Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Старосинявського районного суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог вказує, що він є власником будинку [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом. Наразі у вказаному будинку, окрім нього, зареєстровані дочка [PERSON] , [INFO] (відповідач), онук [PERSON] , [INFO] , онучка [PERSON] , [INFO] , однак, відповідач [PERSON] в будинку з листопада 2013 не проживає. Позивач вказує, що дочка поїхала в м. Севастополь на роботу і з того часу постійно проживає там та жодного разу не приїжджала до житла, вона не несе жодних витрат на утримання будинку. Оскільки, за вказаною адресою відповідач зареєстрована але не проживає то у відповідача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, а також з оформленням субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі наведеного, позивач вважає, що відповідач втратила право на користування житлом, в якому тривалий період не проживає, тому просить [PERSON] визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 06 лютого 2023 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти постановлення судом заочного рішення не заперечив. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином за останнім відомим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подавала. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку, який розташований по [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 листопада 2022 року, видане державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори та зареєстровано у реєстрі за № 918. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 315244981 від 16 листопада 2022 року, право приватної власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Згідно довідки про зареєстрованих, відсутність зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 01 від 02 січня 2023 року виданої Старосинявською селищною радою за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] дочка (зареєстрована не проживає), [PERSON] , [INFO] онук, [PERSON] , [INFO] - онучка. Відповідно до будинкової книги для реєстрації громадян, що проживають за адресою [ADDRESS] , у вказаному житлі з 05 вересня 2000 року зареєстрована відповідач [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з листа відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області № 616/01-19/2022 від 29 грудня 2022 року, позивачу повідомлено, що зняття з реєстрації [PERSON] можливе лише з поданням заяв на зняття із зареєстрованого місця проживання і її дітей. Актом встановлення факту відсутності особи за місцем проживання від 27 грудня 2022 року, складеним комісією в складі: старости сіл Іванківці, Цосипівка, Уласово-Русанівка, Теліжинці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] встановлено, що дійсно за адресою [ADDRESS] зареєстрована, але не проживає з 24 листопада 2013 року [PERSON] . Факт не проживання та відсутності відповідача в будинку по [ADDRESS] підтверджено показами свідків, допитаних в судовому засіданні. Зокрема, свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача, підтвердили факт непроживання відповідача [PERSON] за вищевказаною адресою більше 8 років, а також те, що вона із даного житла поїхала добровільно на роботу в м. Севастополь та з того часу жодного разу вони її за місцем реєстрації не бачили. Свідки вказують, що жодних перешкод у користуванні будинком за місцем реєстрації їй ніхто не чинив, на даний час місце її знаходження нікому не відоме. Отже, в ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи зареєстрованою в спірному будинку, не проживає у ньому без поважних на те причин близько десяти років. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти,користуватися і розпоряджатися належним йому майном,на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди,відповідно до закону за своєю волею,незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи, може бути рішення суду про втрату нею права користування житловим приміщенням. Згідно ч.1 ст.156 ЖК УРСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України право користування житловим приміщенням мають члени сім`ї власника приміщення в обсязі, визначеному власником. Відповідно до ч. 1\~ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч.1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Реєстрація відповідача [PERSON] , [INFO] у належному позивачу на праві власності житловому будинку по [ADDRESS] , яка більше року відсутня за зареєстрованим місцем проживання, порушує права позивача як власника на безперешкодне користування будинком, оскільки виникають проблеми з отриманням довідки про зареєстрованих осіб та оформленням субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом. На підставі наведеного,

Outcome: approved