Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 26.06.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського мїськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 235; стягувати аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що сімейне життя сторін не склалося, мають різні погляди на шлюб та сім`ю, тривалий час сторони не ведуть спільне господарство, примирення неможливе. Від шлюбу сторони мають дитину. Дитина проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні, відповідач допомогу на дитини надає рідко, у недостатньому розмірі, від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину ухиляється. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 20.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 181 СК України способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ч. 3 ст. 183 СК України передбачено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.06.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського мїськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 235. Від шлюбу у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Згідно витягу з будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за однією адресою. Відповідач проти задоволення позову не заперечує у поданому клопотанні від 13.03.2023. Беручи до уваги, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи, що позивач проживає з дитиною, який перебуває на її утриманні, а відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально, однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку, а тому, суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дитиною повноліття. V. Розподіл судових витрат На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені нею судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого у розмірі 1073,60 грн. при поданні позовної заяви за вимогою про розірвання шлюбу. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1073,60 грн стягується з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved