Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~14.02.2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 29.10.2005 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З 2019 року між позивачем та відповідачем сімейні відносини припинено через різні погляди на життя. Діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На даний час [PERSON] сплачує аліменти на утримання старшої доньки [PERSON] на підставі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27.03.2013 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання синів не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття. Ухвалою судді від 28.02.2023 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає повністю. \~\~\~\~\~\~ Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~\~Правовідносини по даній цивільній справі регулюються\~Сімейним Кодексом України. Судом встановлено, що сторони перебували з 29.10.2005 року у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ), актовий запис № 534 від 09.10.2014 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ), актовий запис № 2 від 22.01.2020 року. [PERSON] уже сплачує аліменти на утримання старшої доньки [PERSON] на підставі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27.03.2013 року Відповідно до ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до\~ст. 191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, з урахуванням наведених правових норми і встановлених обставин справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача законні і підлягають задоволенню. Судом задоволено позовні вимоги позивачки, яка звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 1073,60 грн., відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved