Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

В січні 2023 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягуваних аліментів. Позов мотивований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Постановою Верховного Суду рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області в частині стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] залишено без змін, з відповідача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень. Позивач зазначає, що вона на даний час не працює, оскільки здійснює догляд за сином, який має інвалідність, отримуваних нею доходів у вигляді аліментів у тому розмірі, який сплачує відповідач, та соціальної допомоги недостатньо для повноцінного утримання дитини. Враховуючи викладене позивач просить змінити спосіб стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина з твердої грошової суми на 1/3 частину заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 17 січня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду відзиву на позовну заяву. Сторонам встановлено строки для подання відповіді на відзив та заперечення. 24 січня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач разом із своїми батьками мають бізнес та є заможними людьми. З 2014 року позивач постійно звертається із позовами до нього до суду. У позовній заяві та доданих до неї документах, доказів, які б підтверджували зміну матеріального чи сімейного стану, поліпшення чи погіршення здоров`я сторін, відповідно до ст. 192 СК України, які б вказували на потребу у збільшені розміру стягуваних аліментів, не надано. 06 лютого 2023 року відповідач доповнив поданий ним відзив, вказавши, що проживає однією сім`єю із батьками та малолітнім племінником (сином сестри), утримує батьків пенсійного віку, які отримують мінімальну пенсію. Крім того зазначив, що його мати хворіє та витрачає кошти на лікування. Ухвалою суду від 27 березня 2023 року у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено. Дослідивши письмові докази по справі, цивільну справу № 149/2510/21, судом встановлено наступне. [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства (а.с. 7), у зв`язку із чим йому призначено соціальну допомогу в розмірі 2552,80 гривень, щомісячно (а.с. 8). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 квітня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 5). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 червня 2014 року із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень, щомісячно (а.с. 6). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 березня 2022 року змінено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно ( справа № 149/2510/21, том 1, а.с. 148-156). Постановою Вінницького апеляційного суду від 21 червня 2022 року рішення Хмільницького міськрайонного суду від 28 березня 2021 року залишено без змін (справа № 149/2510/21, том 1, а.с. 209-215). Постановою Верховного Суду від 23 листопада 2022 року рішення Хмільницького міськрайонного суду від 28 березня 2021 року в частині вирішення позовної вимоги про зміну розміру аліментів залишено без змін (а. с. 10-11; справа № 149/2510/21, том 2, а.с. 51-68). Середньомісячна заробітна плата штатного працівника у Хмільницькому районі у 2021 році складала у І кварталі - 10111 грн., ІІ кварталі - 11046 грн., ІІІ кварталі - 11992 грн. (а. с. 22-23). Відповідач проживає разом з батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та племінником [PERSON] , [INFO] (а.с. 49). Батьки відповідача є пенсіонерами та отримують пенсію за віком (а.с. 37-40). Мати відповідача - [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в КНП "Хмільницька ЦЛ" (а.с. 50). [PERSON] за 3 квартал 2021 року отримала дохід у розмірі по 3 023, 75 гривень, щомісячно, за 4 квартал 2022 року - по 2 790, 90 грн, щомісячно. [PERSON] за 4 квартал 2022 року отримав дохід у розмірі 164 256,63 грн., за ІІІ квартал 2021 року інформація щодо доходів [PERSON] у Головному управлінні ДПС у Вінницькій області відсутня (а.с. 61-62). Вирішуючи даний спір суд враховує наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Положення ст. 192 СК України лише вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Із ст. 7 Закону України " Про Державний бюджет України на 2023 рік" слідує, що розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, з 1 січня 2023 року становить 2833 гривні. Судом встановлено, що з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень, щомісячно, починаючи з 15 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Також судом встановлено, що з часу стягнення судом аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 2000 грн. матеріальне становище платника аліментів [PERSON] значно покращилось, тоді як матеріальне становище позивача [PERSON] погіршилось. При цьому, відповідачем не надано доказів наявності у позивача інших доходів на утримання спільного сина, крім наданих позивачем, також відсутні докази перебування на утриманні відповідача його батьків [PERSON] та [PERSON] , надані копії пенсійних посвідчень та довідок про нарахування пенсії такими доказами не являються. Таким чином, враховуючи наявність підстав, передбачених ст. 192 ЦПК України, вимоги позивача щодо зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу батька дитини підлягають задоволенню. Разом з\~тим,\~беручи до\~уваги розмір\~доходів відповідача,\~та передбачений\~ СК\~України \~принцип рівності\~прав та\~обов`язків батьків,\~суд приходить\~до висновку\~про часткове\~задоволення позову\~та стягнення\~із відповідача\~аліментів у\~розмірі 1/6\~частини від\~усіх його\~доходів,\~що в\~достатній мірі\~забезпечуватиме потреби\~дитини в\~утриманні. При цьому, з огляду на позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19 , роз`яснення, що викладені у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", позовна вимога про стягнення аліментів з дня пред`явлення позову до суду задоволенню не підлягає. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: approved