Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

До суду 04.01.2023 року надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості, а саме заборгованості за кредитним договором № 30.06.2021-100005297 від 30.06.2021 року у розмірі 36\~100,00 гривень. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач зазначив,\~що 30.06.2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 30.06.2021-100005297, відповідно до п.1.1 якого за цим Договором Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти за користування ним. Відповідно до умов договору Кредитор надає Позичальнику Кредит у розмірі 20 000,00 гривень під проценти у розмірі 16\~100,00 грн., що становить 80.5% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка) за 70 календарних днів користування кредитом. 30.06.2021 року позивач видав відповідачці Кредит у розмірі 20 000,00 гривень, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. Проте на момент подачі позову відповідачка не сплатила позивачу заборгованість, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. У зв`язку з чим, просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості. Матеріали справи суддя отримала 05.01.2023 року. За розпорядженням голови Верховного Суду від 26.09.2022 року № 52 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (суди Автономної Республіки Крим та м. Севастополя)» змінено територіальну підсудність справ Високопільського районного суду Херсонської області на Приморський районний суд м. Одеси, внаслідок чого справа підсудна Приморському районному суду м. Одеси. Ухвалою суду від 09.01.2023 року по справі відкрито провадження у спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання на 13.02.2023 року. У зв`язку\~з відсутність\~відзиву судове\~засідання \~призначене на\~13.02.2023\~року відкладено на 17.03.2023 року. У судове засідання призначене на 17.03.2023 року сторони не з`явилися. Відзив з боку відповідачки не надійшов. У матеріалах справи наявне клопотання представника позивача, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка [PERSON] про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, відзив суду не надала. Заяв по суті справи також відповідачкою не було надано. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п. 6,7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ч. 1 ст.279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України датою складення судового рішення є 21.03.2023 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України про зобов`язання з повернення кредиту. Судом встановлено,\~що 30.06.2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 30.06.2021-100005297, який засвідчено підписами (а.с. 4-5). Відповідно до\~п.\~1.1\~якого за\~цим Договором\~Кредитор зобов`язується\~надати Кредит\~Позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених Договором,\~а Позичальник\~зобов`язується\~повернути Кредит\~та сплатити\~Проценти за\~користування ним.\~Відповідно до\~умов договору\~Кредитор надає\~Позичальнику Кредит\~у розмірі\~20\~000,00\~гривень під\~проценти у\~розмірі 16\~100,00\~грн.,\~що становить\~80.5%\~в процентному\~значенні (фіксована\~незмінювана процентна\~ставка)\~за 70\~календарних днів\~користування кредитом. В Договорі сторони погодили, що проценти сплачуються з періодичністю, встановленому графіку платежів. Згідно графіку платежів Позичальник мав сплатити: -13.07.2021 року-7\~220,00 грн. (проценти 3\~220,00 грн.+ тіло 4\~000,00 грн.); -27.07.2021 року-7 220,00 грн. (проценти 3 220,00 грн.+ тіло 4 000,00 грн.); -10.08.2021 року-7 220,00 грн. (проценти 3 220,00 грн.+ тіло 4 000,00 грн.); -24.08.2021 року-7 220,00 грн. (проценти 3 220,00 грн.+ тіло 4 000,00 грн.); -07.09.2021 року-7 220,00 грн. (проценти 3 220,00 грн.+ тіло 4 000,00 грн.). Пунктом 1.2 встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 2.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності у готівковій формі через касу Товариства або у безготівковій формі. Згідно п.2.2 Договору днем надання Кредиту вважається день отримання коштів Позичальником у касі Кредитодавця готівкою або списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу-день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. У випадку перерахування коштів Позичальником на поточний рахунок Кредитодавця, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Відповідно до п.п. «а» п. 4.1 Договору Позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечить чинному законодавству України, забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в дати, вказані у графіку платежів. Згідно паспорту споживчого\~кредиту вказані умови були узгоджені сторонами та засвідчено підписами (а.с.6-7). Відповідно до\~Договору та\~чеку про\~електронний перерахунок\~коштів від\~30.06.2021\~року,\~Кредитодавцем надано\~Позичальнику кредит\~у розмірі\~20\~000,00\~грн.\~строком на\~70\~днів,\~а [PERSON] \~30.06.2021\~року отримано\~кредитні кошти\~у розмірі\~20\~000,00\~грн. (а. с. 9). В укладеному між сторонами договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі, однак [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконала. Фактично, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує та систематично порушує умови договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за 30.06.2021-15.12.2022 року. Відповідно до картки субконто контрагента (виписки) заборгованості за Договором від 30.06.2021 року № 30.06.2021-100005297 заборгованість відповідачки [PERSON] станом на 07.09.2021 року становить 36\~100,00 грн., яка складається: із заборгованості по тілу кредиту 20\~000,00 грн.; із заборгованості по процентах 16\~100,00 грн. (а.с.10). Доказів на спростування заборгованості суду не надано. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Споживчий центр») Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідачем підписано кредитний договір, паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с. 4-8), у яких відображено повну інформацію щодо отриманого кредиту, зокрема відсотки за користування тощо, вказане свідчить про її ознайомлення з вказаними умовами, тобто позичальник розумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи кредитний договір та паспорт споживчого кредиту. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням підписання відповідачкою кредитного договору та паспорту споживчого кредиту, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved