Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, по якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис,\~зареєстрований в реєстрі за № 3267 від 13 березня 2020\~року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального Київської області Колейчик В.В.; стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти у розмірі 5000 грн. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від\~21 жовтня\~2021\~року в даній справі відкрито провадження\~та витребувано у\~приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального Київської області Колейчик В.В. належним чином завірену копію нотаріальної справи, заведеної при вчиненні виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 3267 від 13 березня 2020\~року. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від\~21 жовтня\~2021\~року в даній справі зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. № 3267 від 13.03.2020 року, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ " Фінфорс" загальну суму заборгованості в розмірі 8\~335,36 грн. 13.12.2021 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, якою просить стягнути з ТОВ «Фінфорс» на користь [PERSON] безпідставно одержані грошові кошти за виконавчим написом приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., зареєстрований в реєстрі за № 3267 від 13 березня 2020\~року, долучивши довідку ГУ ПФУ в Одеській області. Учасники справи в судове засідання 29 березня\~2023\~року повторно не з`явились. Представник позивача звернувся\~до суду з заявою про розгляд справи за\~його\~відсутності. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання повторно не з`явилися. Про причину неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не надавали. Суд, у зв`язку з неявкою представника відповідача та третіх осіб, неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та представника третіх осіб, згідно ст. ст. 280?281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши зміст позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини. 13 березня 2020\~року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального Київської області Колейчик В.В., виніс виконавчий напис, яким запропонував звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» суму заборгованості в розмірі 8\~335,36 грн. Постановою приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. здійснено звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.06.2020 року по виконавчому напису №3267 виданого 13.03.2020 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до\~ст. 87 вказаного Закону\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріусу не надані\~документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника\~\~ [PERSON] та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, приватний нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, порушив ч.2\~ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»\~та п.п. 3.1, 3.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до пункту 19\~статті 34\~Закону України\~«Про\~нотаріат»\~нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить безспірність певної заборгованості. Згідно пп. 3.1 п. 3 Глави 16 Розділу ІІ зазначеного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.5 п. З Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Як вбачається із матеріалів справи, приватний нотаріус\~Броварського районного нотаріального Київської області Колейчик В.В., виніс виконавчий напис, яким запропонував звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» суму заборгованості в розмірі 8\~335,36 грн. Суду не надані належні та допустимі докази, що нотаріусу надані документи, які встановлені\~Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, яка затверджена постановою КМУ від\~від 29 червня\~1999\~р. №\~1172. Як зазначено у правовому висновку дійшов ВСУ при винесенні постанови від 05.07.2017\~р. по справі № 6-887цс17: суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88\~Закону\~України\~«Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених\~постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються оригінал кредитного договору та засвідчення стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З огляду на викладене до спірних правовідносин застосовується постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №\~1172\~в редакції від 29.11.2001\~року. Така позиція узгоджена з правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 29.01.2019\~року по справі № 910/13233/17. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001\~року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставне майно, нотаріусу подається: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15,\~16,\~18 ЦК України, ст.ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Судом встановлено, що відповідачем, як кредитором, не було подано до приватного нотаріуса в обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором розрахунок заборгованості. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача наголошувала, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не були враховані положення\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Вирішуючи цей спір суд враховує правову позицію, висловлену у постанові ВП ВС від 27.03.2019\~у справі № 137/1666/16-ц, відповідно до якої : вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису; суд має надати оцінку документам на підтвердження безспірності заборгованості, перевірити факт надання стягувачем нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, перевірити дотримання нотаріусом при вчиненні виконавчого напису всі вимог закону. Також позивачем були збільшені позовні вимоги, якими останній просив стягнути з ТОВ «Фінфорс» на користь [PERSON] безпідставно одержані грошові кошти у розмірі 7294,82 грн. за виконавчим написом приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., зареєстрований в реєстрі за № 3267 від 13 березня 2020\~року, долучивши довідку ГУ ПФУ в Одеській області за період з серпня 2020 року по листопад 2021 року. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача не було надано суду в порушення положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Як і відсутні відомості, що сума заборгованості утворилась у зазначений у виконавчому написі час, при цьому судом враховано термін кредитування, та відповідний ліміт тіла кредиту, який передбачили сторони. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved