Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Представник позивача адвокат Руднєва Інна Сергіївна, яка представляє інтереси [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позову вказує, що позивач [PERSON] , із 1983 року працює на підприємстві відповідача. Наказом від 30.07.1999 року № 73 - до, виданого директором Державного виробничого підприємства «Укрпромводчермет», позивач переведений з посади головного інженера управління «Донбасводремонт» на посаду начальника Часів-Ярського райуправління. 08.12.2021 року в.о. генерального директора КП «КОМПАНІЯ «ВОДА ДОНБАСУ» О.Р. Шурко прийняв наказ № 318 - к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким наказав за порушення трудової дисципліни, яке виразилось у недостатньому контролі наявності та стану майна, що призвело до відсутності щебню на очисних спорудах оголосити догану директору Часовоярського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» [PERSON] » із зазначеним наказом позивач ознайомлений 09.12.2021 року. 09.12.2021 року в.о. генерального директора КП «КОМПАНІЯ «ВОДА ДОНБАСУ» О.Р. Шурко прийняв наказ № 320 к «За особовим складом», яким наказав « [PERSON] , директора Часовоярського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» звільнити 09 грудня 2021 року за одноразове грубе порушення трудових обов`язків. Позивач вважає, що наказ № 318 - к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 08.12.2021 року, прийнятий в.о. генерального директора КП «КОМПАНІЯ «ВОДА ДОНБАСУ» О.Р. Шурко та наказ № 320 - к «За особовим складом» від 09.12.2021 року, прийнятий в.о. генерального директора КП «КОМПАНІЯ «ВОДА ДОНБАСУ» О.Р. Шурко незаконним та такими, які підлягають скасуванню. Позивач [PERSON] , із 1983 року працює на підприємстві відповідача. Наказом від 30.07.1999 року № 73 - до, виданого директором Державного виробничого підприємства «Укрпромводчермет», позивач переведений з посади головного інженера управління «Донбасводремонт» на посаду начальника Часів-Ярського райуправління. 08.12.2021 року в.о. генерального директора КП «КОМПАНІЯ «ВОДА ДОНБАСУ» О.Р. Шурко прийняв наказ № 318 - к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким наказав за порушення трудової дисципліни, яке виразилось у недостатньому контролі наявності та стану майна, що призвело до відсутності щебню на очисних спорудах оголосити догану директору Часовоярського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» [PERSON] . У наказі зазначено: відповідно до протоколу засідання інвентаризаційної комісії Часовоярського РУ № 1 та звіряльній відомості результатів інвентаризації запасів від 19.11.2021, в Часовоярському територіальному управлінні виявлено розбіжність між обліковими та фактичними даними за номенклатурним номером 88505 Щебінь б/у в кількості 760, 907 тон. Актом комісії Часовоярського РВУ від 17.11.2021 року підтверджено наявність щебню тільки в кількості 231 тони замість 991, 907 тон щебню. Згідно пунктів 8.3.2 та 8.4. Положення М 4 «Про Часовоярське регіональне виробниче управління комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», затвердженого наказом від 27.06.2012 року № 142 контроль наявності та стану майна Часовоярського РВУ с обов`язком директора управління [PERSON] , який несе відповідальність за збереження закріпленого за Часовоярським РВУ майна. Листом від 18.11.2021 року № 4/07/2388 Часовоярське РВУ за підписом директора Корчевського А.С. просило узгодити передачу щебню ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» у той час, коли щебню вже фактично немає в наявності», із зазначеним наказом позивач ознайомлений 09.12.2021 року. 09.12.2021 року в.о. генерального директора КП «КОМПАНІЯ «ВОДА ДОНБАСУ» О.Р. Щурко прийняв наказ № 320 - к «За особовим складом», яким наказав: « [PERSON] , директора Часовояського регіонального виробничого управління КП «Компанія «Вода Донбасу» звільнити 09 грудня 2021 року за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, яке виразилося в неналежній організації виробничо - господарської діяльності та фінансової діяльності управління, п. 1 ст. 41 КЗпП України. У наказі зазначено: 06 грудня 2021 року на поточний рахунок Часовоярського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» було зараховано грошові кошти від ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» в сумі 33 236, 42 гривні, як відшкодування збитків згідно листа № 4/06/2507 від 03.12.2021 року та відповідно до рахунку №1 від 03.12.2021 року без ПДВ. Раніше, в Часовоярському РВУ було виявлено нестачу щебню у кількості 760, 907 тон. Згідно п. 4 ст. 95 ЦК України керівник філій та представництва призначаються юридичною особою і діють на підставі виданою нею довіреності. Відповідно до п. 9 довіреності № 03 - 04 від 14.12.2020 року директор Часовоярського РВУ проводить господарські і фінансові операції, у тому числі в установах банків, в межах наданих Положенням про відокремлений підрозділ повноважень. Відповідно до п.5.3 Положення № 4 «Про Часовоярське регіональне виробниче управління комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», затвердженого наказом від 27.06.2012 року № 142, відчуження майна здійснюється Управлінням у порядку, встановленому Підприємством. Згідно пункту 6.4.3. Положення Управління реалізує стороннім організаціям матеріальні цінності за узгодженням з Підприємством. Також згідно п. 8.3.2. директор Управління зобов`язаний регулярно здійснювати контроль наявності та стану майна Управління. Крім того, вартість щебню, який директор Часовоярського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» Корчевський А.С. зазначив в листі від 03.12.2021 року № 4/06/2507 та рахунку №1 від 03.12.2021 року не відповідає його ринковій вартості та є значно заниженою». Із зазначеним наказом позивач ознайомлений 09.12.2021 року. Позивач вважає, що незаконність наказу № 318 - к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 08.12.2021 року та наказу № 320 - к «3 особовим складом» від 09.12.2021 року полягає у наступному: у 2014 році на підприємстві відповідача було прийняте рішення про списання та ліквідацію об`єкта основних засобів інвентаризаційний № 91144 «Очисні біофільтри Д-25112», розташованого на території очисних споруд міста Часів Яр. Акт на списання основних засобів було затверджено генеральним директором КП «Компанія «Вода Донбасу» та погоджено постійною комісією з питань комунальної власності Донецької обласної ради (висновок від 04.09.2014 року № 51/1). Щебінь б/у знаходився у біофільтрі, розташованому на території очисних споруд м. Часів Яр та було оприбутковано згідно акту та прибуткового ордеру № 9 від 30.09.2015 року у кількості 1410, 76 тон, з них протягом кількох років було використано 418, 853 тони (частина щебня б/у у кількості 370, 853 тони була передана Управлінню ДВР у 2016 та 2018 роках, а інша частина у кількості 48 тон була використана власними силами при виконанні ремонтних робіт на головному колекторі. Згідно облікових даних станом на 01.10.2021 року залишок щебня б/у складає 991, 901 тони та продовжував знаходитись у біофільтрі. На теперішній час ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» проводить реконструкцію очисних споруд міста Часів Яр згідно договору між Департаментом екології та природних ресурсів Донецької ОДА та ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ». Під час виконання будівельних робіт по реконструкції очисних споруд підрядником ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» біофільтр було ліквідовано, а на його місці встановлено нові біодиски, при цьому залишки щебня б/у демонтовано. При виконанні будівельних робіт по реконструкції у підрядника ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» виникла необхідність улаштування технологічної дороги для під`їзду транспорту та механізмів на будівельний майданчик, тому ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» звернулось на адресу Часовоярського РВУ з листом за погодженням використання щебня б/у від біофільтру для вказаних цілей. Не отримавши відповіді від директора Часовоярського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» Корчевського А.С., ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» самостійно прийняло рішення про використання наявного щебню, демонтованого з біофільтру. Коли саме сталась ця ситуація позивачу не відомо. Цей факт було виявлено та стало відомо позивачу після проведення інвентаризації на підприємстві у листопаді 2021 року комісією, що була утворена відповідачем. Так, згідно листа ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» від 15.04.2021 року за №15/04-1 за підписом директора Ю.А. Шевлякова: «просимо Вас узгодити використання нашим підприємством щебню (БУ) в кількості - 760, 907 тон, який знаходиться на території Вашого підприємства, для влаштування технологічної дороги при виконанні будівельних робіт на об`єкт: Реконструкція каналізаційних очисних споруд м. Часів Яр. Оплату у розмірі 33 236, 42 гривні гарантуємо». Зазначений лист не приховувався від відповідача, а відразу його було направлено Часовоярським РВУ електронною поштою до відповідача для погодження. Відповідь від відповідача отримана не була. Розпорядження або прийняття рішення про передачу щебню ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» з боку Часовоярського РВУ, директором якого був на той час позивач, не приймалось. ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» самостійно, без погодження з Часовоярським РВУ використало щебінь б/у для влаштування технологічних доріг при проведенні реконструкції очисних споруд згідно проекту, погодженому Департаментом екології Донецької обласної адміністрації. Позивач, як директор, розпоряджень у будь - якій формі на відпуск щебню стороннім організаціям, в тому числі ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ», не надавав. Матеріально - відповідальна особа підприємства відповідача таких розпоряджень не погоджувала та не надавала. При проведенні інвентаризації залишків ТМЦ комісією відповідача було перевірено залишок невикористаного підрядником щебню б/у, який після проведення обмірів склав 231 тону. Одразу після виявлення нестачі щебня у листопаді 2021 року керівництво Часовоярського РВУ в особі директора Корчевського А.С., звернулось до в.о. генерального директора КП «Компанія «Вода Донбасу» Олексія Шурко із листом від 18.11.2021 року за № 4/07/2388, який було проігноровано відповідачем, та листом від 29.11.2021 року за № 4/01/2449, який також було проігноровано відповідачем, в яких (листах) просив погодити передачу щебня б/у у кількості 760, 907 тон ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ», яке фактично самостійно прийняло рішення про використання щебня б/у у кількості 760, 907 тон. Пунктом 1 довіреності № 03 - 04 від 14.12.2020 року директору управління надані повноваження представляти інтереси КП «Компанія «Вода Донбасу» в межах діяльності відокремленого підозрілу, на території України у відношеннях з усіма юридичними і фізичними особами. Відповідно до пункту 6.4.7. Положення № 4 «Про Часовоярське РВУ» щодо договірної та претензійно - позовної роботи управління веде роботу в тому числі і по відшкодуванню збитків, що виникають у межах цивільних правовідносин. ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» самостійно, без погодження з Часовояським РВУ, використало щебінь б/у для влаштування технологічних доріг при проведенні реконструкції очисних споруд м. Часів Яр, чим фактично завдало збитків на суму вартості щебня. 03.12.2021 року позивач, як директор Часовоярського РВУ, направив листа за № 4/06/2507 на ім`я директора ТОВ «ДНЕПР КОСТРОЙ» [PERSON] , в якому зокрема зазначив таке: «ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» при виконанні будівельних робіт на об`єкті «Реконструкція каналізаційних очисних споруд м. Часів Яр» використало щебінь б/у в кількості 760, 907 тон для улаштування технологічної дороги. Вказаний щебінь б/у вартістю 33236, 42 гривні обліковується на балансі Часовоярського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» і є власністю територіальних громад, які знаходяться в управлінні Донецької обласної ради. Використання щебня без оформлення видаткових документів призвело до фактичної нестачі в Часовоярському РВУ товарно - матеріальних цінностей у вигляді щебню б/у в кількості 760, 907 тон та утворило збитки від непродуктивних витрат в сумі 33236, 42 гривні. Для відшкодування вказаних збитків Часовоярське РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» просить вас оплатити вартість використаного щебню б/у згідно доданого рахунку». Направлення зазначеного листа за № 4/06/2507 від 03.12.2021 року на ім`я директора ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» не є спробою реалізувати майно, як стверджує відповідач у оскаржуваних позивачем наказах, а є вимогою відшкодування уже на той момент фактично завданих збитків підприємству не з вини позивача. Визнаючи факт використання щебню ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» погодилось на відшкодування збитків в добровільному досудовому порядку. 06.12.2021 року ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» перерахувало на розрахунковий рахунок Часовоярського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» суму у розмірі 33236, 42 гривні, що підтверджується копією платіжного доручення № 4416 від 06.12.2021 року, у призначенні якого зазначено: «відшкодування збитків згідно листа № 4/06/2507 від 03.12.2021 року, рахунок № 1 від 03.12.2021 року. Сума завданих збитків КП «Компанія «Вода Донбасу» неправомірними діями підрядника ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ», не з вини позивача [PERSON] , у розмірі 33236, 42 гривні є обліковою вартістю щебня б/у, фактично використаного ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» та зафіксованою результатами інвентаризації. У рахунку, пред`явленому ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» вказано не вартість щебня, а саме сума завданих збитків. У загальній відомості результатів інвентаризації запасів від 19.11.2021 року сума «нестачі» щебню у кількості 760, 907 тон становить 33236, 42 гривні, зазначене встановлено та зафіксовано інвентаризаційною комісією, створеною за ініціативи відповідача. Тому ствердження відповідача у оскаржуваному наказі про звільнення про те, що «вартість щебню, який директор Часовоярського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» Корчевський А.С. зазначив в листі від 03.12.2021 року № 4/06/2507 та рахунку № 1 від 03.12.2021 року не відповідає його ринковій вартості та є значно заниженою» нічим не підтверджене, є безпідставним та недоречним. Наказом КП «Компанія «Вода Донбасу» від 30.03.2015 року № 61 на підприємстві створено постійно діючу комісію з розгляду невиробничих витрат, одним з повноважень якої є визначення порядку відшкодування збитків винними особами. На підставі цього наказу в Часовоярському РВУ створено аналогічну комісію згідно наказу № 18 від 18.02.2020 року. Протокол засідання комісії з розгляду факту нестачі, завданих збитків та порядку їх відшкодування від 06.12.2021 року передано в КП «Компанія «Вода Донбасу». Позивач вважає, що ним не вчинено порушення трудових обов`язків, тим паче грубих, він завжди діяв у відповідності до Положення № 4 «Про Часовояське РВУ» та довіреності № 03 - 04 від 14.12.2020 року. Позивач стверджує, що «нестача щебня», як стверджує відповідач у оскаржуваному наказі про звільнення, не є одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків позивачем в контексті тієї ситуації, що склалася, та в розумінні п. 1.ч. 1 ст. 41 КзпП України. Відсутня вина позивача у завданих матеріальних збитках відповідачу. Та взагалі відсутні збитки та негативні наслідки для відповідача. Позивач не вчиняв грубого порушення трудових обов`язків, не здійснював дій чи бездіяльності, які б могли призвести до спричинення матеріальної шкоди відповідачу. Позивач вважає, що його звільнення є необґрунтованим та незаконним, є результатом тривалого мобінгу (цькування) з боку керівництва підприємства відповідача, яке на протязі декількох років штучно створює та перебуває в пошуках підстав, з яких могло б звільнити позивача. Керівництво відповідача декілька разів вимагало та змушувало позивача написати заяву про звільнення за власним бажанням, мотивуючи це тим, що позивач є людиною похилого віку, досяг пенсійного віку, демонструючи явну неповагу до позивача та зневажливе відношення. Не раз на адресу позивача від керівництва відповідача були озвучені погрози відносно того, що якщо позивач не звільниться самостійно, то будуть знайдені підстави його звільнити. Як і відбулось згодом, прийнявши оскаржувані накази про оголошення догани та звільнення позивача, відповідач підтвердив свій незаконний намір позбутися позивача із займаної посади будь - яким чином. Тому керівництво відповідача не мало на меті розібратися в ситуації, проявити повагу до позивача, як досвідченого керівника, врахувати його тривалий бездоганний стаж роботи на посаді директора та його попередню роботу, встановити наявність чи відсутність в діях позивача проступку, завданої матеріальної шкоди підприємству на момент притягнення до відповідальності позивача, вини позивача у ситуації, що сталась, чи є причинний зв`язок між діями позивача та наслідками, що настали для відповідача та чи є взагалі негативні наслідки для підприємства, не виявлені обставини, за яких вчинено проступок на думку відповідача. В наказі про звільнення позивача з посади керівника Часовоярського територіального управління Часовоярського РВУ не зазначено чітке формулювання конкретного грубого порушення своїх трудових обов`язків, вчиненого одноразово, а містяться лише посилання на порушення ним загальних норм Положення № 4 «Про Часовоярське регіональне виробниче управління КП «Компанія «Вода Донбасу», яке виразилось в неналежній організації виробничо - господарської та фінансової діяльності управління, на думку відповідача. Звільняючи позивача, відповідач не мав доказів того, що директор здійснював саме свідоме відчуження майна відповідача з власної ініціативи та на власний розсуд без дозволу відповідача, хоча відповідач посилається на цю обставину у оскаржуваному наказі про звільнення. У оскаржуваному наказі про звільнення не зазначено номер часини статті 41 КЗпП України, за якою відбулось звільнення позивача, що дає підставу вважати його незаконним. Так у наказі № 320 - к від 09.12.2021 року зазначено, що звільнення позивача відбулось за п. 1 ст. 41 КЗпП України, тоді як ст. 41 КЗпП України має дві частини, не зрозуміло пункт 1 якої з двох частин статті 41 К3пП України мав на увазі відповідач, приймаючи зазначений незаконний наказ про звільнення позивача. У оскаржуваному наказі про звільнення не зазначено підстави його прийняття (перелік документів), які підтверджують позицію та розпорядження відповідача при звільненні позивача. Оскаржувані накази є ідентичними за своїм змістом, підставами та мотивами їх прийняття. За одне й те саме порушення (відсутність щебню на очисних спорудах Часовоярського територіального управління Часовоярського РВУ в кількості 760, 907 тон), яке існує на думку відповідача, до позивача застосовано одночасно два види стягнення: спочатку оголошено догану у наказі № 318 - к від 08.12.2021 року, а наступного ж дня 09.12.2021 року за це саме порушення позивача звільнили наказом № 320, що є не припустимим в контексті положень ст. 147 К3пП України. Згідно довідки про доходи від 15.12.2021 року за № 4/06/2656: -середньоденна заробітна плата позивача складає 1824 гривні 90 копійок; -середньомісячна заробітна плата складає 38\~322 гривні 90 копійок. У зв`язку з цим просить визнати наказ № 318-к від 08.12.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» [PERSON] в.о. генерального директора КП «КОМПАНІЯ «ВОДА ДОНБАСУ» О.Р. Шурко, незаконним та скасувати його, визнати наказ № 320 - к «За особовим складом» від 09.12.2021 року про звільнення [PERSON] , прийнятий в.о. генерального директора КП «КОМПАНІЯ «ВОДА ДОНБАСУ» О.Р. Шурко, незаконним та скасувати його, поновити [PERSON] , [INFO] , на роботі в Часовоярському регіональному виробничому управлінні КП «Компанія «Вода Донбасу» з 09.12.2021 року на посаді директора Часовоярського регіонального виробничого управління КП «Компанія «Вода Донбасу». Стягнути солідарно з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» Код ЄДРПОУ: 00191678 та з ЧАСОВОЯРСЬКОГО ВИРОБНИЧОГО УПРАВЛННЯ РЕГІОНАЛЬНОГО КОМУНАЛЬНОГО «КОМПАНІЯ «ВОДА ДОНБАСУ» ПІДПРИЄМСТВА Код ЄДРПОУ 35397900, на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення - 09.12.2021 року та по дату прийняття рішення судом без утримання податків і платежів. Стягнути солідарно з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» Код ЄДРПОУ: 00191678 та з ЧАСОВОЯРСЬКОГО РЕГІОНАЛЬНОГО ВИРОБНИЧОГО УПРАВЛННЯ КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «КОМПАНІЯ «ВОДА ДОНБАСУ» Код ЄДРПОУ 35397900, на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , судові витрати. 16.02.2022 року на адресу Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшов відзив на позовну заяву, з доводами позивача КП «Компанія «Вода Донбасу» не згодне з наступних підстав, в основу позовної заяви [PERSON] покладено наступні доводи: - позивачу не було відомо факт використання щебню ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ», [PERSON] не реалізовував майно. - [PERSON] , було двічі притягнуто до відповідальності у вигляді догани та звільнення за одне правопорушення нестачу щебня. Діяльність Часовоярського регіонального виробничого управління /надалі-Управління/, як відокремленого підрозділу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», регламентовано Положенням № 4 про Часовояське регіональне виробниче управління комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу", затвердженого наказом від 27.06.2012 року № 142 /далі - Положення/. Розділ 8 Положення регламентує питання керівництва Часовоярського РВУ, права та обов`язки директора. Так, пунктом 5.1. Положення встановлено, що за Управлінням на праві оперативного управління закріплено майно, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходяться в управлінні Донецької обласної ради. Тобто, майно на балансі Часовоярського РВУ не знаходиться у власності управління або безпосередньо директора, тому і приймати будь-які рішення відносно цього майна Позивач на власний розсуд не мав права. Пунктом 5.3 Положення передбачено, що відчуження майна здійснюється Управлінням у Порядку, встановленому Підприємством. Згідно пункту 6.4.3 Положення, директор зобов`язаний реалізовувати стороннім організаціям матеріальні цінності за узгодженням з Підприємством. Також пунктом 8.4 Положення встановлено, що відповідальність за організацію виробничо-господарської та фінансової діяльності покладено на директора Часовоярського РВУ (Позивач). Тож, вимога оплати щебню, згідно листа Часовоярського РВУ від 03.12.2021 р. № 4/06/2507 та рахунка №1 від 03.12.2021 (додано Позивачем до позову) направленого до ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ», у будь-якому разі, незалежно від словосполучення щодо "стягнення збитків" або "здійснення оплати", яким керується Позивач у даному листі, є можливим лише за погодженням з Підприємством. Крім того, підставою для укладення будь-яких угод щодо відчуження майна Управління та здійснення фінансових операцій директором РВУ є довіреність, що видається генеральним директором відповідно до п.4 ст. 95 Цивільного кодексу України. Пункт 9 довіреності Позивача № 03-04 від 14.12.2020 р. передбачає, що Директор діє в межах Положення про відокремлений підрозділ. Лист від 18.11.2021 р. №4/07/2388 (додано Позивачем до позову), підписаний Позивачем, щодо погодження передачі щебню до ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ», свідчить про явний намір Позивача стосовно передачі щебню вказаній організації та виключає його необізнаність з цього питання. При цьому, Позивач не отримав від Відповідача ні узгодження на проведення цієї господарської операції, ні узгодження вартості її проведення, ні довіреності на укладення цієї угоди, що є грубим порушенням Позивачем трудових обов`язків. Також, зі змісту частини 3 ст. 226 ГК України вбачається, що сторона господарського зобов`язання (ст. ст. 173, 174 ГК України) позбавляється права на відшкодування збитків у разі, якщо вона могла запобігти виникнення збитків своїми діями, але не зробила цього. На підставі пункту 8.4. Положення, контроль за товарно - матеріальними цінностями у вигляді щебню, які знаходились на території Часовоярського РВУ було покладено на директора Часовоярського РВУ. Крім того, актом № 6 від 30.09.2015 р. про отримання матеріалів на Часовоярській дільниці муніципального господарства під час демонтажу об`єкту "Очисні біофільтри Д-25, П2" встановлено, що щебінь б/у у кількості 1410,76 т: підлягає оприбуткуванню у підзвіт матеріальній особі [PERSON] (Позивачу). Отже, останній мав можливість та зобов`язаний був попередити факт можливої нестачі щебню, але не здійснив цього. Вочевидь, що проведення будь-яких робіт та використання комунального майна на території управління с неможливим поза відома директора управління (Позивача). Недостатній контроль з боку Позивача за майном, яке знаходиться на балансі Часовоярського РВУ КП «Компанія "Вода Донбасу», виключає наявність обов`язкових складових даного правопорушення, з боку ТОВ «ДНЕГР ЕКОСТРОЙ» а саме: - протиправну поведінку ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ», оскільки не має доказів, що сам Позивач не був обізнаний про використання щебню зазначеною організацією; збитків, оскільки розмір збитків оцінено не було; вини, бо фактично мало місце неналежне виконання Позивачем своїх трудових обов`язків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» та збитками у Часовоярського РВУ КП «Компанія Вода Донбасу». Таку позицію висловлено також Верховним судом у складі Касаційного господарського суду у справі № 913/335/20, а саме: «для застосування такої санкцій, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, вини. За відсутністю хоча б одного з елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Отже, Позивач в порушення п. 4 ст. 95 ЦК України, п.5.3, пп. 6.4.3. Положення фактично продав комунальне майно ТОВ "ДНЕПР ЕКОСТРОЙ». Платіжним дорученням від 05.01.2022 р. № 16801 КП "Компанія "Вода Донбасу" повернуло кошти ТОВ "ДНЕПР ЕКОСТРОЙ" у зв`язку з невідповідністю ринковій вартості щебню. Окремо слід зазначити, що, згідно пункту 8.3.2. Положення, директор Управління зобов`язаний регулярно здійснювати контроль наявності та стану майна управління та уникати будь-яких дій які могли б бути розцінені або витлумачені як протекція або міра, що забезпечує переваги для окремого підприємства. Також встановлено заборону вступати прямо або побічно в комерційні відносини із третіми особам, якщо це може призвести до обмеження комерційних інтересів підприємства. Листом від 03.12.2021 р. № 4/06/2507 [PERSON] звернувся до ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» із вимогою щодо сплати вартості використаного щебню у розмірі 33 236,42 грн. Фактично, ринкова вартість щебню значно вище вказаної суми, що дає підстави вважати про існування домовленості між [PERSON] та вказаним підприємством із переважним положенням останнього, а різниця між сумою вимоги та ринковою сумою вартості щебню обумовлює заниження вартості комунального майна та відповідно обмеження комерційних інтересів підприємства. Враховуючи наведені обставини можна дійти висновку про відсутність підстав для визначення оплати вартості щебню ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» на користь Часовоярського РВУ КП «Компанія Вода Донбасу», як правомірного отримання збитків останнім за майнову шкоду, оскільки відсутні складові факту даного правопорушення з боку ТОВ «ДНЕПР КОСТРОЙ», відсутні правові підстави та повноваження у Позивача для пред`явлення вимоги щодо сплати даної суми; не дотримано нормативно встановленого порядку стягнення збитків та не надано оцінки збиткам; протиправно визначено вартість щебню. Навпаки дані обставини свідчать про фактичну наявність господарських зобов`язань між Часовоярським РВУ та ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ», яке виражено у передачі товарно - матеріальних цінностей, що знаходились на балансі Часовоярського РВУ до ТОВ "ДНЕПР ЕКОСТРОЙ" та реалізації Часовоярським РВУ права вимоги щодо здійснення оплати за них. Позивач у позові наполягає, що йому не було відомо про факт використання щебню ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» та він не реалізовував майно, а вимагав сплати збитків у сумі 33 236,42 грн. Якщо Позивач вважав, що Підприємству було завдано майнової шкоди, та виникла необхідність стягнення збитків, він повинен був звернутись до генерального директора КП «Компанія «Вода Донбасу» із повідомленням про факт настання такої події, викликати представників правоохоронних органів для огляду місця пригоди та фіксації факту крадіжки, написати заяву про крадіжку матеріальних цінностей та організувати проведення інвентаризації, тощо. Жодна з перелічених дій здійснена не була Визначення Позивачем суми вимоги, пред`явленої до ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» у якості суми збитків є помилковим також виходячи з наступного. Для визначення розміру збитків Позивач повинен був здійснити незалежну оцінку цього майна відповідно до національних стандартів відповідно до п. 2 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженим поставою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 116 /далі - Порядок/. У цьому ж пункті зазначено, що у разі визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди, зокрема територіальній громаді або суб`єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, розмір збитків визначається відповідно до методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінетом Міністрів України від 10.12.2003р. №1891 /далі - Методика оцінки майна/. Методикою оцінки передбачено також обов`язкове проведення незалежної оцінки збитків, тощо (п.п. 81-88 Методики оцінки майна). Вказаних дій Позивачем проведено не було, що дає підстави вважати, що фактично була передача майна за домовленістю сторін, або Позивачем порушено нормативно встановленого порядку стягнення збитків Отже, пред`явлення ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» рахунку на сплату вартості щебню на підставі даних бухгалтерського обліку не відповідає положенням чинного законодавства України Позивачем помилково встановлено, що підставою його звільнення стала нестача щебню у кількості 760,907 тон. У наказі КП «Компанія «Вода Донбасу» від 09.12.2021р. № 320-к зазначено про факт зарахування на поточний рахунок Часовояського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» грошових коштів від ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» в сумі 33 236,42 грн., відповідно до листа Часовоярського РВУ від 03.12.2021 р. № 4/06/2507 та рахунку № 1 від 03.12.202 1р., яке було здійснено без попереднього погодження із Підприємством та за ціною, що не відповідає його ринкової вартості. Саме цей факт слугував підставою для звільнення Позивача за п. 1 ч. 1 ст. 41 К3пП України. Як зазначено у наказі, відповідно до п. 9 довіреності № 03-04 від 14.12.2020р. директор Часовоярського РВУ проводить господарські та фінансові операції в межах наданих Положенням про відокремлений підрозділ повноважень. Відповідно до п. 5.3, 6.4.3 Положення, відчуження майна здійснюється управлінням у порядку, встановленому Підприємством, управління реалізує стороннім організаціям матеріальні цінності за узгодженням з Підприємством. Згідно п. 8.3.2. Положення, директор зобов`язаний регулярно здійснювати контроль наявності та стану майна Управління. Отже, саме безпідставне отримання коштів за використаний щебінь з ТОВ «ДНЕПР ЕКОСТРОЙ» в сумі 33 236,42 грн. без погодження із Підприємством є фактичним порушенням вищевказаних положень. Раніше до Позивача було застосовано дисциплінарну відповідальність: 1) на підставі наказу КП "Компанія "Вода Донбасу" від 03.12.2021р. № 309-к - у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, яке виразилося у неналежній організації виробничо - господарської діяльності Часовоярського РВУ КП "Компанія "Вода Донбасу", у зв`язку з неналежним контролем за якістю виконуваних ремонтних робіт, що обумовило втрати води. 2) на підставі наказу від 08.12.2021р. № 318-к - у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, яке виразилося у недостатньому контролі наявності та стану майна, що призвело до відсутності щебню на очисних спорудах Часоворського територіального управління Часовоярського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу». Таким чином, підстави притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення останнього є відмінними від підстав, за які Позивачу було оголошено догани, а висновки, викладені у позовній заяві щодо притягнення Позивача двічі за одне й те саме порушення є хибними. Крім того, відповідно до імперативної норми статті 80 Цивільного кодексу України, саме юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Частиною 1 статті 95 Цивільного кодексу України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (ч. 3 ст. 95 Цивільного кодексу України). У справі №219/14692/21 другим відповідачем визначено Часовоярське РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» (код ЄДРПОУ 35397900), але, Часовоярське РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» не є юридичною особою, а є відокремленим підрозділом, що входить до складу юридичної особи - КП «Компанія «Вода Донбасу» (код ЄДРПОУ 00191678). Положеннями статті 46, частиною 1 статті 47 Цивільного процесуального кодексу України цивільною процесуальною правоздатністю та дієздатністю наділено виключно фізичних та юридичних осіб. Наведене обумовлює відсутність підстав для визначення Часовоярського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» другим відповідачем. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 21.10.2022 № 61\~Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану\~територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області визначено Дружківському міському суду Позивач у судове засідання не з`явився про дату, час і місце повідомлявся належним чином, від представника надійшла заява про розгляд справи буз участі позивача та представника. Позовні вимоги підтримують та просять задовільнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився про дату, час і місце повідомлявся належним чином, заяв та клопотань від представника відповідача не надходило. На підставі ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством (ст. ст. 2, 36, 40, 41 К3пП України). Відповідно до ст. 9 Конвенції МОП № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, яка ратифікована Верховною Радою 04.02.94 року тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в ст. 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцю (така ж позиція викладена в ухвалі ВСУ від 09 грудня 2015 року в справі № 6-29962св15). Закон не допускає можливості обмеження підзаконними актами права власника звільняти працівника з підстав, встановлених статтями 40 і 41 К3пП. Правила названих статей взагалі сформульовані як норми прямої дії, що не знають будь-яких винятків. Тому навіть встановлені самим законом обмеження права власника або уповноваженого ним органу звільняти працівників з підстав, встановлених ст. 40 і 41 КЗпП вимагають обґрунтування. Статтею 149 КЗпП України передбачено, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Працівник має право оскаржити до суду застосоване до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, посилаючись на те, що власник не врахував перелічені фактори. У відповідності до ч. 1 статті 233 КЗпП України «Строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів» ... Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Тобто, отримавши наказ про своє звільнення 09.12.2021 року, позивач має право звернутись до суду із позовом про їх оскарження до 09.01.2022 року включно. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення. Відповідно до Практики ВСУ зі спорів, що виникають з трудових відносин, розірвання трудового договору за п. 1 ч. 1 ст. 41 К3пП України. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення. Якщо порушення трудових обов`язків носить тривалий, а не разовий характер, зокрема неналежне керівництво роботою ввіреного підрозділу, ослаблення контролю за роботою підлеглих працівників тощо, це не дає підстав для звільнення керівника за пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 147, частини першої статті 147-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано заходи стягнення у вигляді догани або звільнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. За виконання / неналежне виконання функціональних обов`язків, не передбачених у посадовій інструкції, відсутні підстави для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. ВСУ в постанові від 14.09.2016 року за справою № 6-419цс16 сформував правову позицію щодо розрахунку середньої зарплати за час вимушеного прогулу. Статтею 235 КЗпП України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Згідно роз`яснень, викладених у п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично відпрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995року №100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1995 року №348). У п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року роз`яснення, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Згідно з п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02. 1995 року, нарахування виплат, по обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки про доходи від 15.12.2021 року за № 4/06/2656: - середньоденна заробітна плата позивача складає 1824 гривні 90 копійок; - середньомісячна заробітна плата складає 38 322 гривень 90 копійок. 30.03.2023 року на адресу Дружківського міського суду Донецької області від представника [PERSON] адвоката Руднєвої Інни Сергіївни надійшов розрахунок середнього заробітку, відповідно до якого станом на 30.03.2023 року, середній заробіток за час вимушеного прогулу розраховується за наступною формулою 337 (дня) * 1824 гривні 90 копійок (тобто середньоденна заробітна плата [PERSON] ) = 614\~991, 30 гривень (сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.03.2021 року по 30.03.2023 рік). Так, пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992року № 09 передбачено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність закону. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею Конституції громадянам гарантується захист віл незаконного звільнення. Відповідно до ст. 4 Конвенції МОП № l58 «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця», 1982 року, яка ратифікована Україною 04 лютого 1994 року та набрала чинності для України 16 травня 1995 року, трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби. Стаття 8 Конвенції передбачає, що працівник, який вважає, що його звільнили необґрунтовано, має право оскаржити це рішення, звернувшись до такого безстороннього органу, як суд, трибунал у трудових питаннях, арбітражний комітет чи до арбітра. Згідно змісту ч.2 ст. 9 цієї ж Конвенції щоб тягар доведення необґрунтованості звільнення не лягав лише на працівника, методами, зазначеними в статті 1 цієї Конвенції, передбачено першу або другу чи обидві такі можливості: тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцеві; згадані в статті 8 цієї Конвенції органи наділяються повноваженнями виносити рішення про причину звільнення з урахуванням поданих сторонами доказів та відповідно до процедур, передбачених національними законодавством і практикою. Отже, у спорах про поновлення на роботі, з урахуванням положень згаданої Конвенції, ЦПК України та К3пП України, доведення правомірності звільнення працівника покладено на роботодавця. За положенням ч. 1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений\~законом\~або договором. За змістом статей\~77,\~78 ЦПК України, належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за\~законом\~мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною першою\~статті 263 ЦПК України, визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачем факт порушень з боку позивача є недоведеними, не підтверджені належними доказами, отже позовні вимоги обґрунтовані, тому позов підлягає задоволенню.\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved