Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

КП Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обгрунтовує тим, що до 01.05.2018 року послуги з надання централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснювало ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», яке на підставі договору №602-18 від 11.10.2018 року про відступлення права вимоги (цесії) передало право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що отримання КИЇВЕНЕРГО за період з 01.08.2018 року до дати укладання цього договору - Комунальному підприємству Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». Таким чином, позивач прийняв право вимоги до споживачів за адресою: [ADDRESS] , по заборгованості за спожиті послуги до 01.05.2018 року у розмірі 14967,84 грн (заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 10036,95 грн; заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4930,89 грн) та прийняв право вимоги до відповідачів будь-яких інших передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги. З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про виконання послуг позивачем. Квартира за адресою: [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Відповідачі від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому законом порядку не відмовлялись. Відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, у результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2021 складає 12751,06 грн. (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 8325,98 грн, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4425,08 грн). Враховуючи викладене позивач з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 10036,95 грн, заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4930,89 грн, заборгованості за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 8325,98 грн, заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 4425,08 грн, 2270,00 грн судового збору та 33,00 грн витрат пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі. 21.06.2022 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач заперечила проти позову посилаючись на те, що вона є співвласником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 1/2 частки, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.05.2021. Оплату за спожиті послуги здійснювала відповідач з власного рахунку з серпня 2020 року сумлінно та систематично. Відповідач несе зобов`язання по оплаті за споживання житлово-комунальних послуг в межах своєї частки. В червні 2022 року відповідач звернулась до позивача з копіями оплачених квитанцій за житлово-комунальні послуги для проведення звірки взаєморозрахунків та складання відповідного акту, проте позивачем було відмовлено відповідачу в проведенні прийому та звірки посилаючись на дію воєнного стану в країні та необхідність здійснити попередню реєстрацію для звернення до спеціаліста для звірки. Також відповідач у відзиві просила застосувати позовну давність до вимог позивача зі стягнення боргу за період до 01.05.2018 в розмірі 14967,84 грн, оскільки такі вимоги заявлені з пропущенням строку позовної давності. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2600,00 грн. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 27.06.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач зазначив, що відповідач [PERSON] є спадкоємицею 1/2 частки квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.10.1997. Таким чином до відповідача [PERSON] перейшли права та обов`язки (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), в тому числі, щодо сплати заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, що утворилась за адресою: [ADDRESS] , проте відповідач [PERSON] не повністю та не вчасно сплачує заборгованість. Представник позивача у відповіді на відзив також посилався на те, що з 12.03.2020 і по даний час на території України установлено і діє карантин з метою запобіганню гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (СОVID-19). Строки позовної давності було продовжено згідно рішень Уряду на строк дії такого карантину, отже позовна заява була подана в межах строку позовної давності. 27.06.2022 від представника позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідача [PERSON] , який є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.07.2022 по справі залучено співвідповідача - [PERSON] . 20.07.2022 від відповідача [PERSON] надійшли заперечення щодо відповіді на відзив у яких відповідач зазначила, що вона несе зобов`язання по оплаті за централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води в межах своєї частки, а саме 1/2. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови в позові. У встановлений ухвалою строк відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] до суду не надійшов. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.03.2023 року у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , є відповідачі [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Право власності [PERSON] на 1/2 частину квартири підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 06.10.1997 № [NUMBER] . Право власності [PERSON] на 1/2 частину квартири підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №96, видане 05.05.2021, та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.10.2021. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.05.2021 відповідач [PERSON] є спадкоємицею 1/2 частки квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 06.10.1997. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей 319, 322 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Враховуючи наведені норми законодавства до відповідача [PERSON] перейшли обов`язки (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), в тому числі, щодо сплати заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, що утворилась за адресою споживання: [ADDRESS] . Судом встановлено, що на підставі договору №602-18 від 11.10.2018 року про відступлення права вимоги (цесії) ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» передало право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що отриманні КИЇВЕНЕРГО за період з 01.08.2018 року до дати укладання цього договору - Комунальному підприємству Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». За вказаним договором, позивач прийняв право вимоги за адресою: [ADDRESS] , по заборгованості за спожиті послуги до 01.05.2018 року з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 14967,84 грн (заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 10036,95 грн; заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4930,89 грн) та прийняв право вимоги до відповідачів будь-яких інших передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги, що підтверджується витягом з договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 №602-18 та додатками 1 та 2 до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 №602-18, копії яких містяться в матеріалах справи. Надання послуг відповідачам здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води,затвердженої Правилами надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, який був опублікований 31.07.2014 року на офіційному сайті ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року (4511). Відповідно до 512 ЦК України кредитора у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлено, що з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем. Відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] , та є співвласниками цієї квартири в рівних частинах. Таким чином, відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та/або постачання гарячої води за вказаною адресою. Вбачається, що відповідачі не повністю та невчасно сплачують заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та/або гарячого водопостачання, в зв`язку з чим мають прострочену заборгованість. Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно з пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачі, не сплативши у строк вартість послуг, порушили вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач [PERSON] у відзиві стверджує про те, що з серпня 2020 року вона сумлінно та систематично на підставі виставлених позивачем рахунків здійснює оплату наданих житлово-комунальних послуг, на підтвердження своїх доводів надала до суду копії квитанції про оплату за житлово-комунальні послуги. Суд, вивчивши подані відповідачем [PERSON] докази встановив, що за період з жовтня 2020 року по травень 2021 року включно відповідачем було сплачено на користь позивача за послуги з централізованого опалення суму в загальному розмірі 5523,35 грн різними платежами, ці оплати відображені позивачем в графі «оплата споживач», тобто вказані суми були зараховані позивачем. Разом з тим, за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 01.09.2021 нараховано 14063,12 (відображено в графі «нараховано»). Також згідно наданих відповідачем [PERSON] квитанцій вбачається, що за період з серпня 2020 року по серпень 2021 року включно відповідачем було сплачено на користь позивача за послуги з централізованого постачання гарячої води суму в загальному розмірі 3210,27 грн, ці оплати відображені позивачем в графі «оплата споживач», тобто вказані суми були зараховані позивачем. Разом з тим, за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 01.09.2021 нараховано 8328,61 грн (відображено в графі «нараховано»). Таким чином, надані до суду відповідачем [PERSON] квитанції по оплаті послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води були зараховані позивачем та враховані при здійсненні розрахунку заборгованості. Окрім зазначеного, відповідачем [PERSON] були надані до суду квитанції по оплаті послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з вересня 2021 року по грудень 2021 року включно, однак суд не приймає їх до уваги, оскільки предметом розгляду у цій справі є заборгованість за період до 01.09.2021. Також суд не приймає до уваги надані відповідачем [PERSON] квитанції по оплаті за електроенергію, оскільки такі оплати не стосуються предмету розгляду у цій справі. Вбачається, що відповідачі не повністю та невчасно сплачують заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та/або гарячого водопостачання, в зв`язку з чим за період з 01.05.2018 по 01.09.2021 мають прострочену заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 12751,06 грн (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 8325,98 грн, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4425,08 грн), що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Належних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідачами суду не надано. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] просила застосувати строк позовної давності, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.03.2019 у справі №908/1053/18 встановлено, що строк, у межах якого пред`являється позов як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу) ЦК визначено як позовна давність (стаття 256 ЦК). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК), перебіг якої, відповідно до частини першої статті 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, відлік позовної давності обчислюється з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. До позовної заяви позивачем додані копії витягу з договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) укладеного між первісним кредитором та позивачем 11 жовтня 2018 року. Оскільки між позивачем та ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» договір про відступлення права вимоги №602-18 було укладено 11.10.2018, то обчислення строків позовної давності щодо стягнення заборгованості з оплати спожитих до 01.05.2018 відповідачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України починається з моменту укладання вищезазначеного договору про відступлення права вимоги. Таким чином, позивачем належним чином доведений факт, через який останній не знав про порушення свого права до 11.10.2018 року. Позивач звернувся до суду із цим позовом 28.12.2021. Разом з тим, відповідно до Постанови KM України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України було установлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року. В подальшому строк дії загальнонаціонального карантину в Україні було неодноразово продовжено, останній раз на строк до 30 квітня 2023 року. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 ЦК України (строк позовної давності), продовжуються на строк дії такого карантину. Таким чином, починаючи з 12 березня 2020 року і по даний час на території України установлено і діє карантин з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (COVID-19). Строки позовної давності було продовжено згідно рішень Уряду на строк дії такого карантину. Отже, позовна заяв позивача у даній справі була подана у межах строку позовної давності. Як встановлено вище, відповідачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , є відповідачі [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, по 1/2 частині. Таким чином, з урахуванням вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі, що відповідає їх долі в праві власності на квартиру, тобто в рівних частинах. У відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача в рівних частинах на користь позивача підлягає документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн, а також витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 33,00 грн.

Outcome: approved