Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєву А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 17.10.2022 року відкрито провадження у справі. Предметом позову є стягнення 10371,00 грн. виплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.06.2020 року о 13:35 год. в м. Києві по вул. Іллєнка, 5, сталася ДТП за участю автомобіля марки «Mitsubishi Spase Star», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] (надалі - відповідач). Під час цієї пригоди було пошкоджено направляючу пішохідну огорожу, яка перебуває на утриманні (балансі) КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва» (надалі - потерпілий). На час ДТП діяв Поліс Обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-200347787 від 21.06.2020 року, який був укладений ПрАТ «СК «Українська страхова група» (надалі - позивач) за яким, позивач прийняв на себе ризики щодо експлуатації автомобіля марки «Mitsubishi Spase Star», д.н.з. [NUMBER] . Після дорожньо-транспортної пригоди, відповідач відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння у встановленому законом порядку. До Позивача звернулась Потерпіла особа з заявою про виплату страхового відшкодування від 25.06.2020 року. Позивач, відповідно до умов полісу № ЕР-200347787 від 21.06.2020 року здійснив виплату страхового відшкодування за пошкодження майна, що розташоване в [ADDRESS] , в розмірі 10371,00 грн. У зв`язку із вищевикладеним, позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду в порядку регресу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади, правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 23.06.2020 року о 13:35 год. в м. Києві по вул. Іллєнка, 5, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mitsubishi Spase Star», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] . Під час цієї пригоди було пошкоджено направляючу пішохідну огорожу, яка перебуває на утриманні (балансі) КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва». На час ДТП діяв Поліс Обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-200347787 від 21.06.2020 року, який був укладений ПрАТ «СК «Українська страхова група» за яким, позивач прийняв на себе ризики щодо експлуатації автомобіля марки «Mitsubishi Spase Star», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2020 року у справі №761/19844/20 яка набрала законної сили, [PERSON] був визнаний винним ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП. Після дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. До ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернулось КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва» із заявою про виплату страхового відшкодування від 25.06.2020 року. Заява КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва» була розглянута ПрАТ «СК «Українська страхова група», та на підставі: Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна - направляюча пішохідна огорожа в [ADDRESS] від 27.07.2020р.; Страхового акта № ДКЦВ від 27.07.2020 року; Розрахунку суми страхового відшкодування 27.07.2020 року, ПрАТ «СК «Українська страхова група», відповідно до умов полісу № ЕР-200347787 від 21.06.2020 року здійснив виплату страхового відшкодування за пошкодження майна - направляюча пішохідна огорожа, що розташована в [ADDRESS] , в розмірі 10371,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №20673 від 20.08.2020 року. Між сторонами у справі, у зв`язку із завданням шкоди (збитків), виникли цивільні права та обов`язки в силу статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України). Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: - протиправна поведінка особи; - настання шкоди; - причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; - вина завдавача шкоди. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, встановленими є такі елементи складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка особи, настання шкоди та причинний зв`язок. Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Вина підтверджена постановою Шевченківського районного суду м. Києва, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина. Отже, суд встановив підстави для деліктної відповідальності відповідача за завдання шкоди володільцю (балансоутримувач) пошкодженого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимого (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно підпункту в) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи те, що ДТП була скоєна з вини відповідача, при цьому ПрАТ «СК «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування юридичній особі, а також, що відповідач відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у позивача виникло право регресу до особи, що завдала шкоду, а тому, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим, поданий позов підлягає задоволенню. При цьому, відповідач в судове засідання не з`явився, зазначені в позові обставини не спростував, не надав доказів того, що у останнього відсутній обов`язок по сплаті вказаних коштів позивачу, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем сплачено 2481,00 грн. судового збору, який було зараховано до спеціального фонду державного бюджету. Позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а тому, судовій збір покладається на відповідача.

Outcome: approved