Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що їхня з відповідачем сім`я розпалася через несумісність характерів та різні погляди на життя. Близько шести місяців сторони проживають окремо один від одного та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Збереження сім`ї позивачка вважає неможливим та на примирення не згодна. У судове засідання позивачка не з`явилася, проте завчасно подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу та просила суд розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.п.23). Відповідач не з`явився до суду також, проте відповідно до адресованої суду письмової заяви позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, проте заперечив стосовно стягнення з нього на користь позивачки судового збору, оскільки він звільнений від сплати такого, так як є учасником бойових дій, на підтвердження чого надав копію посвідчення серії [NUMBER] (а.п.25), а також просив суд розглянути справу за його відсутності (а.п.22). Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 05.01.2019 року, про що Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області складено відповідний актовий запис за №04 (а.п.9). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.3, 4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивачка наполягає на розлученні, а відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачці з Державного бюджету 50% судового збору у розмірі 536,80 грн, сплаченого нею при поданні позову до суду відповідно до квитанції №32528798800006161309 від 17.01.2023 року Таскомбанк (а.п.2), а решту 50% судового збору у розмірі 536,80 грн компенсувати за рахунок держави, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та Закону України «Про судовий збір», ст.104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved