Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач зазначав, що 25 червня 2020 року відповідач отримав від нього грошові кошти у розмірі 45 000,00 грн та зобовязувався повернути їх у\~повному обсязі до 31 серпня 2020 року. Вищевказану суму відповідач отримав від позивача наступним шляхом: 24 червня 2020 року сума у розмірі 17 000,00 грн була перерахована на картку «Монобанк» № [NUMBER] , відкриту на імя відповідача; 25\~червня 2020 року сума у розмірі 8 000, 00 грн була перерахована на картку «Монобанк» № [NUMBER] , відкриту на імя відповідача; 25\~червня 2020 року відповідач отримав готівку в сумі 20\~000,00 грн за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження\~отримання грошових\~коштів відповідач\~надав розписку\~про їх\~отримання,\~однак станом\~на день\~звернення до\~суду останній\~суму боргу не повернув. Посилаючись на скрутне фінансове становище, відповідач постійно обіцяв повернути вказані грошові кошти пізніше, а у подальшому, починаючи з березня 2021 року, взагалі перестав відповідати на телефонні дзвінки позивача. З огляду на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 45 000,00 грн, а також судові витрати у розмірі 908, 00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі й через оголошення на офіційному вебсайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua. Відзив на позов відповідачем у\~визначений термін не надано. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 25 червня 2020 року відповідач [PERSON] отримав у борг від позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 45 000 грн 00 коп. Отримані кошти відповідач зобов`язувався повернути у термін до 31 серпня 2020 року (а.с. 5). Таким чином, суд дійшов до переконання, що між сторонами дійсно мали місце правовідносини, до яких можуть застосовуватись положення, передбачені ст.ст. 1046-1049 ЦК України. Так, відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 45 000 грн 00 коп. Крім того,

Outcome: approved