Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання спільних з відповідачем дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з їх матір`ю [PERSON] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 01.07.2021 справу прийнято до провадження призначено до розгляду у підготовче судове засідання. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, вказана справа 19.10.2022 розподілена в провадження судді Губської Я.В. Ухвалою суду від 05.12.2022 закрито підготовче провадження у зазначеній справі, призначено справу до розгляду в судовому засіданні. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що \~ рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.10.2020 у справі № 757/60108/19-ц задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Також ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2022 у справі №757/8312/20-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітніх дітей, яка набрала законної сили, визнано умови мирової угоди, укладеної 13.09.2022 між позивачем та відповідачем.За умовами мирової угоди відповідач [PERSON] визнав своє зобов`язання по сплаті щомісячно аліментів на утримання спільних дітей сторін [PERSON] та [PERSON] , які підлягають сплаті на розрахунковий рахунок позивача [PERSON] у банківській установі.У свою чергу [PERSON] зобов`язалась не перешкоджати спілкуванню [PERSON] зі спільними дітьми. Таким чином, між [PERSON] та [PERSON] фактично досягнуто домовленості про проживання їх спільних неповнолітніх дітей разом з матір`ю [PERSON] .Таким місцем постійного проживання [PERSON] та її малолітніх дітей є квартира за адресою: [ADDRESS] , де вони зареєстровані, що підтверджується долученими до позову довідками про реєстрацію місця проживання особи.Власником цієї квартири на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.2000 є [PERSON] батько [PERSON] та дідусь її дітей, який разом із дружиною (матір`ю [PERSON] ) на даний час проживає в іншому належному їм житлі у Тернопільській області. Таким чином, вказана трикімнатна квартира загальною площею 91,3 кв.м. та житловою площею 51,4 кв.м. перебуває у користуванні [PERSON] та її дітей і облаштована під особливі потреби дітей, пов`язані із станом їх здоров`я.Недалеко від цієї квартири знаходиться школа І-ІІІ ступенів №90 м. Києва, у якій навчаються діти: [PERSON] - у 6 класі, а [PERSON] у 2 класі.Як свідчать надані цією школою характеристики на учнів [PERSON] і [PERSON] , у навчально-виховному процесі з дітьми бере активну участь їх мати, яка також стежить за їх побутовими умовами, харчуванням, одягом, діти виглядають охайно, забезпечені необхідним шкільним приладдям, висловлюються про матір з ніжністю і повагою. У той же час діти ніколи не згадують про батька, який успіхами дітей у школі не цікавився, батьківські збори не відвідував. Враховуючи, що малолітні діти проживають спільно з матір`ю [PERSON] , саме вона забезпечує їх матеріальне утримання, виховання та освіту, створивши їм належні умови для цього, піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. З огляду на запровадження воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України [PERSON] та її малолітні діти вимушено виїхали за кордон, отримавши тимчасовий захист в Республіці Італія, де зараз тимчасово проживають. Перебуваючи в Республіці Італія, діти навчаються в місцевій школи, а також здійснюють онлайн-навчання за українською навчальною програмою, відвідують басейн, регулярно проходять медичні обстеження в місцевих медичних закладах. Внаслідок вищевказаних обставин у малолітніх дітей склалися довірливі, близькі стосунки саме з їх матір`ю [PERSON] , яка постійно проявляє турботу та піклування про них.Водночас, батько дітей [PERSON] фінансової та особистої участі в утриманні та вихованні дітей після припинення шлюбних відносин та подальшого розірвання шлюбу фактично не приймає. 13.09.2022 між позивачкою та [PERSON] укладено мирову угоду щодо визначення розміру його аліментних зобов`язань, умови якої визнано ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2022. Позивач зазначає про те, що визначені чинним законодавством обов`язки батьків щодо виховання, розвитку та утримання дітей виконуються належним чином лише позивачем [PERSON] , у той час як ставлення відповідача [PERSON] до виконання своїх батьківських обов`язків є неналежним. Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , свого житла у м. Києві у нього немає, де він проживає після фактичного припинення шлюбно-сімейних стосунків із [PERSON] невідомо, про наявність у нього житла, облаштованого під потреби дітей, він ніколи не повідомляв. [PERSON] об`єктивно не має можливості забезпечити належні умови для життя та виховання своїх малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] , тому визначення їх місця проживання разом з матір`ю [PERSON] відповідає інтересам дітей. В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на адресу суду подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, від представника позивача на адресу суду надійшла заява аналогічного змісту. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Печерської районної в місті Києві Державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, подав на адресу суду висновок про визначення місця проживання дитини. У встановлений ухвалою строк відповідачу на подання відзиву, від відповідача відзив не надійшов. Відповідач в судове засідання не з`явився, заперечень на позов не надав, від отримання судової повістки відмовився не з`явившись до органів пошти за її отриманням. Судові повістки надсилались на останню відому адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, та поверталися у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України\~ передбачено, що кожна сторона повинна довести\~ ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд,\~повно і\~всебічно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини справи,\~на яких\~ґрунтується позов,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~встановив наступні\~обставини і\~відповідні ним\~правовідносини. За нормами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 СК України. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Згідно вимог ст. 150 СК України\~ батьки зобов`язані\~ піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний,\~ духовний\~ та моральний розвиток.\~ Судом встановлено, що батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є: мати [PERSON] , та батько [PERSON] (відповідач по справі), що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] , [NUMBER] . (а.с. 8-9). Відповідно до рішення Печерського районного суду м.Києва від 19 жовтня 2020 року по справі №757/60108/19-ц шлюб між сторонами розірвано. (а.с.12) Ухвалою Печерського\~районного суду\~м.Харкова\~від 14.09.2022\~було затверджено\~мирову угоду\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~щодо сплати\~аліментів \~на утримання\~дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з інформацією від 19.09.2022 школи І-ІІІ ступенів №90 м. Києва, у якій навчаються діти: [PERSON] - у 6 класі, а [PERSON] у 2 класі, мати дітей підтримує зв`язок з класним керівником, постійно цікавиться досягненнями дітей, їх поведінкою, мати стежить за їх побутовими умовами, харчуванням, одягом, діти виглядають охайно, забезпечені необхідним шкільним приладдям, висловлюються про матір з ніжністю і повагою. Саме вона відвідує батьківські збори, спілкується з учителями та адміністрацією навчального закладу щодо навчання дітей, батько дітей збори не відвідує, успіхами дітей не цікавиться.(а.с.60-63) Згідно з висновком за результатами засідання комісії з питань захисту прав дитини Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, що відбулось 15.11.2022, та акту обстеження умов проживання дітей, трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 91,3 кв.м. та житловою площею 51,4 кв.м. перебуває у користуванні [PERSON] та її дітей і облаштована під особливі потреби дітей, пов`язані із станом їх здоров`я. Діти вчаться у школі І-ІІІ ступенів №90 м. Києва, [PERSON] - у 6 класі, а [PERSON] у 2 класі. Після початку військового стану [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] виїхала до Італійської Республіки, де продовжує дбати про дітей, забезпечувати їх необхідним для гармонійного розвитку, відповідно до особливих потреб дітей. Відповідно до висновку від 21.11.2011 №105/01-811 щодо визначення місця проживання малолітніх дітей орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з їх матір`ю [PERSON] . (а.с.45-48) Доказів на спростування вказаного відповідачем протягом судового розгляду до суду не подано. Відповідно до ст.ст. 160-161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вимог чинного законодавства, фактичного місця мешкання позивачки з дітьми, що пов`язано з військовим станом визначення адреси саме за вказаною позивачем у позові адресою є недоцільним та такий, що не передбачений вимогами СК України. Окрім цього, згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст. 27\~ даної Конвенції передбачено, що\~ батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини. У постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 404/3499/17 вказано, що тлумачення частини першої статті 161\~СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Верховний Суд звертає увагу, що у усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Верховний Суд у постанові від 20.07.2022 у справі №761/25101/20 вказав, що при оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню наступні базові елементи: (а) погляди дитини, (б) індивідуальність дитини, (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин, (г) піклування, захист і безпека дитини, (ґ) вразливе положення, (д) право дитини на здоров`я, (е) право дитини на освіту (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі N 654/4307/19). Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи,\~ діти [PERSON] , 2010 р.н. та [PERSON] , 2014 р.н. проживають фактично з матір`ю, яка сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, враховуючи особисту прихильність дітей до проживання з матір`ю, вік дітей, відомості про стан їх здоров`я, особливі потреби, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визначити місце проживання неповнолітніх [PERSON] , 2010 р.н. та [PERSON] , 2014 р.н. разом з матір`ю, [PERSON] і дане формулювання відповідає вимогам СК України. Таким чином, \~дослідивши усі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними. \~ Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 1816,00 грн.

Outcome: approved