Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що сімейне життя у них не склалось. Між ними втрачено взаємні почуття любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки. Сімейні відносини між ними припинені та не ведуть вони спільного господарства. Примирення неможливе. Вважає, що шлюб в них носить формальний характер. Просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 30.12.2022 року заочне рішення суду від 05.06.2012 року по цивільній справі №1326/4306/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладених у позові. Просять позов задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не заперечили, але вказали, що до 2022 року подружжя фактично існувало, відповідач мав вільний доступ до квартири [ADDRESS] , де сторони проживали разом з моменту одруження, спільно користувався він спільним майном подружжя, відповідач сплачував комунальні послуги та витрачав кошти на потреби сім`ї. У зв`язку з чим, доводи позивача про фактичне припинення існування сім`ї ще в 2012 році не відповідають дійсності. Тому не заперечують проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення учасників процесу та їх представників, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 лютого 2000 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Від подружнього життя сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відповідно до\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Сторони тривалий час подружні відносини не підтримують, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Примирення між ними не можливе. Сім`я розпалась. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер їх відносин, наполягання на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо та те, що сам відповідач не заперечує проти винесення судом рішення про розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved