Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

13.02.2023 року позивач [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до\~\~ [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру, згідно якого позивач просить: Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири від 25.05.2022 року, який був укладений між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП відсутній. Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 65.5 кв.м, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером: 15245190. Свої вимоги мотивує тим, що 25.05.2022 року між Позивачем\~ [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] та Відповідачем\~ [PERSON] , [INFO] , РНОКПП відсутній, був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , загальною площею 65.5 кв.м, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером: 15245190. Згідно з цим договором [PERSON] придбала належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 65.5 кв.м, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером: 15245190. Вищезазначений об`єкт нерухомості [PERSON] було придбано у [PERSON] за 185000 (сто вісімдесят п`ять тисяч) гривень, які [PERSON] отримала до підписання даного договору. На сьогоднішній день [PERSON] має намір розпорядитися, належним йому на підставі вказаного правочину, квартирою, однак в силу положень ст.ст.\~203,\~657 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) такий вид договору має бути посвідчений нотаріально, недодержання нотаріальної форми такого договору у відповідності до\~ст. 215 ЦК України\~є підставою для визнання його недійсним. 12.12.2022 року Позивач звернулась з повідомлення Відповідачу про явку в березні 2022 року до Білгород-Дністровського нотаріуса для нотаріального засвідчення договору купівлі-продажу квартири від 21.01.2022 року. Потім 15.07.2022 року Позивач повторно надіслав повідомленням відповідачу [PERSON] про явку в грудні 2022 року до Білгород-Дністровського нотаріуса для нотаріального засвідчення договору купівлі-продажу квартири від 25.05.2022 року. Проте Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири від 25.05.2022 року. Отже, між Позивачем та Відповідачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов даного договору, були сплачені грошові кошти, Відповідач звільнив раніше належну йому квартиру, договір був підписаний усіма сторонами, спірний об`єкт нерухомості переданий у власність Позивача, з моменту укладання цього договору Позивач вселився та користувався належною йому квартирою. З часу укладення договору купівлі-продажу, умови якого Позивач виконав повністю, він вселився та користується квартирою, а документація залишається не переоформленою на його ім`я, так як Відповідач з різних причин не приходить до нотаріуса в обумовлений час і дату. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд у відповідності з ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~може визнати такий договір дійсним. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без її присутності. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, просить справу розглянути без її присутності. Згідно з\~ст. 200 ч. 3 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав. За діючим Законодавством визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним передбачено лише нормою ст.220ч.2\~ЦК України, згідно якої якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Тлумачення цієї норми права свідчить, що суд може визнати договір дійсним тільки з підстав недодержання сторонами вимоги про його нотаріальне посвідчення. Аналізуючи законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне. Згідно\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~2004р., Цивільний кодекс України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2ст. 48 цього\~Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Вказані грошові кошти отримані продавцем до підписання договору, відбулася передача майна і позивач фактично вступила у володіння придбаною квартирою, а тому набула право власності на неї. Згідно\~ст.2 ч.1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 754/2339/16-ц зроблено висновок, що «однією з умов застосування частини другої\~статті 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин». З позову не вбачається, що відповідач невизнає або оспорює права позивача на квартиру, а також, що вона ухиляється від нотаріального посвідчення спірного договору. З огляду на зазначені обставини підстав для визнання в судовому порядку дійсним неоспореного або невизнаного відповідачем договору купівлі-продажу квартири немає.

Outcome: dismissed