Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

08.07.2022 близько 17 год. у м. Бровари Київської області, при виїзді із с. Требухів, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz Actros 1841 LS» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу «Haval Dargo» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.09.2022 у справі про адміністративне правопорушення № 361/3562/22 винним у вчиненні ДТП визнано водія [PERSON] . Транспортний засіб «Haval Dargo» д.н.з. [NUMBER] , 2022 року випуску, належить на праві власності позивачу - [PERSON] . Транспортний засіб «Mercedes-Benz Actros 1841 LS» д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності відповідачу - ТОВ «Сільпо-Фуд», а [PERSON] на момент скоєння ДТП працював на посаді водія автотранспортних засобів у ТОВ «Сільпо-Фуд» та виконував свої трудові обов`язки, що підтверджується листом відповідача на адвокатський запит із долученням відповідних документів. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі - Закон України № 1961-IV), цивільно-правова відповідальність ТОВ «Сільпо-Фуд» на дату скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» за Полісом №209255032. 10.07.2022 позивач, на виконання вимог Закону України № 1961-ІУ, звернувся до страхової компанії із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування, надавши усі необхідні документи для реалізації свого права на отримання страхового відшкодування. 21.09.2022 страховою компанією було перераховано на рахунок СТО ТОВ «Дар- Авто», де буде відбуватися ремонт автомобіля, страхове відшкодування в розмірі 130 000,00 грн., тобто в межах страхової суми (ліміту відповідальності), передбаченої Полісом № 209255032. Разом з тим, відповідно до Звіту № 2836 від 18.07.2022, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Наvаl Dargo д.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 380 075,76 грн., з яких: - 331 168,56 грн. - вартість відновлювального ремонту; -48 907,20 грн. - величина втрати товарної вартості. Відповідно до рахунку №43 від 18.07.2022, квитанції від 20.07.2022 та акту прийому- передачі виконаних робіт від 16.08.2022 за виконання автотоварознавчого дослідження позивачем було сплачено 3500,00 грн. Крім того, відповідно до Рахунку СТО - ТОВ «Дар-Авто», № 2025 від 11.08.2022, де будуть відбуватися ремонтно-відновлювальні роботи, вартість ремонту автомобіля становить 335 802,47 грн. На момент настання ДТП строк експлуатації пошкодженого автомобіля позивача не перевищував 1 місяця (дата реєстрації - 09.06.2022; пробіг на момент огляду оцінювачем - 1051 км.), а тому автомобіль не лише втратив свою товарну вартість внаслідок значних пошкоджень кузова, про що зафіксовано в звіті оцінювача, але й, перебуваючи на гарантійному обслуговуванні, потребує повноцінного ремонту на офіційно зареєстрованій станції технічного обслуговування, рекомендованої офіційним дистриб`ютором автомобілів марки Наvаl - ТОВ «Нова енергія України». Підтвердженням та гарантією проведення робіт саме на СТО ТОВ «Дар-Авто» також є сплата позивачем 17.08.2022 завдатку в розмірі 50000,00 грн. для попереднього замовлення складових частин за Рахунком № 2025 від 11.08.2022, а також подальше перерахування 21.09.2022 страхового відшкодування в розмірі 130 000,00 грн. на рахунок даної СТО за заявою позивача. Отже, враховуючи, що оцінювачем визначено лише ймовірну та приблизну вартість відновлювального ремонту, більш точною інформацією про реальну вартість такого ремонту, а відтак реальних збитків позивача в цій частині, є саме рахунок СТО. Таким чином, саме відповідач ТОВ «Сільпо-Фуд» є особою, відповідальною за відшкодування заподіяних позивачу збитків (шкоди), в розмірі, що не покривається страховою виплатою за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В той же час, ймовірна наявність у відповідача будь-яких інших додаткових договорів добровільного страхування цивільної відповідальності не породжує жодних обов`язків для потерпілої особи, адже потерпіла особа не є стороною таких договорів, а Закон України № 1961-IV, як і правові висновки Верховного Суду про необхідність першочергового звернення потерпілим за виплатою до страхової компанією, стосуються виключно сфери обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якій потерпіла особа вже отримала страхове відшкодування в повному обсязі в межах ліміту відповідальності страховика. Таким чином, враховуючи, що потерпілим було отримано страхове відшкодування в розмірі 130 000,00 грн., решта матеріальної шкоди, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, становить 258 209,67 грн. і складається з: 205 802,47 грн. - вартість відновлювального ремонту; (335 802,47-130 000,00); 48 907,20 грн. - величина втрати товарної вартості; 3500,00 грн. - витрати на проведення оцінки збитку. Крім того, внаслідок значного пошкодження нового автомобіля у ДТП позивачу також було заподіяно моральну шкоду, яку, з урахуванням зазначених нижче обставин, а також принципів розумності та справедливості, позивач оцінює в 12 000,00 грн. Протиправні дії працівника відповідача призвели до дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача, що завдало останньому душевних страждань у зв`язку із тим, що дана подія стала для нього стресовою, відібрала значну кількість часу та сил, принесла в життя значні незручності, порушила звичайний ритм життя. Автомобіль був придбаний позивачем менше ніж за 1 місяць до настання дорожньо-транспортної пригоди (09.06.2022) на кошти, які він та його сім`я тривалий час накопичували тяжкою працею, проте наразі значно пошкоджений автомобіль не може експлуатуватися, що спричиняє постійний дискомфорт уже протягом довгого часу і буде спричиняти дискомфорт не лише до моменту відшкодування завданої шкоди в повному обсязі та повноцінного відновлення автомобіля, але й надалі, адже його автомобіль вже у будь-якому випадку не буде мати тих же властивостей, яких він мав на момент купівлі та вже буде вважатися «битим», а нові складові частини не будуть «рідними» для авто. На сьогоднішній день транспортний засіб все ще не відремонтований, так як доставка замовлених оригінальних складових частин до нього, які потребують заміні, займає багато часу та орієнтовно буде здійснена лише наприкінці листопада цього року, а з урахуванням терміну виконання ремонтно-відновлювальних робіт, позивач зможе отримати свій автомобіль орієнтовно не раніше середини грудня місяця, тобто майже через півроку після ДТП, хоча до цього він мав можливість користуватися своїм автомобілем лише протягом 1 місяця. Необхідність попереднього замовлення складових частин до автомобіля вже змусило позивача сплатити 17.08.2022 за власний кошт завдаток в розмірі 50000,00 грн. на рахунок СТО, а в подальшому, в момент приймання відремонтованого автомобіля, позивач змушений буде попередньо самостійно сплатити невистачаючу різницю, яку наразі позивач просить суд стягнути із відповідача, що також приносить фінансовий тягар в житті позивача та негативно впливає на його емоційний стан. Всі ці труднощі стали причиною вимушених змін у житті позивача і поява значних незручностей у життєвих та виробничих стосунках, адже замість того, щоб в повній мірі експлуатувати в своїх надуманих завчасно цілях придбаний автомобіль, він вимушений багато часу витрачати на вирішення питань щодо відшкодування йому шкоди і використовувати інші засоби пересування для себе та своєї сім`ї. Враховуючи вищенаведені доводи і обґрунтування, а також вимоги розумності та справедливості, позивач вважає, що грошовий еквівалент розміру моральної шкоди, спричиненої йому внаслідок ДТП, на дату подання позову становить 12 000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на його користь. 07 листопада 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд», третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 28 грудня 2022 року (вх.№ ЕП-12778) представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» - адвокат К.І.Керноз направила до суду відзив на позов з викладенням своїх міркувань по суті предмету позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 04 січня 2023 року (вх.№ 288) представник позивача [PERSON] - адвокат Стаднюк Ю.М. направив до суду відповідь на відзив, оскільки вважає, що викладені відповідачем заперечення проти позову є не аргументованими та не вказують на безпідставність заявлених вимог, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 10 січня 2023 року (вх.№ ЕП-264) представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» - адвокат К.І.Керноз направила до суду заперечення та просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 30 березня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва відмовлено у задоволені клопотання представника відповідача [PERSON] про залучення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс» в процесуальному статусі співвідповідача у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд», третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 30 березня 2023 року головуючий суддя в судовому засіданні роз`яснила право відповідача заявити клопотання про призначення експертизи у разі не згоди з вказаною у поданому позивачем звіті сумою. Окрім того, у судовому засіданні головуючим суддею прийнято відзив на позовну заяву з додатками, відповідь на відзив та заперечення, які долучено до матеріалів справи. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні, зазначила, що сторона відповідача не має наміру заявляти клопотання про призначення експертизи, просила в позові відмовити з підстав, викладених відзиві на позов, вважають заявлені вимоги безпідставними та необґрунтованими за відсутності предмету позову, Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Правом на подачу пояснень не скористався. Вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, 16 червня 2022 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Євроінс Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209255032, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що експлуатують автомобіль «Mercedes-Benz Actros 1841 LS», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією поліса № 209255032. 08 липня 2022 року о 17 годині 00 хвилин у с. Требухів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz Actros 1841 LS», д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «SCMITZ», д.н.з. [NUMBER] який належить ТОВ "Сільпо-Фуд" та на час ДТП був під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу "HAVAL", д.н.з. [NUMBER] , що був під керуванням [PERSON] . Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2022 року у справі № 361/3562/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. Відповідно до частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2022 року у справі № 361/3562/22 та відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, що не спростовано третьою особою по справі та не підлягає доказуванню, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» на підставі наказу від 09.05.2022 року № 461/УТЛ к/тр та керуючи транспортним засобом «Mersedes-Benz Actros 1841 LS», державний номерний знак [NUMBER] з напівпричепом «SCMITZ» державний номерний знак [NUMBER] виконував свої посадові обов`язки водія автотранспортних засобів. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником транспортного засобу марки Mersedes-Benz Actros 1841 LS», державний номерний знак [NUMBER] є ТОВ «Сільпо-Фуд». На час настання вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mersedes-Benz Actros 1841 LS», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві - Страхова компанія «Євроінс Україна», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209255032. Згідно з даними вказаного полісу встановлена страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну у розмірі 130000,00 грн. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником транспортного засобу марки «Haval Dargo», державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] . 10.07.2022 року позивач [PERSON] подав до ПрАТ «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 08.07.2022 року, місце ДТП: Київська область, м.Бровари, а/д М-01 Київ - Чернігів 27 км. 10.07.2022 [PERSON] подав заяву про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна». Позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] «ДИКИЙ ТА ПАРТНЕРИ» для визначення суми матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Haval Dargo», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до звіту № 2836 про оцінку автомобіля «Haval Dargo», державний номерний знак [NUMBER] від 18.07.2022, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Haval Dargo», державний номерний знак [NUMBER] в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 08.07.2022, становить 380075,76 грн з яких: 331 168,56 грн. - вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових; 48 907,20 грн. - величина втрати товарної вартості автомобіля. 17.08.2022 року позивач перерахував на рахунок СТО ТОВ «Дар-Авто» завдаток в розмірі 50 000,00 грн. для попереднього замовлення складових частин відповідно до рахунку на оплату № 2025 від 11.08.2022 року. Після чого, 21.09.2022 року ПрАТ «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» було перераховано на рахунок СТО ТОВ «Дар-Авто» страхове відшкодування в розмірі 130 000,00 грн, призначення платежу: «страхове відшкодування згідно акту № 67696/1/2022 від 21.09.2022 року, по автомобілю HAVAL, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , без ПДВ 11601» Так, положеннями частини 1 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У статті 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Відповідно до частин 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 1 березня 2013 року роз`яснено, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Правовідносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорт них засобів» (надалі Закон), що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п.22.1 ст.22 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. В оцінці обставин справи суд виходить з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). При цьому п.32.7 ч.1 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. В пункті 8.5.1 Методики зазначено, що пріоритетними є дані про вартість складових частин, які поставляє виробник КТЗ у мережу своїх офіційних дилерів у регіоні. Відповідно до п.7.2 Методики, основним методом у межах порівняльного підходу 3 є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ. Згідно з п.7.35 Методики, у разі використання середньої ринкової ціни пропозиції до продажу КТЗ її необхідно звести коригуванням до ціни продажу, застосовуючи відповідне співвідношення стосовно аналогічних КТЗ із довідників, зокрема, передбачених додатком 8. Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків. Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»). Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода в вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Системний аналіз п.32.7 ч.1 ст.32 закону №1961-IV, ст.22, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, стст.1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №754/1114/15-ц (провадження №61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі №587/1080/16-ц (провадження №61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження №61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 1-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі №755/5374/18 (провадження №61-14827св19), від 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17 (провадження №61-12032св19), від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19 (провадження № 61-10010св20), від 22 квітня 2021 року у справі №759/7787/18 (провадження №61-10773св20), підстав відступати від яких суд не вбачає. Відповідно до чч.1, 2 ст.22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Крім того, позивачем було здійснено оплату ФОП [PERSON] за Звіт з визначення вартості матеріального збитку автомобіля в розмірі 3500 грн. 00 коп., які також слід стягнути з відповідача на користь позивача. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial