Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. Він (позивач) є єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом. 22 червня 2022 року він (позивач) звернувся до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Дмитренко В.М. із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовила у прийняття цієї заяви у зв`язку із пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Він (позивач) у встановлений законом шестимісячний строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що мав фінансові проблеми, пов`язані із підприємницькою діяльністю, яку на той час здійснював. [PERSON] просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав суду пояснення, суть яких зводиться до того, що він займався підприємницькою діяльністю, підприємство територіально було розташоване в с. Минійки Коростишівського району Житомирської області. У 2015 році на виробництві сталися два нещасні випадки, пов`язані із травмуванням працівників. У 2019 році він (позивач) вирішив закрити підприємницьку діяльність, але зіткнувся із тим, що фондом соціального страхування було нараховано штрафи за нещасні випадки на виробництві у розмірі 1 700 000 грн. Він (позивач) був вимушений вирішувати зазначені питання, що потребувало багато часу та зусиль. Зазначені обставини перешкодили йому (позивачу) своєчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 19). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У судовому засіданні встановлено, що позивач є сином [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8), а тому має право на спадкування після його смерті, як спадкоємець першої черги за законом. Відповідно до ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. У судовому засіданні встановлено, що позивач у встановлений законом строк не прийняв спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку із значними труднощами, пов`язаними із здійсненням підприємницької діяльності та її закриттям. Вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Практика Європейського суду з прав людини застосовує принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема, й у питаннях захисту права власності. Цей принцип закріплений і у частині третій статті 2 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При вирішенні даного спору суд бере до уваги, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач визнав позов, що в свою чергу підтверджує те, що вимоги позову і визнання їх відповідачем не суперечать закону та не порушують жодним чином права інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved