Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на її утримання посилаючись на те, що відповідач являється її повнолітньою донькою. Вона (позивач) вже більше 20 років має інвалідність 1 групи, а також має ряд важких захворювань, а саме: варикозне розширення вен нижніх кінцівок з виразкою, хронічну ішемічну хворобу серця, інсульт, гостру енцифаломієлополірадикулопатія інфекційного генезу зі стволовими порушеннями, грубим порушенням ходьби, різким зниженням когнітивних функцій (пам`ять, увага, інтелект). Внаслідок чого вона практично не здатна до самообслуговування та постійно потребує стороннього догляду, а також медикаментозного лікування, в тому числі і в умовах стаціонару. Водночас, вона є особою пенсійного віку, та єдиним джерелом її доходів являється пенсія, розмір якої не перевищує 6 000 грн. Дані кошти не дозволяють забезпечити фінансування всіх витрат та лікування, харчування та оплату комунальних послуг. При можливості, їй допомагає син - [PERSON] . Натомість, відповідач не дивлячись на неодноразові прохання, відмовляється не лише надавати будь-яку допомогу, а й практично її (позивача) не навідує. У зв`язку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини доходів. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 14.11.2022 року (подано засобами поштового зв`язку 10.11.2022 року). 14.11.2022 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 17.11.2022 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані позивача. 22.11.2022 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. 03.02.2023 року зареєстровано відзив на позовну заяву, де відповідач просила відмовити в задоволенні позову з підстав його недоведеності. Крім того, вона не має постійного доходу, у зв`язку з чим не має можливості надавати позивачу матеріальну допомогу. 10.02.2023 року зареєстровано відповідь на відзив. Оскільки розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд проводиться по матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В суді встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »). Встановлено, що [PERSON] являється пенсіонером, отримує пенсію у розмірі 5 454,58 грн. Крім того, [PERSON] має 1 групу інвалідності (безстроково) та ряд захворювань, що підтверджено медичною документацією. Частина 2 статті 51 Конституції України визначає, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Відповідно до ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки. Несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, підтверджується довідкою, виданою органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законом. Згідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц, провадження № 61-2386сво19, зауважила, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі. Положення статей 202, 203 СК України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають врахування лише прожиткового мінімуму, встановленого законом, як безумовної умови для стягнення чи відмови у стягненні аліментів, а повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про потребу у матеріальній допомозі. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Такий обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується із їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. По даній справі позивач звернулась з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача. В обґрунтування посилається на те, що вона є непрацездатною особою, має ряд важких захворювань, які потребують лікування, однак єдиним джерелом її доходів являється пенсія, якої не вистачає. Позивач просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини доходів відповідача. На думку суду, вказаний позивачем розмір аліментів є відповідним. Суд не приймає до уваги доводи відповідача, оскільки вони не ґрунтуються на нормах закону, який визначає обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved