Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

заявниця звернулась до суду із заявою в якій просить встановити факт належності їй, [PERSON] , [INFO] трудової книжки від 22.08.1979 [NUMBER] , атестату від 13.07.1979 № 2058, архівної довідки від 04.05.2012 № 207. Обґрунтування вимог заяви позиція заявника В обґрунтування вимог заявниця посилається на те, що народилась [INFO] в с. Бандурове Гайворонського району Кіровоградської області, дошлюбне прізвище [PERSON] , яке змінила на [PERSON] при одруженні 30.10.1983. На даний час досягнула пенсійного віку та для оформлення пенсії звернулась до Гайворонського сервісного центру ПФУ, де з`ясувались розбіжності запису її прізвища та імені в ряді документів - трудовій книжці від 22.08.1979 [NUMBER] , атестаті від 13.07.1979 № 2058, архівній довідці від 04.05.2012 № 207 та в паспорті. У зв`язку з цим 16.02.2023 ПФУ прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії. Зокрема в трудовій книжці від 22.08.1979 [NUMBER] в трудовій ім`я написано на російській мові [PERSON] , в атестаті від 13.07.1979 № 2058 [PERSON] , а в паспорті [PERSON] . В судове засідання заявниця не з`явилась, подала письмову заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності та задовольнити заяву про встановлення юридичних фактів. позиція заінтересованої особи Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в судове засідання не з`явилась, надіслала суду заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності на розсуд суду. Процесуальні рішення, постановлені по справі, заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 28.02.2023 відмовлено у відкритті провадження в справі в частині належності правовстановлюючого документу - витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 19.02.2019 № 00022154338. Ухвалою від 28.02.2023 відкрито провадження у справі щодо розгулу заявлених вимог в іншій частині. 06.03.2023 до суду надійшла заява представника заінтересованої особи за вих. № 1100-0902-7/9909 від 06.03.2023 в якій вона в якій просить справу розглядати за її відсутності, при вирішенні по суті поклався на розсуд суду. 08.03.2023 до суду надійшла заява від [PERSON] , в якій вона просила розгляд справи проводити за її відсутності та задоволити заяву 22.03.2023 справу розглянуто по суті за відсутності учасників справи. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зважаючи на те, що заявниця та представниця заінтересованої особи скористались таким правом суд провів розгляд на підставі наявних матеріалів за їх відсутності. Дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються вимоги,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~суд приходить\~до висновку,\~що заява\~підлягає д о задоволення з наступних підстав. при вирішенні вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства В силу вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~256\~ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 7 ст.\~19\~ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 1 п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України,\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Гайворонським РВ УМВС України в Кіровоградській області 10.04.1998 року заявниця [PERSON] народилась [INFO] в с. Бандурове Гайворонського району Кіровоградської області (а.с. 5-6). Згідно трудової книжки [NUMBER] така оформлена на ім`я [PERSON] (зазначено російською мовою), [INFO] , професія маляр, Пересувною механізованою колоною № 245 Мінсільбуд УРСР трест Кіровоградсільбуд (а.с. 7). З атестату № 2058 виданого 13.07.1979 вбачається, що [PERSON] 01.09.1977 вступила і 13.07.1979 закінчила міське професійно-технічне училище № 11 м. Ульяновка Кіровоградської області за професією маляр (будівельник), присвоєно кваліфікацію третього розряду. При цьому прізвище, ім`я, та по батькові в частині атестату, яка заповнена російською мовою вказано, що такий видано [PERSON] (а.с. 8). З архівної довідки № 207 від 04.05.2012 виданої Гайворонською районною радою [PERSON] вбачається, що в документах архівного фонду ВАТ «Актан» Гайворонського району Кіровоградської області у книгах наказів з особового складу [PERSON] з 07.01.1981 прийнята на роботу… Звільнена з займаної посади з 17.05. 1999 (а.с. 9). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00022154338 від 19.02.2019 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 30.10.1983 зареєстрували шлюб в Бандурівській сільській раді Гайворонського району Кіровоградської області, актовий запис № 23. Рішенням від 16.02.2023 № 110750000190 ГУ ПФУ [PERSON] повідомлено, що до страхового стажу не зараховано: періоди роботи за трудовою книжкою від 22.08.1979 [NUMBER] , оскільки зазначене на першій сторінці ім`я особи (російською [PERSON] ) не відповідає паспортним даним заявниці (російською [PERSON] ), крім того не підтверджене дошлюбне прізвище [PERSON] , так як у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб ім`я зазначено [PERSON] ; період навчання з 01.09.1977 по 13.07.1979 згідно з атестатом від 13.07.1979 № 2058 та з 17.01.1981 по 17.05.1999 згідно з довідкою від 04.05.2012 № 207, оскільки не підтверджено дошлюбне прізвище [PERSON] , так як у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб ім`я зазначено [PERSON] (а.с. 12). Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи Факт належності правовстановлюючих документів трудової книжки від 22.08.1979 [NUMBER] , атестату від 13.07.1979 № 2058, архівної довідки від 04.05.2012 № 207 заявниці підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Допущені помилки в зазначенні імені та по батькові заявниці, що пов`язані також і з зазначенням таких російською мовою, в документах не ставлять під сумнів їх належність саме заявниці, [PERSON] , [INFO] . У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею та підтверджених документами. Встановлення даних фактів має для заявниці юридичне значення, оскільки надає право на оформлення пенсії. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, про належність трудової книжки від 22.08.1979 [NUMBER] , атестату від 13.07.1979 № 2058, архівної довідки від 04.05.2012 № 207 заявниці [PERSON] [INFO] . щодо судових витрат Відповідно до ст. 294 ч. 7 ЦПК України, при ухваленні судом рішення при розгляді справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved