Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 22036, вчинений 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості в розмірі 14680,00 гривень, згідно кредитного договору. В обґрунтування\~заявлених вимог\~постилалася на\~те,\~що 02\~листопада 2019\~року між\~ [PERSON] та\~ТОВ «Швидка\~фінансова допомога»,\~правонаступником якого\~є ТОВ\~«ФК «Онлайн\~фінанс» укладено кредитний\~договір №\~814006291,\~відповідно до\~умов якого\~кредитор надав\~позивачу у\~тимчасове користування\~на умовах\~забезпеченості,\~повернення,\~строковості,\~платності та\~цільового характеру\~використання грошові\~кошти в\~розмірі 4000,00\~гривень,\~зі сплатою\~620\~%\~відсотків річних,\~з кінцевим\~терміном повернення\~кредиту до\~02\~грудня 2019\~року,\~на умовах\~визначених договором\~кредиту. 30\~листопада 2022\~року позивачу\~стало відомо,\~що приватний\~виконавець Подолянко\~І.А.\~10\~вересня 2021\~року виніс\~постанову про\~відкриття виконавчого\~провадження №\~66779249\~щодо примусового\~виконання виконавчого\~напису №\~22036,\~вчиненого 12\~березня 2021\~року приватним\~нотаріусом Обухівського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Головкіною\~Я.В.\~про стягнення\~з боржника\~ [PERSON] на\~користь ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Онлайн фінанс»\~заборгованості за\~кредитним договором\~в розмірі\~14680,00\~гривень. Зі змісту\~виконавчого напису\~нотаріуса,\~який вчинено\~12\~січня 2021\~року,\~реєстр №\~22036\~вбачається,\~що строк\~платежу за\~кредитним договором\~настав і\~боржником допущено\~прострочення платежів;\~стягнення проводиться\~за період\~з 29\~січня 2021\~року до\~27\~лютого 2021\~року;\~сума заборгованості\~складає 14680,00\~гривень,\~з яких:\~прострочена заборгованість\~за тілом\~кредиту в\~розмірі \~4000,00\~гривень;\~прострочена заборгованість\~за несплаченими\~процентами в\~розмірі 7480,00\~гривень;\~строкова заборгованість\~за штрафами\~та пенями\~в розмірі\~2000,00\~гривень;\~витрати понесені\~відповідачем по\~вчиненню виконавчого\~напису в\~розмірі 1200,00\~гривень.\~На думку\~позивача,\~виконавчий напис\~№ 22036,\~вчинений 12\~березня 2021\~року приватним\~нотаріусом Обухівського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Головкіною\~Я.В.\~з грубими\~порушеннями норм\~чинного законодавства\~і,\~як наслідок,\~є таким,\~що не\~підлягає виконанню\~у повному\~обсязі,\~а \~отже виконавче\~провадження щодо\~його виконання\~є неправомірним,\~зважаючи на\~наступне.\~Нотаріус вчинив\~виконавчий напис\~на кредитному\~договорі,\~який нотаріально\~не посвідчений.\~Кредитний договір\~(договір\~карткового рахунку\~та договір\~страхування (оферта)\~№ 26259018740624),\~укладений в\~простій письмовій\~формі,\~а отже\~стягнення заборгованості\~на підставі\~виконавчого напису\~нотаріуса є\~незаконним та\~вчинено з\~порушенням Порядку\~вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України,\~тому не\~підлягає виконанню.\~Крім того,\~вчинення виконавчого\~напису в\~разі порушення\~зобов`язання\~здійснюється нотаріусом\~після спливу\~30\~днів з\~моменту одержання\~боржником письмової\~вимоги про\~усунення порушень,\~але позивач\~не отримувала\~від відповідача\~жодної вимоги\~про усунення\~порушень щодо\~погашення боргу,\~а отже\~заборгованість не\~може вважатися\~безспірною.\~Нотаріус вчинив\~виконавчий напис\~без перевірки\~доказів направлення\~такої вимоги\~позивачу,\~як наслідок\~ відповідач\~здійснив "односторонній"\~розрахунок заборгованості,\~що також\~позбавило фінансову\~компанію обов`язку\~доведення безспірності\~боргу,\~його суми,\~факту прострочення.\~Також,\~при вчиненні\~виконавчого напису\~нотаріус повинна\~була отримати\~від відповідача\~первинні документи\~щодо видачі\~кредиту та\~здійснення його\~часткового погашення\~(платіжні\~доручення,\~меморіальні ордери,\~розписки,\~чеки тощо).\~У нотаріуса\~були відсутні\~підстави вважати,\~що розмір\~заборгованості позивача\~перед відповідачем,\~а також\~суми штрафних\~санкцій та\~процентів,\~вказані у\~виконавчому написі\~є безспірними.\~Розрахунок боргу,\~здійснений відповідачем\~щодо наявності\~грошового зобов`язання\~позивача по\~кредиту,\~процентах річних\~та пені\~є відображенням\~односторонніх арифметичних\~розрахунків відповідача\~без урахування\~думки та\~позиції позивача,\~а отже\~не є\~документом,\~який підтверджує\~безспірність вимог\~банку до\~боржника.\~Вчиняючи виконавчий\~напис,\~нотаріус не\~врахував та\~не перевірив\~факту наявності\~чи відсутності\~спору щодо\~заборгованості та\~відповідності дійсній\~сумі заборгованості. Приватному нотаріусу не було надано належних доказів безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а також доказів, що заборгованість заявлена у межах трирічного строку з дня настання права вимоги. Вказане свідчить, що виконавчий напис № 22036, вчинений 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 14680,00 гривень, вчинено із грубим порушенням вимог чинного законодавства. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 грудня 2022 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості в розмірі 14680,00 гривень (виконавче провадження № 66779249) до розгляду судом справи по суті. Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 13\~грудня 2022\~року відкрито\~провадження по\~справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; на адресу відповідача направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі, копію позовної заяви та доданих до неї документів. У встановлений законом строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін; відповідач не надав суду відзив на позовну заяву та письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, реєстр № 22036 про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості за кредитним договором № 814006291, укладеним 02 листопада 2019 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є відповідач; строк платежу за вказаним кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів; стягнення заборгованості проводиться за період з 29 січня 2021 року до 27 лютого 2021 року; сума заборгованості складає 14680,00 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 4000,00 гривень; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 7480,00 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями 2000,00 гривень; витрати по вчиненню виконавчого напису 1200,00 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. від 10 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66779249 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. № 22036 від 12 березня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості в розмірі 14680,00 гривень, про що свідчать дані інформації про виконавче провадження за запитом в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень станом на 21 листопада 2022 року. В якості доказів суду надано: копія договору № 814006291, укладеного 02 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , відповідно до умов якого товариство надало позичальнику кредит без конкретної споживчої мети на суму 4000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1,70% від суми кредиту за кожний день користування, з кінцевим терміном повернення кредиту 02 грудня 2019 року, на умовах визначених договором кредиту № 814006291 від 02 листопада 2019 року та графіку розрахунків до нього; копія постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. від 10 вересня 2021 року про відкриття виконавчого провадження (ВП № 66779249). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. За п.п. 2.1 п. 2, п.п. 3.2. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчена нотаріально, отже не був тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 і підтриманої Верховним Судом у постанові від 26 листопада 2018 року у справі №207/3365/16, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів нотаріального посвідчення кредитного договору № 814006291 від 02 листопада 2019 року та безспірності заборгованості боржника при вчиненні виконавчого напису № 22036 від 12 березня 2021 року, що в сукупності вказує на недотримання приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вимог законодавства України під час вчинення виконавчого напису № 22036 від 12 березня 2021 року, тому суд приходить до висновку, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню та задовольняє вимоги позивача. Щодо задоволення вимог позивача про стягнення суми судових витрат, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу; у випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За ч. 2 ст. 15 ЦПК України, представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з частинами 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, про що свідчать дані фіскального чеку від 06 грудня 2022 року на суму 496,00 гривень; доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень суду не надано. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування понесених судових витрат суму судового збору в розмірі 496,00 гривень, на рахунок держави - суми сплати судового збору, а в іншій частині вимог позивача про відшкодування понесених судових витрат відмовити за їх недоведеністю.

Outcome: approved