Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

10.01.2023р. позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що йому та відповідачці на праві спільної часткової власності (по 1/2 частині кожному) належить 4-кімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 70,70кв.м., житловою площею 47,10кв.м. 26.05.2022р. за рішенням суду шлюб між ними було розірвано і ними було погоджено певний порядок користування вказаною квартирою. Однак, незважаючи на це, відповідачка ігнорує його право користування квартирою, через що виникають конфлікти. У зв`язку з цим він вимушений звернутися до суду з цим позовом. Просить встановити порядок користування вказаною квартирою, виділивши йому у користування кімнату 262-3 площею 14,8кв.м., кімнату 262-6 площею 11,6кв.м. з лоджією 262-8 площею 1,8кв.м. та лоджією 262-9 площею 1,5кв.м., а відповідачці кімнату 262-7 площею 13,5кв.м. з лоджією 262-10 площею 1,65кв.м. та кімнату 262-4 площею 7,2 кв.м., в спільному користуванні залишити кухню 262-2 площею 9,5кв.м., санвузол 262-5 площею 3,7 кв.м., коридор 262-1 площею 10,4кв.м. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 11.01.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за цим позовом та призначено її розгляд по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] адвокат Литвиненко Т.М. в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] \~в судове\~засідання не\~прибулаза невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідачки на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.\~4,5 ЦПК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Аналогічні положення закріплені в ст.319,321 ЦК України. Крім того, відповідно до ст.319,321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.\~ Держава не втручається у здійснення власником права власності . \~Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.356 ЦК України\~власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно\~ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.379,383 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.11.2014р., який розірвано рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26.05.2022р., яке набрало законної сили 28.06.2022р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] та відповідачці [PERSON] на праві спільної часткової власності (по 1/2 частині кожному) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.02.2013р. приватним нотаріусом ЗМНО Корнієнко Я.С., реєстровий №289. Право власності зареєстровано в установленому законом порядку. Відповідно до даних технічного паспорту спірна квартира має загальну площу 70,70кв.м., житловою площею 47,10кв.м. \~ \~ \~ \~Квартира має чотири ізольовані житлові кімнати 262-3 площею 14,8кв.м., 262-4 площею 7,2 кв.м., 262-6 площею 11,6кв.м. з лоджією 262-8 площею 1,8кв.м. та лоджією 262-9 площею 1,5кв.м., 262-7 площею 13,5кв.м. з лоджією 262-10 площею 1,65кв.м., а також кухню 262-2 площею 9,5кв.м., санвузол 262-5 площею 3,7 кв.м., коридор 262-1 площею 10,4кв.м. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . При цьому, суд виходить з того, що відповідно до п.14\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995р., квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо сторонам виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. В даному випадку, судом достовірно встановлено, що сторони на законних підставах набули право спільної власності на зазначену квартиру, але не досягли згоди щодо спільного користування нею і у зв`язку з тим, що квартира не підлягає поділу в натурі і на даний час жоден із співвласників не вимагає стягнення компенсації вартості своєї частки, суд вважає необхідним встановити порядок користування нею. При визначенні конкретного порядку користування суд виходить з того, що частки співвласників у спірній квартирі є ідеальними кожному належить по 1/2 частині квартири. На цю ідеальну частку кожній стороні припадає по 35,35кв.м. загальної площі та по 23,55кв.м. житлової площі. Кімнат, які б відповідали розміру ідеальних часток кожного співвласника, в квартирі немає. Разом з тим, суд вважає, що у випадку встановлення порядку спільного користування квартирою застосування критерію необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення із забезпеченням відповідності ідеальних часток реальним не є обов`язковим. Суд може виділити в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно, і відхилення в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність в даному випадку є допустимим. Таке рішення суду не змінює розмір часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевказане, суд вважає можливим встановити порядок користування спірною квартирою, який запропонований позивачем, а саме, виділити йому в користування житлову кімнату 262-3 площею 14,8кв.м., житлову кімнату 262-6 площею 11,6кв.м. з лоджією 262-8 площею 1,8кв.м. та лоджією 262-9 площею 1,5кв.м., відповідачці житлову кімнату 262-7 площею 13,5кв.м. з лоджією 262-10 площею 1,65кв.м. та житлову кімнату 262-4 площею 7,2 кв.м., інші приміщення залишити в спільному користуванні. При цьому, суд враховує, що відповідачка [PERSON] обґрунтованого заперечення проти позову не подала, в судове засідання не прибула і жодним чином позовні вимоги не спростувала. Таким чином, позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40грн.

Outcome: approved