Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , згідно якого прохала суд, розірвати шлюб укладений між нею, [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавської області 24 червня 2009 року, актовий запис № 203. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , визначити з матір`ю. В обґрунтуванні позову вказала, що 24 червня 2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького управління юстиції у Полтавської області, про що 24.06.2009 року складено відповідний актовий запис за № 203. З відповідачем від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилося невдалим, протягом останніх років стосунки з чоловіком почали погіршуватися, тривалий час вони не можуть знайти порозуміння з більшості питань. [PERSON] зловживає алкогольними напоями на ґрунті цього стає агресивним, висловлюється нецензурною лайкою, чинить психологічний тиск, погрожує фізичною розправою. Фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинені зимою 2022 року, з цього ж часу вони не ведуть спільне господарство, мають окремі бюджети та мешкають окремо. Всі ці обставини остаточно призвели до втрати почуттів, поваги та любові до відповідача. Примирення між ними неможливе, поновлювати сімейні стосунки з відповідачем не бажає. Бажає, щоб дитина мешкала разом зі нею. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.09.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням у підготовче судове засідання. До участі у розгляді даної справи залучено Орган опіки та піклування Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області, як третю особу, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.11.2022 року замінено третю особу Орган опіки та піклування Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області на належну виконавчий комітет Решетилівської міської ради, як орган опіки та піклування та зобов`язано виконавчий комітет Решетилівської міської ради, як орган опіки та піклування надати письмовий висновок щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Залучено до участі у розгляді даної справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.03.2023 року підготовче судове засідання закрито та призначено до судового засідання. В судове засідання позивач - [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити, після розірвання шлюбу прохає залишити їй прізвище « [PERSON] ». Місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] визначити з нею. Відповідач - [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином. Третя особа - Виконавчий комітет Решетилівської міської ради, як орган опіки та піклування в судове засідання свого представника не направила, направили до суду листа згідно якого на виконання ухвали суду від 21.11.2022 щодо надання письмового висновку відносно розв`язання спору про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] повідомляють, що відповідно до п.72. Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт обстеження житлово-побутових умов за затвердженою формою. Позивач [PERSON] , [INFO] за вказаною у позові адресою не проживає, що підтверджує довідка видана виконавчим комітетом Решетилівської міської ради від 05.12.2022 № 325/01.7-06. Відповідно до п.2. ст. 161 СК України орган опіки та піклування не може передати дитина для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу. Документи про працевлаштування батьків відсутні. Вищевикладені обставини унеможливлюють складання службою у справах дітей відповідного висновку про розв`язання даного спору про визначення місця проживання малолітнього, для подальшого прийняття рішення органом опіки та піклування. Таким чином, надати письмовий висновок про розв`язання даного спору не має можливості. Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до суду свого представника не направили, направили пояснення, де вказали, що з метою вивчення обставин, що викладені у позовній заяві працівниками служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 16.01.2023 було проведено бесіду з гр. [PERSON] , [INFO] , щодо його відношення до позовних вимог в частині визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У своїх письмових поясненнях службі у справах дітей батько [PERSON] зазначив, що не заперечує проти визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Також гр. [PERSON] зазначив, що у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України, гр. [PERSON] разом з малолітнім [PERSON] виїхала за межі України та наразі перебуває у Республіці Польща. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки відзиву не подав та з урахуванням клопотань інших учасників, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] , 24 червня 2009 року зареєстрували шлюб у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №203, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24.06.2009 року. Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого М`якеньківською селищною радою, Решетилівського району Полтавської області від 18.08.2009 року, серія [NUMBER] , актовий запис №8. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Решетилівської міської ради від 05.12.2022 № 325/01.7, [PERSON] разом з сином [PERSON] з 28.02.2022 року вибули за межі України та наразі перебувають у Республіці Польща де отримали статус біженця. Також, судом встановлено, що з початку 2022 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені у зв`язку із втратою почуття любові та поваги через неналежну поведінку відповідача (зловживання алкогольними напоями, допускає висловлювання нецензурною лайкою, чинить психологічний тиск, погрожує фізичною розправою, демонструє агресивну поведінку), сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Отже, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що на час розірвання шлюбу у сторін є малолітній син - [PERSON] , [INFO] , який потребує спільного виховання батьками. Місце проживання сина позивач прохає визначити з нею, відповідач згідно пояснень, наданих службі у справах дітей, не заперечує проти проживання сина з матір`ю. Статтею 157 Сімейного кодексу України передбачено, що п итання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У відповідності до ч.1, ч.2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою ( ч.3 ст. 160 СК України). Згідно до положень ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо визначення місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд враховує пояснення представника виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, яка підтримує позовні вимоги [PERSON] в частині визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] та згідно яких батько дитини [PERSON] надаючи пояснення службі у справах дітей, зазначив, що у зв`язку з запровадженням на території України воєнного стану, гр. [PERSON] разом з малолітнім [PERSON] , [INFO] виїхала за межі України та наразі перебуває у Польщі. Він не заперечує проти визначення місця проживання сина з матір`ю [PERSON] .. Також суд бере до уваги пояснення виконавчого комітету Решетилівської міської ради, як органу опіки та піклування, згідно яких працівник служби у справах дітей не має можливості скласти акт обстеження житлово-побутових умов за затвердженою формою оскільки позивач [PERSON] за вказаною у позові адресою не проживає, що підтверджує довідка видана виконавчим комітетом Решетилівської міської ради від 05.12.2022 № 325/01.7-06. Документи про працевлаштування батьків відсутні. Відповідно до п.2. ст. 161 СК України орган опіки та піклування не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу. Також, суд враховує, що [PERSON] наразі повних 13 років, та [INFO] виповниться 14 років. В матеріалах справи мається заява [PERSON] де останній вказує, що хоче проживати з матір`ю. Суд,

Outcome: approved