Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Росвен Інвест Україна», приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому зазначає, що 04 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович вчинив виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №5587 про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №003-03004-101212 від 10 грудня 2012 року в розмірі 7488,61 грн. На підставі цього виконавчого напису, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович 30 листопада 2021 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого напису. Вважаю, що виконавчий напис №5587 від 04 червня 2021 року є незаконним і має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Ані приватний виконавець, ані приватний нотаріус не надали йому копій документів з яких би вбачалось, що така письмова вимога за тридцять днів до дня вчинення виконавчого напису була надіслана йому. Він і досі не отримував ніяких вимог. Тобто, відповідач не надав приватному нотаріусу належних доказів того, що зазначена письмова вимога була направлена йому через підприємство поштового зв`язку. Крім того, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис у відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитний договором. Також, з виконавчого напису вбачається, що кредитний договір був укладений 10 грудня 2012 року і до моменту вчинення виконавчого напису минуло більше трьох років, що свідчить про порушення нотаріусом вимог ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат». Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №5587, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 04 червня 2021 року, про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №003-03004-101212 від 10 грудня 2012 року в загальному розмірі 7488 грн. 61 коп., а також понесені ним судові витрати в розмірі 496 грн. 20 коп. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» Кашпур М. до початку судового засіданні надав письмові поясненням на позовну заяву в якій зазначає, що вимоги позовною заяви є необгрунтованими та задоволенню не підлягають у зв`язку з наступним. Відповідач надав приватному нотаріусу всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, безспірність заборгованості при вчиненні нотаріусом виконавчого напису була перевірена у відповідності до пункту 3.2 Порядку, який не передбачає необхідність подання нотаріусу підтвердження отримання вимоги про добровільне виконання зобов`язання. Про те, що сума заборгованості не є безспірною позивач повинен довести в судовому порядку при оскарженні виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, зважаючи на те, що позивачем порушено умови взятого на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, доказів щодо повернення боргу після цього (повністю чи частково) позивачем не надано, саме невиконання боржником своїх зобов`язань призвело до звернення позивача до приватного нотаріуса для захисту своїх прав шляхом вчинення виконавчого напису. Так, відповідно до норм визначених Законом України «Про нотаріат» та позиції Верховного Суду, «нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна», так нотаріусом було фактично закріплено право відповідача на стягнення з позивача суми грошових коштів, шляхом способу визначеного самим відповідачем. Отже, посилання заявника на ненадання відповідачем нотаріусу документів, які підтверджують безспірність заборгованості, є безпідставними. Стосовно строків давності, то, беручи до уваги ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку, в котрій йдеться «якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку», тому приватним нотаріусом оскаржуваний виконавчий напис було вчинено в межах строків визначених ст.. 88 Закону України «Про нотаріат». Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Позивач до початку судового засідання надав письмові поясненням в яких зазначає, що після 22.02.2017 приватні нотаріуси України не мають права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не посвідчені нотаріально. У даному випадку кредитний договір нотаріально не посвідчений. Крім того, не надано доказів про його обізнаність про розмір боргового зобов`язання перед стягувачем за тридцять днів до вчинення виконавчого напису, що позбавило його можливості у добровільному порядку врегулювати спір і є прямим порушенням вимог про вчинення нотаріальних дій. Також, кредитний договір було укладено 10.12.2012 і до моменту вчинення виконавчого напису минуло більше трьох років, що свідчить про порушення нотаріусом вимог закону. Також, не зрозумілий механізм виникнення заборгованості, тобто коли саме вона виникла, в якому розмірі, який порядок нарахування штрафних санкцій тощо. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою судді від 06.10.2022 вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки відповідно до положень ч. 6 ст. 19 ЦПК України даний спір є малозначним. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 27 квітня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» укладено Договір № 409/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого АТ «Дельба Банк» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна», а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги щодо заборгованості за кредитним договором № 003-03004-101212 від 10 грудня 2012 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . 30 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №67700833 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича, вчиненого 04 червня 2021 року за №5587 про стягнення з [PERSON] на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором № 003-03004-101212 від 10 грудня 2012 року в загальному розмірі 7488,61 грн. Судом вживались заходи щодо витребування доказів, а саме ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.11.2022 витребувано у приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича належним чином завірену копію виконавчого напису, а також копії усіх документів, наданих приватному нотаріусу Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» для вчинення виконавчого напису 04 червня 2021 року (зареєстрованого в реєстрі за №5587) про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №003-03004-101212 від 10 грудня 2012 року в загальному розмірі 7488 грн. 61 коп.. Однак, ухвала суду не виконана, приватним нотаріусом Бригідою В.О. зазначені в ухвалі документи суду не надані, при цьому сторони не оспорюють сам факт вчинення вищевказаного виконавчого напису. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса, передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що положення пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року на час його застосування, а саме 01.03.2021 року був визнаний судом незаконним та не чинним, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року: «…оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23. Постановою Великої Палати Верховного Суду №11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено. Отже, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що правові норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні. Крім того, не встановлено, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, вчиняючи виконавчий напис, врахував та перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, строки заборгованості, строки давності, оскільки кредитний договір укладено 10 грудня 2012 року. Враховуючи, що на момент вчинення виконавчого напису за реєстровим №5587 від 04 червня 2021 року приватний нотаріус керувався не чинними положеннями законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Outcome: approved