Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав заяву від 18.01.2022 року. Відповідач при підписанні заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою підтверджується той факт, що відповідач був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому відповідач ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 18.01.2022 отримав картку типу «Преміальна картка World Black Edition (кредитний ліміт до 200 000 грн). Номер та строк дії отриманої кредитної картки зазначений у довідці про отримання картки, отримання картки підтверджується фотографією клієнта із карткою, довідці про отримання картки та випискою по рахунку. Власник картрахунку зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання Овердрафту. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме - договірним списанням - клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту за відсутності прострочених зобов`язань клієнта за цим договором; внесення клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну карт ку, до останнього календарного числа включно місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. Таким чином у разі відсутності коштів на рахунках відповідач здійснює погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 04.12.2022 року має заборгованість 178 645, 44 грн, яка складається з 152 212, 05 грн - заборгованості за кредитом, 5175, 14 грн - заборгованості за нарахованими відсотками, 21 258, 25 грн - заборгованості за простроченими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Тому позивач - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 18.01.2022 року на загальну суму 178 645 грн 44 коп разом із судовими витратами - 2684 грн. Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 16 лютого2023 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 06 березня 2023 року, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу [PERSON] за місцем реєстрації в с. Красний Колядин було направлено судову повістку та матеріали. Судова повістка та матеріали, що направлялись відповідачу повернулись до суду не врученими із відміткою про те, що за зазначеною адресою не проживає, тобто відповідач [PERSON] не вважався належним чином повідомленим про розгляд справи в суді, тому ухвалою від 06 березня 2023 року було вирішено проводити розгляд справи у заочному порядку, розгляд справи відкладено на 29 березня 2023 року, про місце, дату і час судового засідання повідомити відповідача [PERSON] шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідача повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади, яке розміщено 06 березня 2023 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не подав, про дату час і місце судового розгляду повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому у відповідності до положень ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Суд, за згодою позивача, ухвалює провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України, коли у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, заперечення на позов не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування даних умов. Крім того, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] 18.02.2022 року звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» із анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приват Банку (а.с.21-32) Аналізуючи зазначений доказ, суд вважає за необхідне зазначити, що [PERSON] згоден, що підписанням цієї анкети-заяви відповідач приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приват Банк», які розміщені на офіційному сайті в мережі інтернет, і які разом з пам`яткою клієнта та тарифами становлять договір банківського обслуговування. Відповідач [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту від 18.01.2022 отримав картку типу «Преміальна картка World Black Edition (кредитний ліміт до 200 000 грн) (а.с.33-41). Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 04.12.2022 року становить 178 645, 44 грн, яка складається з 152 212, 05 грн - заборгованості за кредитом, 5175, 14 грн - заборгованості за нарахованими відсотками, 21 258, 25 грн - заборгованості за простроченими відсотками (а.с.7-8) При розгляді даної справи судом застосовуються положення цивільного законодавства, що регулюють договірні правовідносини. Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це передбачає ст. 1055 ЦК України. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 1061 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. Позивачем пред`явлена до стягнення сума заборгованості за нарахованими відсотками відповідно до ст. 625 ЦК України - 5175, 14 грн, тобто встановлена законом сума за користування позиченими коштами, яка підлягає до стягнення як передбачена законодавством за порушення умов договору. Крім того, позивачем пред`явлена до стягнення і заборгованість за простроченими відсотками, яка передбачена укладеним договором і на умовах, запропонованих відповідачу Умовами та правилами банківських послуг, із якими відповідач ознайомився при укладенні договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні підтверджено факт укладення кредитного договору між позичальником [PERSON] та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та наявності права вимоги у позивача, суд вважає доведеним з огляду на долучені позивачем належні копії договорів про надання кредитів. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, це передбачено ч.1 ст 612 ЦК України. Згідно зі ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідача [PERSON] утворилась заборгованість перед позивачем за вказаними договорами, що свідчить про неналежне виконання ним їх умов. Відповідачем належними та допустимими доказами не спростована пред`явлена сума до стягнення, за таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач належним чином умов договорів не виконував, кредити в установлені строки не повернув, тому приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 178 645 грн 44 коп. Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню сума судового збору 2684 грн, сплачена позивачем при подачі позову до суду та документально підтверджена платіжним дорученням від 11.01.2023 року. На основі викладеного,

Outcome: approved