Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

09 лютого 2023 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання. В обґрунтування позову зазначила, що в 2001 році [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . В шлюбі у них народилося дві доньки: [PERSON] . [INFO] та [PERSON] . На даний час шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На підставі рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.08.2006 року, [PERSON] сплачував аліменти до досягнення доньками повноліття. На даний час в зв`язку з досягненням [PERSON] повноліття відповідач [PERSON] аліменти не сплачує. В той же час. відповідно до ст. 198, 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] , [INFO] , в даний час є студенткою 1 курсу денної форми навчання психолого-педагогічного факультету Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г.Короленка, дата закінчення навчання 30.06.2026 року. Крім цього, [PERSON] гуртожитком не забезпечена, тому вимушена орендувати житло (в даний час [PERSON] проживає в місті Полтава спільно з своєю рідною сестрою [PERSON] в орендованій квартирі). Таким чином. [PERSON] продовжує навчання, не має джерел доходу, а тому вимушена перебувати на повному матеріальному забезпеченні матері, яка сплачує за її проживання, а також забезпечує одягом, продуктами харчування, та всім необхідним для навчання. В той же час, мати позивачки - [PERSON] (на утриманні якої перебуває позивачка) сама ніде не працює. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] в даний час проходить службу у військовій частині в Черкаській області, отже постійно отримує належний дохід. Позивач [PERSON] вважає, що у зв`язку з продовженням навчання вона потребує матеріальної допомоги у вигляді аліментів, а відповідач [PERSON] може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого бюджетом на поточний рік, тобто в сумі 2684 грн., до закінчення навчання [PERSON] в Полтавському національному педагогічному університеті імені В.Г.Короленка, а саме до 30.06.2026 року. Тому [PERSON] звернулася з позовом до суду і просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн., щомісячно, до закінчення навчання в Полтавському національному педагогічному університеті імені В.Г.Короленка, тобто до 30.06.2026 року. Ухвалою судді від 20.02.2023 року відкрито провадження по справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка та її представник - адвокат Підченко В. М. в судове засідання не з`явилися. Від представника позивачки - адвокат Підченко В. М надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі. Третя особа [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Від відповідача надійшла телефонограма про неможливість з`явитись в судове засідання у зв`язку із перебуванням в зоні бойових дій, відповідач просив судове засідання проводити у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У зв`язку з викладеним, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України вирішив за можливе розглянути справу у судовому засіданні за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, прийнявши до уваги заяви позивача та відсутність заперечень відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи проходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] батьком зазначений відповідач [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] навчається у Полтавському національному педагогічному університеті імені В.Г.Короленка на 1 курсі денної форми навчання державної форми фінансування психолого-педагогічного факультету, термін навчання з 19.09.2022 по 30.06.2026. [PERSON] в гуртожитку університету не мешкає та стипендію не отримує (а.с. 12, 13). Відповідач [PERSON] є працездатною особою, заперечень щодо позовних вимог про стягнення аліментів на період навчання доньки [PERSON] не надав, а тому має можливість їх сплачувати. Частиною 1 ст. 182 СК України, в редакції закону чинній з 8 липня 2017 року передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині 2 цієї статті вказано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Відповідно до ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Судом встановлено, що [PERSON] є працездатною особою, сплачував до досягнення повноліття аліменти на утримання дочки, заборгованості не має, має повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка навчається на 1 курсі денної форми навчання державної форми фінансування психолого-педагогічного факультету Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г.Короленка, термін навчання з 19.09.2022 по 30.06.2026 (а.с. 12, 13). При таких обставинах справи, коли відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу [PERSON] яка продовжує навчання, а остання потребує такої матеріальної допомоги, у суду є підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, приймаючи до уваги те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Outcome: approved