартості послуг з розподілу природного газу в порядку передбаченому главою 6 розділу VI Кодексу ГРМ, в редакції постанови №2080 від 07.10.2019. При цьому,\~судвраховує й те, що відповідачем відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України не надано доказів на спростування розміру заборгованості, розрахунок якого здійснено позивачем. Доказів того, що відповідач звертався до позивача із заявою про припинення розподілу природного газу на його домоволодіння суду не надано. Ураховуючи вищевикладені обставини, судвважає, що між позивачем та відповідачем наявні фактичні договірні відносини і відповідач своїх зобов`язань за ними не виконав та не оплатив послуги розподілу природного газу, чим порушив умови договору, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується положеннями Глави 8 ЦПК України, ураховуючи те, що позов задоволено повністю, суд присуджує понесені позивачем витрати із відповідача про сплаті судового збору у повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved