Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 04.10.2022 року представникІвано-Франківського обласного центру зайнятості звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, а саме безпідставно отриманої допомоги по безробіттю. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 04.06.2021 [PERSON] надано статус безробітної, відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та з 04.06.2021 призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». В період перебування на обліку в Косівській районній філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості [PERSON] отримала допомогу по безробіттю в сумі 41182,97 грн. за період з 07.06.2021 року по 28.02.2022 року. Відповідно до Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Косівської районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості № 33 від 15.03.2022 встановлено, що під час перебування на обліку в Косівській районній філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості як безробітна [PERSON] надавала послуги цивільно-правового характеру Товариству з обмеженою відповідальністю «Старлайф №1» відповідно до Договору від 29.07.2020 № 566668 за що їй нараховувалась комісійна винагорода за ознакою 102: за жовтень 2021 в розмірі 723,99 гри. З метою досудового врегулювання спору, Івано-Франківським обласним центром було направлено повідомлення про повернення коштів . Таке повідомлення було отримано [PERSON] особисто. Однак в добровільному порядку вказані кошти не були повернуті. У зв`язку з цим, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість, а саме кошти безпідставно отриманої допомоги по безробіттю. У відзиві на позовну заяву [PERSON] позовні вимоги визнала частково. Зокрема ствердила, що дійсно уклала цивільно правову угоду з ТзОВ «Старлайф 1» №566668 від 29.07.2020 року, та відповідно до договору їй нараховувалась комісійна нагорода за ознакою 102, за жовтень місяць 2021 року. [PERSON] стверджує, що згідно договору була оформлена на посаду консультанта. Однак звертає увагу, що в розділі 1 Договору зазначено, що він не створює трудових правовідносин між ТзОВ «Старлайф 1» та консультантом. А згідно листа ТзОВ «Старлайф 1» від 02.03.2022 року [PERSON] не перебуває у трудових відносинах з ТзОВ «Старлайф 1» і заробітна плата їй не нараховувалась. [PERSON] просила врахувати, що перебуваючи на обліку у центрі зайнятості не укладала жодних трудових договорів, і як суб`єкт господарювання не реєструвалася. Вважає вимогу позивача про відшкодування шкоди в розмірі 41182,97 грн. не об`єктивною, оскільки за весь час роботи у ТзОВ «Старлайф 1» отримала комісійну винагороду лише у розмірі 723 грн. 99 коп., яку і слід стягнути з неї. З цих підстав, позов просила задовольнити частково. У відповіді на відзив, представник позивача ствердив, що цивільно-правовий договір [PERSON] уклала з ТзОВ «Старлайф 1»29.07.2020 року, а 04.06.2021 року звернулася в центр зайнятості з метою пошуку роботи, і того ж дня їй було надано статус безробітної. У відповідь на запит ТзОВ «Старлайф 1» повідомило, що [PERSON] надавала послуги згідно договору цивільно-правового характеру і їй нараховувалась комісійна винагорода, зокрема за жовтень 2021 року. Таким чином на момент отримання статусу безробітної, в червні 2021 року [PERSON] приховала той факт, що мала укладений договір цивільно-правового характеру з ТзОВ «Старлайф 1», а отже вказаний факт призвів до незаконного отримання відповідачем допомоги по безробіттю. Позиція учасників в судовому засіданні. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі. Вважає доводи відповідача в частині стягнення лише фактично отриманої суми у розмірі 723 грн. 99 коп. неспроможними. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов визнали частково. Додатково зазначили, що якщо суд прийде до висновку про задоволення позову, то просили врахувати матеріальне становище відповідача. Зокрема той факт, що [PERSON] самостійно виховує двох дітей, має місце роботи, однак отримує мінімальну зарплату. Стягнення судом заборгованості поставить відповідача та її сім`ю в скрутне матеріальне становище. А тому, представник позивача, просив суд розстрочити сплату заборгованості. Представник позивача не заперечив, та зазначив, що на даний час на території України введено військовий стан, а також діють карантинні обмеження, на утриманні у відповідача двоє дітей, вказані фактори позбавляють відповідача знайти більш оплачувану роботу, а томуне заперечував щодо задоволення вимоги представника відповідача щодо розстрочення заборгованості, шляхом сплати певними частинами до повного погашення заборгованості. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 11.10.2022 року позовну заяву Івано-Франківського обласного центру зайнятості прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду на 08.11.2022 року. Ухвалою суду від 08.11.2022 року розгляд справи відкладено на 06.12.2022 року. Ухвалою суду від 16.11.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.12.2022 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача. Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії персональної картки №095821060400004 створеної Івано-Франківським обласним центром зайнятості 04.06.2021 року, [PERSON] , [INFO] , з 04.06.2021 року на підставі ч.1 ст.43 ЗУпЗН було надано статус безробітної (а.с.6). З копії Витягу з наказів про прийняті рішення по особі [PERSON] ПК №095821060400004 виданого Косівською районною філією Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 11.03.2022 року видно, що відносно [PERSON] центром зайнятості було винесено наступні накази: Наказ від 04.06.2021 року №НТ210604 про надання останній статусу безробітного, Наказ від 04.06.2021 року №НТ210604 про призначення допомоги по безробіттю, наказ від 04.06.2021 року №НТ210604 про відкладення виплати допомоги по безробіттю, Наказ від 11.06.2021 року №НТ210611 про початок (поновлення) виплати допомоги по безробіттю відповідно до ст.22 ЗУпЗДССВБ з 07.06.2021 року, Наказ від 26.08.2021 року №НТ210826 про перерахунок виплати, Наказ від 01.03.2022 року №НТ220301 про припинення виплати допомоги по безробіттю у зв?язку з початком зайнятості особи з 01.03.2022 року, Наказ від 01.03.2022 року про припинення реєстрації безробітних у зв?язку з працевлаштуванням з 01.03.2022 року (а.с.7). Згідно копії додатка 4 до Персональної картки №095821060400004 під назвою «Нарахування допомоги по безробіттю та платежі», у вказаному документі детально та в хронологічному порядку розписано дані про призначення та виплату допомоги по безробіттю [PERSON] (а.с.8-10). Згідно копії Акта №33 Косівської районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 15.03.2022 року складеного за результатами розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов?язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», інспектором з розслідування страхових випадків відділу взаємодії з роботодавцямибуло проведено перевірку трудової діяльності [PERSON] , в ході якої встановлено, що [PERSON] надавала послуги ТзОВ «Старлайф №1» згідно договору цивільно-правового характеру, хоча перебувала на обліку в центрі зайнятості як безробітна з 04.06.2021 року по 01.03.2022 року (а.с.11-12). Як видно із копії повідомлення Івано-Франківського обласного центру зайнятості №1200-14/30-22 від 16.06.2022 року, надісланого разом із копією Наказу №390 від 14.06.2022 року та копією розрахунку на суму 41182,97 грн. на адресу [PERSON] , - останню було повідомлено про повернення нею в п?ятнадцятиденний термін від дня отримання повідомлення, коштів, які були нараховані та виплачені їй як допомога по безробіттю в розмірі 41182,97 грн. за період з 07.06.2021 року по 28.02.2022 року (а.с.13-15). Згідно копії фіскального чека та копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, повідомлення Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 16.06.2022 року з додатками, [PERSON] отримала 20.06.2022 року, про що свідчить її підпис (а.с.16). Відповідно до копії Договору №566668 від 29.07.2020 року, [PERSON] 29.07.2020 року уклала договір із ТзОВ «Старлайф №1», відповідно до якого зобов?язалася надавати послуги консультанта за завданнями Старлайф №1 в обсягах та порядку передбаченому Положенням про послуги ТзОВ «Старлайф №1» та відповідно до п.2.2.1 Договору - отримувати оплату за надані послуги в розмірах та порядку передбаченому Положенням (а.с.17-19). Згідно копії повідомлення наданого ТзОВ «Старлайф №1» від 02.03.2022 року та від 04.12.2021 року, товариство повідомило Івано-Франківський ОЦЗ та [PERSON] , що [PERSON] не перебуває з ТзОВ «Старлайф №1» в трудових відносинах і заробітна плата їй не нараховувалась. [PERSON] надавала послуги товариству згідно договору цивільно-правового характеру №566668 від 29.07.2020 року за що їй нараховувалась комісійна винагорода за ознакою 102: жовтень 2021 року - 723,99 грн. З 01.11.2021 року [PERSON] послуг товариству не надавала, і нарахувань комісійної винагороди не було. Договір розірвано 04.12.2021 року відповідно до п.5.1 Договору, за взаємною згодою сторін (а.с.20, 21). Згідно копії заяв від 04.06.2021 року поданих [PERSON] до Косівської районної філії Івано-Франківського ОЦЗ, [PERSON] у вказаних заявах просила надати їй статус безробітного відповідно до ЗУ «Про зайнятість населення» та призначити (поновити) їй виплату по безробіттю в розмірі передбаченому ЗУ «Про загальнообов?язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.23, 24). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 03.06.2022 року, [PERSON] 03.06.2022 року розірвала шлюб із [PERSON] про що було зроблено актовий запис №9, та змінила шлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.41), на яке їй 23.06.2022 року було видано паспорт у формі ID картки (а.с.40). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов життя складеного депутатом Косівської міської ради 23.11.2022 року, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , але з травня 2021 року по даний час фактично проживає в будинку батьків-пенсіонерів по [ADDRESS] з двома неповнолітніми дітьми. Умови проживання середні, доходи мінімальні, інші доходи відсутні (а.с.62). Згідно копії Диплома «Старлайф №1» період з 18-19.07.2020 року [PERSON] брала участь у семінарі за результатами якого вона досягла відмінних результатів і їй було присвоєно рівень та комісійна винагорода «2», «3» (а.с.63-65). Згідно відповіді на запит адвоката відповідача, ТзОВ «Старлайф №1» надало інформацію, що 29.07.2020 року між ТзОВ «Старлайф №1» та [PERSON] було укладено Договір цивільно-правового характеру №566668. Відповідно до договору та наданих послуг в жовтні 2021 року [PERSON] було нараховано комісійну винагороду в розмірі 723,99 грн. Акт наданих послуг в офіс ТзОВ «Старлайф №1» не направлявся, комісія не оплачена. Відповідно до нарахувань було здійснено відрахування в бюджет в розмірі: ПДФО - 130,32 грн., військовий збір - 10,86 грн. (а.с.90). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу безпідставно отриманих кошів як допомога по безробіттю, та неповернення таких коштів відповідачем у позасудовому порядку. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України ««Про зайнятість населення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» безробітними визнаються громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних державною службою зайнятості визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Нормами частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У відповідності до п. 1 ч. 1ст.43 Закону України "Про зайнятість населення", статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Частиною 2 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення", статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного (ч. 3ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення"). Згідно п.п. 1, 9 ч. 1Статті 45 Закону України "Про зайнятість населення", реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі: зайнятості особи; встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Як визначено абз. 5 ч. 1ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати відповідно до Закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч. 3ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття"). Отже, неповідомлення особою обставини, яка не дає право їй для визнання її безробітною, свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до ч. 3 ст.36Закону України"Прозагальнообов`язковедержавнесоціальнестрахуваннянавипадок безробіття" є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Відповідні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 545/164/17-ц. Відповідно до пункту 4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1 (далі - Порядок) для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи. Згідно з пунктом 6 Порядку, якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку (рішення про повернення коштів особою оформлюється наказом). Відповідно до п. 8 Порядку, у разі відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений законом строк, стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства. Відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Отже, Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», встановлює спеціальні правила повернення безпідставно отриманої допомоги з безробіття та вартості наданих соціальних послуг. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до власноручно написаної, підписаної та поданої нею заяви про надання статусу безробітного від 04.06.2021 року перебувала на обліку в Івано-Франківському обласному центрі зайнятості, як безробітна. В заяві також зазначено, що вона ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до договору від 29.07.2020 № 566668 укладеного між [PERSON] та ТзОВ «Старлайф №1», відповідач надавала послуги цивільно-правового характеру, за, що отримала комісійну винагороду за жовтень місяць 2021 року в розмірі 723 грн., 99 коп. Вказаний факт підтверджується Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Косівської районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості № 33 від 15.03.2022 року. Крім того, вказаний факт підтвердила сама відповідач під час судового розгляду. Таким чином, відповідач [PERSON] будучи достеменно ознайомленою з правами та обов`язками як безробітної, неповідомила Івано-Франківський обласний центр зайнятості про працевлаштування, що є безумовною обставиною, яка впливає на умови виплати допомоги по безробіттю, то наявні підстави для повернення безпідставно отриманих коштів, виплачених як допомоги по безробіттю, а тому позов підлягає задоволенню. Що стосується доводів позивача, про те, що укладення цивільно-правової угоди, не є оформленням трудових відносин, то суд звертає увагу на наступне. Так, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, цивільно-правового договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних державною службою зайнятості визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно абз. 3 п.п. 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року №792, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня працевлаштування за наймом на умовах трудового договору (контракту). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. В той же час цивільно-правовий договір між [PERSON] та ТзОВ «Старлайф 1» було укладено 29.07.2020 року, та в жовтні 2021 року їй була нарахована комісійна винагорода в розмірі 723, 99 грн. Водночас заяву про отримання статусу безробітної [PERSON] писала 04.06.2021 року, при цьому не повідомивши на день отримання статусу безробітної, що працює на умовах укладених цивільно-правовою угодою, та їй передбачено виплату комісійної винагороди. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Отже факт надання послуг, хоч і одноразового характеру, підтверджується і позивачем [PERSON] , та актом розслідування страхових випадків від 15.03.2022 року. Що стосується доводів представника відповідача, про те, що позивач не звертався до відповідача в позасудовому порядку з вимогою про відшкодування безпідставно отриманої допомоги по безробіттю, то суд звертає увагу, що в матеріалах справи є копія повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого [PERSON] направлялася вимога про повернення безпідставно отриманих коштів, за адресою зазначеною [PERSON] у заяві. При цьому у поштовому відправленні міститься підпис « [PERSON] » та відмітка про те, що відправлення отримано особисто. У суду відсутні підстави сумніватись у наданому доказу, та обставинах які він підтверджує. А відтак доводи відповідача та її представника в цій частині є неспроможними. Щодо розстрочки виконання рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Аналогічні положення закріплені в ст. 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. ч. 3,4 ст. 435 ЦПК України). Розстрочка - спосіб виконання зобов?язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. Виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілейстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. Вирішуючипитання про відстрочку виконання рішення суду, суд враховує ту обставину, що на утриманні відповідача перебуває двоє неповнолітніх дітей, одна із дочок відповідачки навчається у вищому навчальному закладі, та потребує матеріальних витрат, відповідач отримує мінімальну заробітну плату, проживає разом із батьками пенсіонерами, умови проживання середні, інші доходи відсутні, а відтак стягнення заборгованості без вирішення питання про розстрочку шляхом встановлення способу виконання рішення суду частинами, поставить у скрутне матеріальне становище і відповідача і її сім`ю, яка є єдиним годувальником. Крім того, суд враховує позицію представника позивача, який не заперечував, щодо вирішення питання про розстрочку виконання рішення суду, та встановлення способу виконання рішення щодо сплати заборгованості частинами, до повного її погашення. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 2 481 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved