Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

До Першотравневого районного суду м. Чернівці надійшов позов Керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовані, тим що ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.05.2021 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим [PERSON] . У ході досудового розслідування встановлено та під час судового розгляду підтверджено, що 19.12.2020 року приблизно о 07 год. 30 хв. водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «OpelZefira», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався в населеному пункті, а саме по прилеглій території ОКНП ЛШМД м. Чернівці, що по вул. Фастівська,2. Наближаючись до входу в ОКНП ЛШМД м. Чернівці, проігнорувавши вимоги забороняючого дорожнього знаку 3.21 ПДР України «В`їзд заборонено», продовжив рух та перебуваючи безпосередньо перед входом в ОНКП ЛШМД м. Чернівці, здійснив рух проти напрямку руху по кільцю, де проявив неуважність та самовпевненість у своїх діях, не впевнившись, що дії по керуванню вказаним автомобілем будуть безпечними для інших учасників руху, допустив наїзд на пішохода [PERSON] , який рухався попереду в попутному напрямку, по прилеглій території ОКНП ЛШМД м Чернівці. Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] , відповідно до висновку експерта №166 мд від 26.02.2021 року отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я. Таким чином, та як наслідок, у причинно-наслідковому зв`язку із вказаними кримінально-караними діями [PERSON] перебуває факт отримання потерпілим [PERSON] тілесних ушкоджень, які потребували стаціонарного лікування у ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» Чернівецької обласної ради. Так внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» 8 ліжко -днів з 18.12.2020 по 25.12.2020 року загальна вартість якого становить 8168,80 грн., що підтверджується розрахунком ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» від 17.06.2022 року №688. Відповідно до листа ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» від 28.10.2022 року №1534 джерелом фінансування коштів, затрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , у розмірі 8168,80 грн. є Національна служба здоров`я України, оскільки лікування здійснювалось за рахунок коштів Національної служби здоров`я України на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №1201-Е420-Р000/03, укладеного 27.11.2020 між ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» та Національною службою здоров`я України. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача 8168,80 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Ухвалою суду від 15 березня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального провадження на 15.02.2023 року, про що належним чином повідомлено учасників справи. В судовому засіданні прокурор Герман К.В. поданий позов підтримала повністю з підстав зазначених у позові. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» Чернівецької обласної ради Грушко О. подав до суду заяву, в якій заявлений позов прокурора підтримав в повному обсязі, також просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.05.2021 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим [PERSON] . У ході досудового розслідування встановлено та під час судового розгляду підтверджено, що 19.12.2020 року приблизно о 07 год. 30 хв. водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «OpelZefira», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався в населеному пункті, а саме по прилеглій території ОКНП ЛШМД м. Чернівці, що по вул. Фастівська,2. Наближаючись до входу в ОКНП ЛШМД м. Чернівці, проігнорувавши вимоги забороняючого дорожнього знаку 3.21 ПДР України «В`їзд заборонено», продовжив рух та перебуваючи безпосередньо перед входом в ОНКП ЛШМД м. Чернівці, здійснив рух проти напрямку руху по кільцю, де проявив неуважність та самовпевненість у своїх діях, не впевнившись, що дії по керуванню вказаним автомобілем будуть безпечними для інших учасників руху, допустив наїзд на пішохода [PERSON] , який рухався попереду в попутному напрямку, по прилеглій території ОКНП ЛШМД м Чернівці. Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] , відповідно до висновку експерта №166 мд від 26.02.2021 року отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я. Таким чином, та як наслідок, у причинно-наслідковому зв`язку із вказаними кримінально-караними діями [PERSON] перебуває факт отримання потерпілим [PERSON] тілесних ушкоджень, які потребували стаціонарного лікування у ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» Чернівецької обласної ради. Так внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» 8 ліжко -днів з 18.12.2020 по 25.12.2020 року загальна вартість якого становить 8168,80 грн., що підтверджується розрахунком ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» від 17.06.2022 року №688. Відповідно до листа ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» від 28.10.2022 року №1534 джерелом фінансування коштів, затрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , у розмірі 8168,80 грн. є Національна служба здоров`я України, оскільки лікування здійснювалось за рахунок коштів Національної служби здоров`я України на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №1201-Е420-Р000/03, укладеного 27.11.2020 між ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» та Національною службою здоров`я України. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 1166 ЦК України, визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Так, ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 р «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання , затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 Порядку, обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання (надалі Порядок) сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Пунктом 4 Порядку вказано, що стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховується до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій Згідно зі ст. 1191 ЦК України, держава, Автономна республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають права зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до вимог ст. 89 Бюджетного кодексу України, витрати, які спрямовуються на охорону здоров`я, здійснюються з місцевого бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво впливає на інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладу охорони здоров`я. Як вбачається із пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Під час розгляду справи встановлено, що між злочинними діями відповідача [PERSON] , який завдав потерпілому [PERSON] тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, та перебуванням останнього на стаціонарному лікуванні існує причинний зв`язок. Відповідач добровільно не відшкодував витрати на лікування потерпілого внаслідок заподіяння кримінального правопорушення, понесені медичним закладом, у зв`язку із чим із [PERSON] слід стягнути 8168 грн. 80 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого[PERSON] , понесені ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» Чернівецької обласної ради. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат у вигляді судового збору, суд звертає увагу на те, що згідно із вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 2684 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Однак, згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що в судовому засідання відповідач [PERSON] беззаперечно визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку про можливість стягнення з останнього 50% судового збору, тобто 1342 грн., іншу частину судового збору компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved