Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до Дарницького районного суд м. Києва з позовом, у якому просив змінити (зменшити) розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] ( [PERSON] на дочку утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року, із 1/4 частки на частку усіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. 18 травня 2021 року ухвалою Дарницького районного суд м. Києва позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на дитину передано на розгляд за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області, оскільки при відкритті провадження у справі з`ясувалося, що зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання відповідача [PERSON] , [INFO] є: [ADDRESS] . 20 жовтня 2021 року вказана позовна заява надійшла до Броварського міськрайонного суду Київської області, автоматизованою системою розподілу судових справ між суддями дана цивільна справа розподілена для розгляду судді Дутчаку І.М. 25 жовтня 2021 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на дитину відкрито, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі на 16 грудня 2021 року на 13.45 год. 16 грудня 2021 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 14.45 год. 16 лютого 2022 року, у зв`язку із першою неявкою у судове засідання [PERSON] , для здійснення повторного виклику відповідача до суду та для направлення повторного запиту до відповідного органу реєстрації місця проживання щодо з`ясування зареєстрованого місця проживання відповідача. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом для отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] зроблено запити до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області та Органу реєстрації Калитянської селищної громади Броварського району Київської області, Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області. За відомостями, що надійшли до суду із зазначених Органів реєстрації, вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , знята 27 вересня 2021 року з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] ., у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання за адресою: [ADDRESS] . 16 лютого 2022 року у судовому засіданні оголошено перерву, у зв`язку з направленням судом запиту до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача у справі [PERSON] 24 травня 2022 року на зазначений запит суду Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради надано відповідь від 04 травня 2022 року за вих. № 668С/01-23 про те, що [PERSON] , [INFO] , яка є відповідачем та змінила прізвище на [PERSON] та із 27 вересня 2021 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на дитину було передано на розгляд за територіальною підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. 5 грудня 2022 року матеріали цивільної справи № 753/8057/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на дитину надійшли до Приморського районного суду м. Одеси та за результатами автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою від 7 грудня 2022 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на дитину було прийнято судом до свого провадження та встановлено загальний порядок розгляду справи. У перше підготовче засідання, яке відбулося 10 січня 2023 року, ніхто із учасників справи не з`явився; від позивача 26 грудня 2022 року через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутність та долучення документів по справі; відповідач до суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, жодних заяви чи клопотань від неї не надходило. Ухвалою суду від 10 січня 2023 року було закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на дитину та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні в приміщенні на 9 лютого 2023 року на 11.30. У перше судове засідання, яке відбулося 9 лютого 2023 року ніхто із учасників справи не з`явився; від позивача [PERSON] 1 лютого 2023 року засобами електронного, а 3 лютого 2023 року поштового зв`язку надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності у зв`язку із неможливістю прибути у судове засідання та залучити до матеріалів справи документи; відповідач причини неявки суду не пояснила, жодних заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду чи розгляд справи за її відсутності не надала. У судове засідання, яке відбулося 13 березня 2023 року ніхто із учасників справи не з`явився; усі учасники справи сповіщені про місце, дату та час судового засідання належним чином та завчасно; від позивача на адресу суду надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити; відповідач причини неявки до суду не пояснила, жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності від неї не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою усіх учасників справи у судове засідання, його фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.12.2019 року у справі № 753/10276/19 з позивача [PERSON] , [INFO] було на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі всіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. [INFO] у позивача від шлюбу з [PERSON] народився син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.12.2020 року, копія якого міститься у матеріалах справи. Позивач вказує на те, що на момент звернення з позовом до суду у нього склалася ситуація, що він не в змозі платити визначений Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.12.2019 року розмір аліментів на утримання своєї доньки [PERSON] , оскільки повинен утримувати крім малолітнього сина, ще й дружину та батьків пенсійного віку, які потребують його матеріальної допомоги та підтримки. [PERSON] звертає увагу суду на те, що він працює регіональним представником у представництві «Раціональ Інтернаціональ АГ» з 11.05.2017 року, що підтверджується довідкою № 1 від 24.01.2023 року; ніколи не приховував та не приховує своїх доходів. Більш того, позивач зазначає, що він завжди вважав та вважає своїм обов`язком приймати участь у вихованні та утриманні своєї доньки [PERSON] і народження сина в жодному випадку не може позбавляти доньку того, що їй належить по праву. Однак враховуючи те, що він зобов`язаний утримувати обох дійте та дружину, яка перебуває на його матеріальному забезпеченні, позивач вважає, що було би справедливим, якби розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , стягнуті на користь [PERSON] було змінено з на 1/6 частини усіх його доходів , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи вище вказане, позивач звернувся до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів та просить суд задовольнити його вимоги у повному обсязі. У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Надаючи оцінку аргументам позовної заяви, суд виходить з наступного. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.\~\~За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася син від іншого шлюбу. Також позивач зазначає, що на його утриманні перебуває дружина та непрацездатні батьки. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~\~\~\~\~\~\~\~\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суди у порушення вищевказаних вимог закону не звернули уваги на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження сина [PERSON] [INFO] , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. На думку суду позивач не довів належними та допустимими доказами ту обставину, що його матеріальне становище погіршилось. Навпаки позивачем надані довідки (а.с.78-85, а.с. 124) згідно яких він мав наступний доход у 2022 році (заробітна плата за вирахуванням податків): Січень 2022 36253,49 грн., лютий 2022 року 36048 грн., березень 38136,67 грн., квітень 2022 року33151.88 грн., травень 2022 року 34477,79 грн., червень 2022 року 237166,15 грн., липнь 2022 року 40789,67 грн., серпень 2022 року 44595.95 грн., у грудні 2022 року 102695,28 грн. При цьому на момент вирішення питання про визначення розміру аліментів у 2019 році позивач мав дохід 28000-29000 грн. щомісячно. Саме така інформація зазначена зі слів [PERSON] , у рішенні Дарницькогорайнного суду м. Києва від 09.12.2019 року по справі № 753/102/19 про стягнення з нього аліментів. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, а навпаки судом встановлено збільшення доходів останнього. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~з іншою. Посилання на преебування на утриманні батьків пенсіонерів суд також не приймає. оскільки на момент ухвалення рішення про стягнення алміентів батки позивача вже були пенсіонерами. Згідно судової практики ЄСПЛ суд повинен дотримуватись справедливого балансу між інтересами батьків та дитини, і приділяти першочергову увагу найкращим інтересам дитини. При цьому суд наголошує, що законодавством України встановлений максимальний розмір аліментів на дитину у розмірі 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що на момент ухвалення рішення дорівнює 28330 грн. Згідно довідки з місця роботи, о надана позивачем, у 2022 році позивач сплатив аліменти у розмірі 190286,20 грн. всього. Тобто середнямісячний розмір 15857,18 грн., на думку суду такий розмір аліментів є саме таким, який забезпечить дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, враховуючи ту обставину, що у її батька є можливість їх сплачувати. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1ст. 192 СК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Та згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача у повному обсязі. На підставі вище викладеного,

Outcome: dismissed