Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Стислий виклад позиції заявниці. 15.02.2023 року заявниця - [PERSON] , звернулась до суду з вищезазначеною заявою відповідно до якої просить суд: - встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги заявниця обґрунтовує зокрема тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] [INFO] , про що складено актовий запис № 12 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно. Як зазначає заявниці, як їй стало відомо при оформленні спадщини у нотаріуса, в Свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця вказано як « [PERSON] », а прізвище заявниці вказано як « [PERSON] ». У зв`язку з чим, неможливо встановити факт родинних відносин між заявницею та померли. З цього приводу нотаріусом роз`яснено право заявниці на звернення до суду за встановленням факту родинних відносин. Зазначені розбіжності в прізвищі заявниці та в прізвищі її померлого батька, саме на українській мові, не дають можливість заявниці скористатись наданим правом на оформлення спадщини після смерті рідного батька, [PERSON] . Така ситуація щодо різності написання прізвищ виникла імовірно через різний переклад прізвищ з російської мови на українську при видачі документів незалежною Україною в пострадянський період, де різними посадовцями, прізвище « [PERSON] » перекладалося на українську мову як « [PERSON] », чи залишалася незмінною в написанні, але різною в звучанні і синтаксичному значенні « [PERSON] ». Так, в паспорті заявниці в графі «прізвище» російською мовою вказано саме « [PERSON] », що аналогічне до написання батькового прізвища російською мовою - « [PERSON] ». Як вбачається, написання прізвища що батькового, що заявниці на російській мові - незмінне, але різне за перекладом та написанням на різних мовах. Разом з тим заявниця зазначає, що її прізвище та прізвище її батька у Свідоцтві про народження заявниці також було записано російською мовою як « [PERSON] ». Відтак, вказані документи є підтвердженням родинних відносин заявниці зі своїм батьком. З огляду на вищевикладене, заявниця стала заручником такого різного підходу посадових осіб в різний час до перекладу їхніх прізвищ. У зв`язку з тим, що іншої можливості, ніж в судовому порядку встановити факт родинних відносин - відсутня, заявниця вимушена звернутися до суду з цією заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] . Процесуальні дії. Ухвалою суду від 15.02.2023 року було відкрито провадження по справі, та призначено судове засідання. У судове засідання призначене на 15.03.2023 року сторони не з`явились. Представник заявниці [PERSON] - адвокат Гербей Андрій Анатолійович, подав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просив суд, розглядати справу без участі сторони, на задоволені заявлених вимог наполягає. Представник заінтересованої особи - Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини встановлені судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження виданого на російській мові серії [NUMBER] заявниці « [PERSON] » народилась [INFO] в с. Старокозаче, Білгород-Дністровського району Одеської області, про що 25.03.1977 органом реєстрації цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис № 30. В графі відомості про батька вказано - « [PERSON] », в графі відомості про матір вказано « [PERSON] ». [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] [INFO] , про що складено актовий запис № 12 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. З метою оформлення спадщини, заявниця звернувся до державного нотаріуса Саданова О. щодо порядку прийняття спадщини після померлої. З відповіді державного нотаріуса Саданова О. від 07.02.2023 року № 118/02-14, заявниці було роз`яснено, що з наданих нею документів було виявлено розбіжності в написанні прізвища померлого « [PERSON] », та в написання прізвища заявниці « [PERSON] », що унеможливлює підтвердити факт родинних відносин. На підставі вищезазначеного заявниці було рекомендовано звернутися до суду, задля захисту своїх прав та інтересів. Судом встановлено, що відповідно до паспорту гр. України, який належить заявниці серії [NUMBER] виданий 10 січня 1977 року, Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області, вбачається, що прізвище заявниці українською мовою вказано як « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] ». Таким чином, суд приходить до висновку, що прізвище заявниці та прізвище її батька у свідоцтві про народження серії [NUMBER] було записано російською мовою як « [PERSON] ». Відтак, вказаний документи є підтвердженням родинних відносин заявниці та її померлого батька. В судовому засіданні судом було встановлено, що [PERSON] є рідним батьком заявниці, вказаний факт знайшов підтвердження під час розгляду справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що розбіжність яка виникла в написанні прізвища заявниці, та її батька - [PERSON] , була допущенна при перекладі на українську мову документів, та відомостей щодо заявниці та її батька, які були видані та заповнені на російській мові. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, господарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Оцінка Суду. Приймаючи до уваги підтвердження обставин родинних відносин між заявницею та її батьком, суд вважає за можливе встановити вказаний факт. Таким чином, з`ясована мета встановлення факту родинних відносин та встановлений сам факт, який повністю підтверджується матеріалами справи. У зв`язку з вищезазначеним суд приходить до висновку, щодо задоволення заяви у повному обсязі.

Outcome: approved