Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась до суду з вище вказаною позовною заявою, оскільки вважає незаконними рішення Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області від 20.09.2007 року та видачу свідоцтв про право власності на житловий будинок [PERSON] та [PERSON] у відповідних частках. Відтак, просить суд: \~ \~ \~ \~- поновити строк позовної давності, внаслідок його пропуску з поважної причини; \~ \~ \~ \~- визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Глибочтуької сільської ради Житомирського району Житомирської області від 20.09.2007 року «Про надання дозволу на оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна», яким надано дозвіл на оформлення права власності [PERSON] на 52/100 ідеальних часток та [PERSON] на 48/100 ідеальних часток житлового будинку [ADDRESS] ; \~ \~ \~ \~- визнати недійсним та скасувати свідоцтво серії [NUMBER] про право власності на житловий, за [PERSON] , на 52/100 ідеальних часток житлового будинку [ADDRESS] видане 19.10.2007 року виконавчим комітетом Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області; \~ \~ \~ \~- визнати недійсним та скасувати свідоцтво серії [NUMBER] , про право власності на житловий будинок, за [PERSON] , на 48/100 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] видане 19.10.2007 року виконавчим комітетом Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області. Мотивує позовну заяву тим, що спірні правовстановлюючі документи, на момент їх винесення [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 травня 2007 року виданого Державним нотаріусом Третьої Житомирської державної нотаріальної контори Білецькою Н.С., зареєстроване в реєстрі за №2-1027, вже набула право власності на цілу частину будинку [ADDRESS] , відтак зазначене рішення виконкому та свідоцтва про право власності на житловий будинок порушують її право власності. \~ \~ \~ \~Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Круківською С. А. подано відзив на позовну заяву (т. 1, а.с. 225-228). \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала. Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явились; про розгляд справи сповіщались належним чином, що підтверджується матеріалами справи (т. 1, а.с. 240, 241, 242-243). Представник відповідача [PERSON] у попередній судових засіданнях заперечувала з приводу задоволення позовних вимог; просила застосувати строк позовної давності. Представником Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області подано клопотання про розгляд справи без їх участі (т. 1, а.с. 244). Повідомив, що виконавчий комітет Глибочицької сільської ради приймаючи відповідні рішення, законність яких досліджується судом, жодних помилок не припустився та норм чинного законодавства не порушив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер [PERSON] (т. 1, а.с. 90). Відповідно до копії спадкової справи № 454 за 2000 рік, яка заведена Третьою житомирською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] гр. [PERSON] (т. 1, а.с. 88-103) [PERSON] звернулась із заявами про видачу свідоцтв на спадщину за законом (т. 1, а.с. 89, 97). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 19.02.2007 року по справі № 2-412/07 (т. 1, а.с. 22) визнано право власності на будинок [ADDRESS] за [PERSON] , який помер [INFO] . Матеріали справи № 2-412/07 були досліджені у судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1027 від 23.05.2007 року, [PERSON] успадкувала цілу частку майна [PERSON] , а саме: житловий будинок [ADDRESS] (т. 1, а.с. 23). Рішенням виконавчого комітету Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області від 20.09.2007 року (т. 1, а.с. 17) надано дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок [PERSON] 52/100 ід. часток та [PERSON] 48/100 ід. часток житлового будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 19.10.2007 року виконкомом Глибочицької сільської ради (т. 1, а.с. 18), [PERSON] належить 52/100 ід. ч. житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Право власності за [PERSON] на вказаний будинок у відповідній частці зареєстровано 05.11.2007 року (т. 1, а.с. 19). \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого 19.10.2007 року виконкомом Глибочицької сільської ради (т. 1, а.с. 20), [PERSON] належить 48/100 ід. ч. житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Право власності за [PERSON] на вказаний будинок у відповідній частці зареєстровано 05.11.2007 року (т. 1, а.с. 21). Відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] виготовленого 10.12.2006 року (т. 2, а.с. 6-10) ім`я власника [PERSON] закреслено; наступні імена власників [PERSON] , розмір частки власності ціле (закреслено), 48/100 та [PERSON] , розмір частки власності 52/100; загальна площа будинку 114,9 кв м, житлова 60,1 кв м та допоміжна 54,8. 26.06.2020 року на ім`я [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного тиру з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (т. 2, а.с. 3-5); загальна площа будинку 114,9 кв м, житлова 60,1 кв м та допоміжна 54,8. \~ \~ \~ \~ [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини (т. 1, зворот. а.с. 89). \~ \~ \~ \~ [INFO] померла [PERSON] (т. 1, а.с. 115). \~ \~ \~ \~Зі спадкової справи № 20/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] (т. 1, а.с. 105-192) із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] (т. 1, а.с. 113, 145) та [PERSON] (а.с. 133, 173). [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини після померлої [PERSON] , на користь онуки померлої [PERSON] (т. 1, а.с. 114). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України). За змістом\~частин 1,\~2\~ст.\~319\~ЦК України\~власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 7 ст. 319 ЦК України). Право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. \~Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно за ч. 1\~ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Частиною першою ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (редакція за 20.06.2007 рік) визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до п. 10 ((б) делеговані повноваження) ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» (редакція за 20.06.2007 рік) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтями\~1217,\~1223 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. За статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи у їх сукупності суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки спірне рішення та свідоцтва про право власності на житловий будинок порушують право власності [PERSON] як спадкоємиці. \~ \~ \~ \~Щодо поновлення пропущеного строку позовної давності. Статтею 256\~ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність, що закріплена\~ст. 257 ЦК України\~становить три роки. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності (ч. 2\~ст. 267 ЦК України). За змістом ч. 4\~ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Ураховуючи положення ч. 3\~ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно із Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. У спірних правовідносинах позивачем пропущено строк звернення до суду. Частиною 1 ст.\~261\~Цивільного кодексу\~України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оцінюючи поважність причин пропущення строку звернення до суду, суд бере до уваги те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть визнаватись лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулася до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Суд дослідивши матеріали справи вважає за доцільне поновити [PERSON] пропущений строк, оскільки про порушення свого права вона дізналась вже під час спадкування після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved