Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Адвокаткою Ткаченко Н.М. подано до суду позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: Прилуцька міська рада Чернігівської області, КП «Прилукижитлобуд», [PERSON] та [PERSON] , про визначення порядку користування земельною ділянкою площею 0,1053 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є власниками 3/20 частин будинковолодіння (будинок літ.А1, будинок літ.Б-1), що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Право власності по будинку літ. А1: на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано, оскільки являється адміністративною будівлею; на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] . Право власності по будинку літ. Б-1 зареєстровано: 17/40 частин за [PERSON] , 17/40 за [PERSON] . Рішенням вісімнадцятої сесії двадцять четвертого скликання Прилуцької міської ради Чернігівської області від 24.11.2004 року було затверджено розподіл земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за згодою землекористувачів, а саме: в користування [PERSON] було виділено земельну ділянку під № [NUMBER] , площею 399 кв.м, а в користування [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку під [ADDRESS] , площею 1053 кв.м. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.09.2019 року [PERSON] та [PERSON] було виділено у власність 3/20 частини будинковолодіння (будинок літ.А1, будинок літ.Б-1), що розташоване за адресою: [ADDRESS] , як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, а в подальшому присвоєно адресу: [ADDRESS] . На даний час виникло питання щодо приватизації належної позивачам земельної ділянки під будинком, однак позивачі не можуть знайти спільного рішення із відповідачами, які є користувачами земельної ділянки під № [NUMBER] , площею 0,1053 га. Фактично, будучи власниками земельної ділянки, позивачі позбавлені можливості реалізувати свої права як власників щодо відчуження, оскільки не можуть провести процедуру приватизації належної їм земельної ділянки. У судове засідання позивачі та їх представниця не з`явилися, проте остання надала суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала та просила провести розгляд без участі сторони позивачів (а.п.95). Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Відзивів та своїх заперечень стосовно позову до суду не подали. У зв`язку з цим суд на підставі\~ст.280 ЦПК України\~вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.09.2019 року [PERSON] та [PERSON] було виділено у власність 3/20 частини будинковолодіння (будинок літ.А1, будинок літ.Б-1), що розташоване за адресою: [ADDRESS] , як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна (а.п.14-15), що також підтверджується копією технічного паспорта (а.п.11-13). Наказом №88 від 07.11.2019 року вказаному об`єкту нерухомого майна присвоєно адресу: [ADDRESS] (а.п.13). Наявність спірної земельної ділянки підтверджується копією плану меж земельної ділянки (а.п.61-63). З копії плану розподілу земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що позивачі пропонували відповідачам здійснити розподіл земельної ділянки по згоді, однак відсутність підписів відповідачів свідчить про їхню відмову від такого (а.п.14). Відповідно до копії акта №012-10/С-1210 від 19.11.2013 року для вирішення питання про встановлення порядку користування земельною ділянкою під [ADDRESS] , комісією рекомендовано звернутися до суду (а.п.9-10) Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №5069/5070/21-24 від 12.01.2023 року є лише єдиний доцільно можливий варіант розподілу земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , виходячи з фактичного користування власниками житлових будинків, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.п.70-78). Згідно зі ст.316-319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном на власний розсуд, незалежно від місця проживання власника та місцезнаходження майна, але не на шкоду правам та свободам інших осіб; право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.107 ЗК України\~основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. За правилом частини другої\~ст.120\~ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частина четверта\~ст.120\~ЗК України передбачає, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Отже, за загальним правилом особа, яка набула право власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому при застосуванні положень цивільного законодавства та\~ст.120\~ЗК України у поєднанні з нормою\~ст.125\~ЗК України необхідно виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Разом з тим, відповідно до частини першої\~ст.318\~ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою). Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.2\~ст.158\~ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Таким чином, враховуючи, що власники домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , не можуть в добровільному порядку визначити порядок користування земельною ділянкою під належними їм частками будинковолодіння, що унеможливлює реалізацію їх права щодо свого майна, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~необхідно стягнути з відповідачів на користь позивачів понесені судові витрати. На підставі ст.316-319, 321 ЦК України, ст.107, 120, 125, 158 ЗК України,

Outcome: approved