Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

14.11.2022 [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якій просить: виключити з актового запису № 2101 від 21.08.2019, вчиненого Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві відомості про [PERSON] , [INFO] , вказаного як батька дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 15.09.2018 між ним та відповідачем Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб, актовий запис №2171. Під час шлюбу народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач був впевнений, що саме він є біологічним батьком [PERSON] , а тому подав спільно з відповідачем заяву про державну реєстрацію його батьком дитини до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 21.08.2019. У серпні 2022 року родичі відповідача повідомили [PERSON] , що він не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . З метою з`ясування питання про наявність кровного споріднення між ним та дитиною [PERSON] , позивач звернувся до медико-генетичного центру «Мама Папа» для проведення молекулярно-генетичного дослідження. За результатом дослідження зроблено висновок № 36463 від 26.10.2022, що біологічна спорідненість між [PERSON] та [PERSON] - відсутня, що доводить той факт, що батьком дитини є інший чоловік, а не позивач. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2022 визначено головуючого суддю Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи надано строк для подання заяв по суті справи. 17.01.2023 з метою забезпечення можливості участі відповідача у судовому засіданні та її належного повідомлення про судові засідання та про розгляд зазначеної цивільної справи, ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (в розумінні Постанови КМУ № 646 від 22.09.2016) щодо [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , останнє відоме зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Відповідно до відповіді заступника Міністра з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації від 31.01.2023 в ЄІБД ВПО відсутня інформація відносно [PERSON] . Ухвалою суду від 22.02.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 27.03.2023. Позивач в судове засідання не з`явився, разом з тим від його представника адвоката - Ахрамовича Я.І. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином на підставі ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. 23.01.2023 на адресу суду надіслала заяву, згідно з якою просила розглядати справи у її відсутності та не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, в заяві від 03.02.2023 просила суд справу розглядати за відсутності представника Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.09.2018, виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2171, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2018. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.08.2019, виданого Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказані: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №2101. Згідно результату ДНК дослідження проведеного медико-генетичним центром «Мама Папа» від 26.10.2022 №36463, можливість батьківства [PERSON] (передбачуваний батько) відносно дитини [PERSON] становить 0%, індекс батьківства - 0. "Передбачуваний батько виключається як біологічний батько тестованої дитини" Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом положень ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 2. 13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 визначено, що рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників, їхніх представників. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Зважаючи, що відповідач визнала позов та не заперечує щодо того, що позивач не є біологічним батьком її сина [PERSON] , [INFO] , з огляду на те, що відсутність кровного споріднення між позивачем та [PERSON] доводиться результатом ДНК, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача та виключення відомостей про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В той же час, позивач не заявляв вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 13 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved