Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання. В обґрунтування позовних вимог вказано, що повнолітня донька навчається на 1 курсі Дніпропетровського державного агро-економічного університету та знаходиться на повному утриманні позивача. Крім того, донька навчається на контрактній формі навчання та проживає у гуртожитку. У зв`язку з тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, позивачка звернулася із вищевказаним позовом до суду. У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. У позовній заяві просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням, наявним в матеріалах справи. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2023 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2019 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 29.07.2004 року,[PERSON] народилася [INFO] . Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно копії довідки №575/22 від 23.09.2022 року, виданої деканом факультету Дніпровського державного аграрно-економічного університету, [PERSON] дійсно є студенткою другого курсу агрономічного факультету денної форми навчання за спеціальністю 201 «Агрономія» у Дніпровському державному аграрно-економічному університеті. Період навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Згідно \~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Зі змісту ст. 199 Сімейного кодексу\~(надалі\~СК України) вбачається, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1\~статті 191 СК України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання та немає можливості працювати, що свідчить про те, що вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Крім того, матеріальну допомогу у зв`язку із навчанням повнолітній дитині має надавати не тільки мати, а й батько. Враховуючи встановлені фактичні обставини, дослідивши докази, суд доходить висновку, щопозовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню . Відповідно до пп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, за загальним правилом в подібних категоріях справ судові витрати у разі задоволення позову мають стягуватися з відповідача в дохід держави. На підставі ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved