Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява ФОП [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації. З позову вбачається, що 09.01.2020 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ТОВ «Кнауф Гіпс Київ» було укладено договір комплексного страхування наземного транспорту № 9723575-02-10-50, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Skoda Rapid» державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля BMW 5231 під керуванням [PERSON] застрахованому автомобілю «Skoda Rapid» під керуванням [PERSON] завдано механічних ушкоджень, підтверджених актом огляду транспортного засобу. Виконуючи взяті на себе зобов`язання за договором страхування, на підставі страхового акта №\~2017121-1 від 27.03.2020, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхувальнику страхове відшкодування в загальному розмірі: 55860,47 грн. 15.07.2020 між ПрАТ «СК «ВУСО» та позивачем [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги. Виходячи з вищевикладеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку зворотної вимоги (регресу) в розмірі 55860,47 грн.; витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі 908,00 грн.; витрати на правову допомогу в розмірі 7200,00 грн. Позивач просив розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 06.04.2021 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника відповідача надійшла заява з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Заява мотивована тим, що для відповідача значення даної справи та її результат є надзвичайно значним, оскільки заявлений до стягнення розмір шкоди значно перевищує його місячний дохід. Крім того, відповідач вважає ціну позову необґрунтованою. Зазначає про необхідність витребування доказів у справі та проведення судової експертизи. З огляду на вказане ухвалою суду від 31.05.2021 постановлено про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. З відзиву на позов, поданого представником відповідача адвокатом Адвокатського об`єднання «ІНТЕГРО» Савчуком О.Г., вбачається, що сторона відповідача позов не визнає. У відзиві на позов зазначено, що дійсно 03.03.2020 в м. Києві на вул. Бастіонна, 15, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW 523і» д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля «Skoda Rapid» д.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] . У результаті даної ДТП в автомобіля «Skoda Rapid» д.н. [NUMBER] було пошкоджено задній бампер. 11.07.2020 [PERSON] отримав від ПРАТ «CK «ВУСО» регресну вимогу №4815/8 від 02.07.2020 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 55860,47 грн, за змістом якої автомобіль «Skoda Rapid» був застрахований в ПРАТ «CK «ВУСО» відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту №9327575 від 09.01.2020. Однак до регресної вимоги був долучений інший договір страхування. У зв`язку з тим, що обсяг і вид ремонтних робіт не відповідав обсягу пошкоджень автомобіля «Skoda Rapid» представник відповідача направив ряд адвокатських запитів до ТОВ «Автоцентр Київ», ПАТ «Страхова компанія «ВУСО», ТОВ «КНАУФ ГІПС КИЇВ». Представник відповідача зазначає, що регресна вимога ПРАТ «СК «ВУСО» є необґрунтованою, оскільки Договір страхування наземного транспорту №\~9327575 від 09.01.2020 йому надано не було. \~ \~ \~ \~Щодо пошкоджень автомобіля «Skoda Rapid» представник відповідача зазначив, що відповідно до акта (протоколу) огляду ТЗ Заяви на виплату від 04.03.2020, у якому зазначається, що під час огляду ТЗ виявлено пошкодження бамперу, кришки багажника, спойлеру, панелі. Проставлені відмітки, що бампер та спойлер підлягають заміні, а кришка багажника та панель ремонту. Однак представник відповідача звертає увагу, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що в указаному автомобілі тріснув бампер. При цьому відповідно до змісту письмових пояснень обох водіїв швидкість автомобілів була незначною, оскільки була «тягнучка» - «затор» (корок). Дана обставина підтверджує, що удар був незначний, а відповідно і пошкодження були мінімальні. Представник відповідача\~зазначає,\~що позивач\~надає копію\~Рахунку-фактури\~№\~000211502\~від 05.03.2020\~та копію\~Акта виконаних\~робіт №\~Т0200004831\~від 07.04.2020\~на підтвердження\~вартості відновлювального\~ремонту автомобіля\~«Skoda\~Rapid»\~у розмірі\~55860,47\~грн.\~Однак на\~думку сторони\~відповідача переважна\~більшість зазначених\~робіт не\~відноситься до\~заміни бампера,\~а розрахунки\~є помилковими,\~з помилкою\~в сторону\~збільшення рахунку. Крім того, сторона відповідача вказує, що пошкоджений транспортний засіб 2013 року випуску, отже вимога до відповідача про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірною. Також у відзиві на позов вказано, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, у даному випадку ПРАТ «СК «ВУСО» мало б звернутися з заявою до МТСБУ про відшкодування виплачених коштів потерпілій стороні на підставі договору добровільного страхування. Також представник відповідача зазначив, що відповідно до п. 3.1.3. Договору цесії право вимоги до Нового кредитора переходить з моменту перерахування коштів. Доказів такого перерахування надано не було, а тому невідомо чи взагалі до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача. З урахуванням вище наведеного представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. У відповіді на відзив позивач зазначає, що при подані позовної заяви до суду позивач надав Договір добровільного страхування наземного транспорту №\~9723575-02-10-50 від 09.01.2020. Щодо оцінки завданих при ДТП збитків відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення позивач указав, що схема ДТП, пояснення учасників події та працівників поліції містять лише загальні відомості про подію. Позивач вважає таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства твердження представника відповідача про те, що право регресної вимоги до відповідача відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», належить МТСБУ. Позивач звертає увагу, що в даній справі виплата здійснюється не за Договором обов`язкового страхування, а за Договором добровільного страхування наземного транспорту. При цьому позивач звертає увагу, що відповідач та його представник на спростування заявленого позивачем розміру збитків жодних доказів не подали. Позивач зазначає, що чинним законодавством встановлено принцип повного відшкодування шкоди потерпілому. На думку сторони позивача матеріали справи підтверджують всі обставини справи щодо наявності шкоди і фактичного розміру шкоди, протиправної поведінки відповідача, який спричинив шкоду, вини відповідача та підстав виникнення обов`язку у відповідача відшкодувати завдані збитки. Позивач долучив до справи дублікат квитанції від 21.07.2020 про сплату ціни договору відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 15/07/2020 від 15.07.2020, а також лист підтвердження про відступлення права вимоги від ПрАТ «СК «ВУСО». Представник відповідача адвокат Савчук О.Г. подав до суду заперечення на відповідь на відзив, за змістом яких звертає увагу, що позивач надав суду Договір добровільного страхування наземного транспорту № 9723575-02-10-50 від 09.01.2020. Однак у відзиві відповідача мова йшла про те, що регресна вимога ґрунтувалась абсолютно на іншому договорі, а саме на Договорі добровільного страхування наземного транспорту № 9327575 від 09.01.2020. Окрім цього і виплата страхового відшкодування була здійснена за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 9327575 від 09.01.2020. Такий висновок ґрунтується на відомостях з долученого позивачем до позову платіжного доручення № 8831 від 27.03.2020 про перерахування коштів TOB «Автоцентр Київ» з призначенням платежу «стр.відш.зг.СА№2017121-1 від 27.03.2020 р. та дог. №9327575 від 09.01.2020 р. , стр. TOB Кнауф Гіпс Київ, заява 04.03.2020 р., рах. № [NUMBER] від 05.03.20». Таким чином, сторона відповідача стверджує, що регресна вимога та виплата страхового відшкодування ґрунтуються на Договорі добровільного страхування наземного транспорту № 9327575 від 09.01.2020. який не був доданий ні до регресної вимоги, ні до позову. Відповідач переконаний, що в результаті ДТП за його участю було пошкоджено виключно бампер та його складові, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Позивач має довести належними та допустимими доказами, що всі пошкодження, ремонт яких він намагається покласти на відповідача, були отримані в результаті ДТП за участю відповідача. Також у запереченнях на відповідь на відзив зазначено, що в відзиві акцентувалася увага на тому, що навіть в результаті огляду пошкоджень уповноваженим представником ПРАТ «CK «ВУСО» було виявлено пошкодження лише бампера та кришки багажника, у результаті чого складено Акт (Протокол) огляду ТЗ заява на виплату від 04.03.2020. Окрім цього в даному документі зазначено, що він складений оцінювачем/спеціалістом ПРАТ «CK «ВУСО». Проте відповідача не повідомляли/не запрошували на огляд автомобіля, який відбувся 04.03.2020, унаслідок чого відповідач був позбавлений права надати свої заперечення. Крім того представник відповідача звернув увагу на необхідність дослідження в судовому засіданні деяких оригіналів доказів, зокрема фото з місця події, що додані до позову, оскільки у відповідача виникають сумніви в їх достовірності. Позивач надав до справи додаткові пояснення, за змістом яких щодо невідповідності номера Договору страхування наземного транспортного засобу від 09.01.2020 листом ПрАТ «СК «ВУСО» роз`яснено, що № [NUMBER] є внутрішнім номером страхової компанії, який був сформований при складанні страхової справи № 2017121-1. Позивач стверджує, що відповідно до п. 5.2 Наказу № 142/5/2092 від 24.11.2003 «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», виклик зацікавлених осіб на огляд пошкодженого транспортного засобу не є обов`язковим, а здійснюється у разі потреби, отже посилання сторони відповідача на істотні порушення є необґрунтованим та безпідставним. Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про залучення до участі в справі третіх осіб та про витребування оригіналів письмових доказів. Водночас, зобов`язано позивача надати суду для огляду в судовому засіданні оригінали доказів, копії яких містяться в матеріалах справи, а саме: акт огляду тз заява на виплату від 04.03.2020; страховий акт 2017121-1 від 27.03.2020. Учасники належним чином були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Позивач звернувся до суду з заявою про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без їх участі за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача адвокат Савчук О.Г. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у його заявах по суті справи. При цьому звертав увагу на відсутність в Єдиному реєстрі адвокатів України відомостей про представника позивача [PERSON] - [PERSON] . Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, оцінивши допустимість, належність та достовірність наявних у справі доказів, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи. Між ПрАТ СК «ВУСО» та ТОВ «Кнауф Гіпс Київ» 09.01.2020 укладено договір комплексного страхування наземного транспорту № 9723575-02-10-50 (а.с. 24-41 Т.1). Відповідно до розділу І цього договору, предметом Договору\~страхування (якщо\~про це\~зазначено у\~Додатку 1\~до цього\~Договору) є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), що не суперечать закону і пов`язані з: володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортом, вказаним в Додатку 1 до цього Договору, а також з додатковими витратами, які можуть виникнути при настанні страхового випадку, якщо вони є застрахованими за цим Договором страхування (Страхування КАСКО): - відшкодуванням особою, відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну третіх осіб, визначених у Розділі III Договору, внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, зазначеного в\~Додатку 1\~до цього\~Договору страхування (Страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту); - відшкодуванням Страхувальником шкоди, заподіяної життю або здоров`ю третіх осіб, визначених у Розділі IV Договору під час\~експлуатації транспортного\~засобу,\~зазначеного в\~Додатку 1\~до цього\~Договору страхування (Страхування відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки); \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1.2 Договору марка, модель, державний номер та інші характеристики засобів наземного транспорту (далі за текстом ТЗ), які є застрахованими за цим Договором, а також відмітка про то чи вони є Забезпеченими ТЗ по страхуванню відповідальності, та також відмітка про то чи є застрахованою до цих ТЗ відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки, все це зазначаються у Додатку 1 до цього Договору страхування. Водночас, до вказаного договору на 12 аркушах додано Додаток № 1 до договору №\~9327575-02-10-50 від 09.01.2020, у тому числі відносно транспортного засобу Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] (аркуш 10 Додатку № 1). Строк дії договору вказано з 12.01.2020 до 11.01.2021 (а.с. 42-53 Т.1). У подальшому, 03.03.2020 о 08 год. 30 хв. по вул. Бастіонній, 15, у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу Skoda Rapid д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля BMW 523І, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що підтверджується довідкою №\~3020073322013855 про дорожньо-транспортну пригоду. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] пункту 13.1 Правил дорожнього руху. З вказаної довідки вбачається, що автомобіль BMW 523І д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , належить [PERSON] . Інформація про страховий поліс щодо учасника ДТП відсутня. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 29.05.2015, автомобіль Skoda Rapid д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , належить ТОВ «Кнауф Гіпс Київ». Відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва від 27.05.2020 по справі № 757/12357/20-п [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної події та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. З ЄДРСР вбачається, що указана постанова набрала законної сили 10.06.2020, що також у суді підтвердила сторона відповідача. До позовної заяви додано копію Акта (Протоколу) огляду ТЗ ЗАЯВА на ВИПЛАТУ від 04.03.2020, у якому зазначено, що під час огляду транспортного засобу Skoda, д.н.з. [NUMBER] , виявлено пошкодження бамперу, кришки багажника, спойлеру, панелі. У примітках указано, що бампер та спойлер під заміну, а кришка багажника та панель під ремонт (а.с. 59-90 Т.1). Однак, наданий за клопотанням сторони відповідача на вимогу суду оригінал цього Акта (Протоколу) огляду ТЗ заяви на виплату від 04.03.2020, містить іншу інформацію, ніж копія цього акта, яка надана позивачем у якості доказу (а.с. 208-209 Т.1). Так, в оригіналі цього Акта зазначено, що пошкоджено бампер «заміна», кришка багажника «ремонт» виправлено на «заміна», спойлер «заміна», панель «ремонт», усилитель бампера «заміна», направляючий «заміна», повторно панель «ремонт», фари «заміна». З огляду на викладене суд визнає недопустимим доказом в справі Акт (Протокол) огляду ТЗ ЗАЯВА на ВИПЛАТУ від 04.03.2020. Позивач у позові стверджує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Rapid» д.н. [NUMBER] складає 55\~860,47 грн. На підтвердження зазначеної суми надано копію Рахунку-фактури №000211502 від 05.03.2020 та Акт виконаних робіт №\~Т0200004831 від 07.04.2020. Рахунок-фактура складена на підставі договору 1215147\~СК від\~09.12.2015 та «зі слів клієнта». Відповідно до Акта виконаних робіт №Т0200004831 від 07.04.2020, складеного на підставі Рахунку-фактури № 000211502 від 05.03.2020 та договору 1215147 СК від 09.12.2015, були проведені такі роботи: 1. миття 88,20 грн; 2. підготовка авто до зварювальних робіт 72,00 грн; 3. підкрильник ЗЛ - демонтаж, монтаж 108,00 грн; 4. підкрильник ЗП - демонтаж, монтаж 108,00 грн; 5. опитування пам`яті несправностей по всіх електронних систем 216,00 грн; 6. обробка ваксолью 180,00 грн; 7. бампер задній демонтаж/монтаж 324,00 грн; 8. бампер задній розібрати зібрати \~ \~ \~ \~ - 216,00 грн; 9. датчик парктроника демонтаж/монтаж 144,00 грн; 10. датчик парктроника заднього врізка 288,00 грн; 11. кришка багажника знімання установлення 306,00 грн; 12. кришка багажника розбирання, збірка 432,00 грн; 13. кришка багажника регулювання 108,00 грн; 14. скло дверей багажника переклеювання 756,00 грн; 15. багажник розбирання, збірка 432,00 грн; 16. поглинач удару з/в 36,00 грн; 17. підсилювач бампера заднього зняти/поставити 72,00 грн; 18. ліхтар задній пр. - демонтаж/монтаж 72,00 грн; 19. Ліхтар задній пр. (знятий) замінити 72,00 грн; 20. геометрія кузова установка настапель 684,00 грн; 21. усунення перекосу 1620,00 грн; 22. панель заднього ліхтаря пр. ремонт 936,00 грн; 23. панель задня заміна (наружна частина) 1908,00 грн; 24. панель задня ремонт 2232,00 грн; 25. панель задня фарбування 756,00 грн; 26. панель заднього ліхтаря пр. фарбування 252,00 грн; 27. бампер задній фарбування 612,00; 28. кришка багажника фарбування 756,00 грн; 29. підготовка до фарбування 1008,00 грн; 30. полірування після фарбування 180 грн; 31. компонування лакофарбових складових для оновлення фарбового покриву 2710,40 грн; 32. компонування витратних матеріалів для оновлення фарбового покриву 2424,96\~грн. Вартість разом з ПДВ становить 24\~239,47 грн. Водночас, сторона відповідача вважає обґрунтованими лише позиції 1, 7, 8, 9,10, 17 та 27 загальною вартістю 1744,20 грн без ПДВ. Також для відновлення пошкодженого автомобіля були необхідні такі запасні частини, матеріали та послуги: 1. бампер 6535,39 грн; 2. спойлер бампера 832,53 грн; 3. підсилювач бампера 440,61 грн; 4. панель кузова задня 605,49 грн; 5. шпилька 19,93 грн; 6. кришка багажника 12820,15 грн; 7. ручка замка кришки багажника 899,67 грн; 8. гайка-дюбель 5,90 грн; 9. емблема 393,58 грн; 10. емблема 347,28 грн; 11. емблема 466,92 грн; 12. ліхтар задній 2244,00 грн; 13. комплект для кріплення скла 524,33 грн; 14. направляючий профіль бампера 104,00 грн; 15. заглушка нарізна 49,52 грн; 16. гайка 26,52 грн; 17. шайба 35,01 грн. Вартість разом з ПДВ становить 31\~621,00 грн. Сторона відповідача вважає обґрунтованими лише позиції 1, 2, 3 та 14 на суму 7912,53 грн без ПДВ. При цьому, відповідно до змісту адміністративного матеріалу відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП, під час ДТП, яка відбулась 03.03.2020, у автомобіля Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] пошкоджено лакофарбове покриття та тріснув задній бампер, у автомобіля BMW 523І, д.н.з. [NUMBER] пошкоджено лакофарбове покриття, передній бампер, решітка радіатора (а.с. 120-124 Т.1). Сторона відповідача здійснила обрахунок проведення аналогічних ремонтних робіт у ТОВ «Автомир», де станом на 29.07.2020 вартість робіт та деталей становила разом з ПДВ 41\~451,67 грн (а.с. 125 Т.1). Відповідно до страхового акта № 2017121-1 від 27.03.2020 за Договором страхування наземного транспорту № 9327575 (номер\~не відповідає\~наявному у\~матеріалах справи\~договору страхування) від 09.01.2020 вирішено виплатити страхове відшкодування щодо застрахованого автомобіля Skoda Rapid д.н.з [NUMBER] у розмірі 55\~860,47 грн (а.с. 68 Т.1). Стороною позивача надано для ознайомлення оригінал вказаного акта. Після ознайомлення з оригіналом суд установив, що наявна у справі копія відповідає оригіналу (а.с. 210 Т.1). На підтвердження виплати вказаних коштів позивач надав платіжне доручення від 27.03.2020 № 8831, з якого вбачається, що ПрАТ «СК «ВУСО» перерахувало ТОВ «Автоцентр Київ» страхове відшкодування в розмірі 55\~860,47\~грн з призначенням платежу «стр.відш. зг. СА № 2017121-1 від 27.03.2020 р. та дог. №\~9327575 від 09.01.2020 р. , стр. TOB Кнауф Гіпс Київ, заява 04.03.2020 р., рах. № \~000211502 від 05.03.20» (а.с. 69 Т.1). Суд звертає увагу, що в цьому платіжному дорученні вказано інший номер договору страхування, ніж договір комплексного страхування наземного транспорту, що укладено між ПрАТ СК «ВУСО» та ТОВ «Кнауф Гіпс Київ» 09.01.2020 за № 9723575-02-10-50. Відповідно до листа ПрАТ «СК «ВУСО» від 26.05.2021 № 2017121-1 страхова компанія повідомляє, що по страховій справі № 2017121-1 за Договором страхування №\~9723575-02-10-50 від 09.01.2020 в страховому акті № 2017121-1 від 27.03.2020 вказано Договір страхування наземного транспортного засобу № 9327575 від 09.01.2020, що є внутрішнім номером страхової справи. Оплата по даній страховій справі проводилася відповідно до Договору страхування наземного транспортну № 9723575-02-10-50 від 09.01.2020 (а.с. 159 Т.1). Між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] 15.07.2020 укладено договір цесії № 15/07/2020 про відступлення права вимоги (а.с. 12-18 Т.1). Пунктом 2.1. договору передбачено, що відповідно до умов цього договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору в порядку та строки, встановлені цим договором. Ціна договору певна сума грошових коштів, що передається новим кредитором первісному кредитору, як оплата за набуття права вимоги за цим договором, розмір якої визначається сторонами в порядку та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1.8). Положенням п. 2.2. передбачено, що загальний розмір заборгованостей боржників, права вимоги до яких відступаються відповідно до цього договору, складає: 1 527\~826,99 грн згідно з реєстром прав вимог, який складається сторонами в паперовому та електронному вигляді за формою, що наведена в додатку 1 до цього договору. Реєстр прав вимог на паперовому носії (з основною інформацією за договорами страхування) підписується сторонами/ уповноваженими представниками сторін, скріплюється печатками сторін і є невід`ємною частиною цього договору. Реєстр прав вимог на електронному носії (з додатковою інформацією за договорами страхування) передається первісним кредитором новому кредитору і повинен повністю відповідати реєстру прав вимог на паперовому носії в частині основної інформації за договорами страхування, підписаному сторонами. У випадку розбіжностей між інформацією, що наведена у реєстрі прав вимог на паперовому носії та реєстру прав вимог на електронному носії перевагу має інформація реєстру прав вимог на паперовому носії. Відповідно до п. 3.1. Договору оформлення відступлення Права вимоги відбувається в такому порядку: 3.1.1. Права вимоги відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед первісним кредитором. 3.1.2. Для підтвердження наявності та дійсності прав вимоги, що відступаються, первісний кредитор передає новому кредитору документацію в порядку та строки, що передбачені цим договором. 3.1.3. Право вимоги переходить до нового кредитора з моменту перерахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, унаслідок чого новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння боржниками збитків страхувальникам первісного кредитора, які уклали договір страхування із первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у Згідно з п. 10.1. договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами/ уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. У додатку № 1 до договору № 15/07/2020 про відступлення права вимоги від 15.07.2020 наявний також запис щодо договору страхування № 9723575-02-10-50, номер страхового акта № 2017121-1, страхувальник ТОВ «Кнауф Гіпс Київ», боржник [PERSON] , сума страхового відшкодування та боргу 55\~860,47 грн (а.с. 19-23 Т.1). Відповідач отримав від ПрАТ «СК «ВУСО» лист за № 4815/8 від 02.07.2020, у якому заявлено про регресну вимогу щодо відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у розмірі 55\~860,47 грн. На підтвердження переходу до нього права вимоги за Договором відступлення позивач надає лист ПрАТ «СК «ВУСО», який не містить дати та вихідного номера, та платіжне доручення від 21.07.2020 № 25624, за змістом якого ПрАТ «УПСК» перерахувало ФОП [PERSON] кошти в розмірі 81\~343,95 грн, призначення платежу «повернення помилково перерахованих коштів (пл. доруч №2023-4105-2334-3652 від 16.07.20р) зг служб від 19.07.2020р. без ПДВ)» (зв.а.с. 140, а.с. 141 Т.1). До справи також долучено фото з фіксацією на них пошкоджень автомобіля Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , у тому числі ті фото, які були зроблені на місці ДТП (а.с. 142-150, 160-165 Т.1). За інформацією із сайту компанії Kitsoft, страховий поліс на транспортний засіб з д.н.з. [NUMBER] відсутній (а.с. 76 Т.1). При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства. Згідно з положеннями ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Положеннями ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової(матеріальної) шкоди. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (транспортним засобом), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зі змісту ст. 22 ЦК України вбачається, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала в зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. 2 ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому суд визнав неналежним доказом наданий позивачем Акт (Протокол) огляду ТЗ ЗАЯВА на ВИПЛАТУ від 04.03.2020, зміст якого не відповідає наданому у подальшому за ухвалою суду його оригіналу. Додатково суд звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 03.06.2021 у справі № 461/2217/19 щодо визначення розміру завданого збитку. Так, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N 1074/8395 (з відповідним змінами). Матеріали справи таких доказів не містять. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Положеннями ст. 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Предметом позову є вимога про стягнення страхового відшкодування у розмірі 55860,47 грн, сплаченого за Договором добровільного страхування. За змістом положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, положення ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Положеннями ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. Згідно зі ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; 38.1.2. до підприємства, установи, організації, що відповідає за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини; 38.1.3. до особи, яка заподіяла шкоду навмисно. 38.2. МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.2.1. до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; 38.2.2. до водія транспортного засобу, який заволодів транспортним засобом за допомогою протиправних дій; 38.2.3. до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов`язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом; 38.2.4. до підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини; 38.2.5. до особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди. З урахуванням встановленого характеру спірних взаємовідносин, суд вважає, що позивач у цій справі як правонаступник страховика особи, якій відшкодовано завдану шкоду, не набув права регресу до відповідача, який є завдавачем такої шкоди, оскільки транспортний засіб, яким керував відповідач, не є забезпеченим у розумінні п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таке право позивач міг би набути у разі перебування з відповідачем у відносинах страхування, та з одночасним існуванням умов, визначених п.\~38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, суд вважає, що вимога позивача до завдавача шкоди не є регресною. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла особа) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Проте стороною позивача не доведено, що до нього перейшло право вимоги стягнення щодо договору страхування № 9723575-02-10-50, відповідно до договору цесії, укладеного між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] від 15.07.2020 за № 15/07/2020 про відступлення права вимоги. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Ураховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем могли бути засновані не на регресі, а на суброгації переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. Проте помилкове визначення у прохальній частині позову способу захисту свого права шляхом вимоги стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу, не може бути підставою для відмови у позові. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , керуючи транспортним засобом, спричинив дорожньо-транспортну пригоду, при цьому він не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, суд погоджується з твердженням сторони відповідача, що в даному випадку право регресної вимоги до відповідача на підставі спеціального закону, яким є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мало б МТСБУ у разі виплати ним відшкодування. З урахуванням викладеного в задоволені позовних вимог слід відмовити. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд відмовляє у задоволені позовних вимог, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача, понесених ним витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed