Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

18 травня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просла визнати факт непроживання відповідачів разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] за адресою [ADDRESS] на час відкриття спадщини. Стислий виклад позиції позивача. [INFO] помер чоловік позивачки, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, нерухоме майно та земельна ділянка. Позивачка як дружина прийняла спадщину, оскільки проживала та була зареєстрована азом з померлим за адресою [ADDRESS] . Однак станом на день смерті [PERSON] в квартирі були зареєстровані й інші особи, які не проживали разом з померлим. [PERSON] заповіту е складав, а тому спадкування здійснюється за законом. Після отримання довідки про склад сім`ї нотаріус надав відповідь, що позивачка буде спадкувати разом з дітьми, оскільки вони є спадкоємцями першої черги та були зареєстровані в квартирі на час смерті батька. Позивачка не погоджується з таким висновком нотаріуса, у зв`язку з чим звернулася до суду. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії. Ухвалою судді від 06 вересня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 04 січня 2023 року на адресу суду надійшла спадкова справа №468/2021. 17 березня 2023 року від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про визнання позову. 24 березня 2023 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини встановлені судом. [INFO] помер\~\~ [PERSON] ,\~\~що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , видане Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою:\~ [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] , є дружина померлого [PERSON] та сини\~\~ [PERSON] та [PERSON] , які в свою чергу у відповідності до ч. 1\~ст. 1261 ЦК України\~є спадкоємцями за законом першої черги. Встановлено, що у встановлений законодавством шестимісячний строк, лише позивач [PERSON] звернулася до П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після померлого [PERSON] . Відповідачі подали до нотаріальної контори заяви про неприйняття спадщини, оскліьки не проживали за адресою реєстрації на момент смерті батька. Згідно витягу із Спадкового реєстру від 17.12.2021 року вбачається, що після смерті\~\~-\~\~ [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа №468/2021. Як вбачається з відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур відповідачі [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 28.07.1997 р. та [PERSON] з 30.07.2004 р. Відповідачі заявляли нотаріусу, що не проживали за зазначеною адресою на момент смерті батька, також подали відповідні заяви до суду. Норми права застосовані судом. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до п.2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно ч.1\~ст. 1268 ЦК\~\~України, спадкоємець за заповітом чи за законом\~\~має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Положеннями ч.ч.1, 6\~ст.29 ЦК України\~передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно\~ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно\~ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно- територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3\~ст.1268 ЦК України, своєчасного, повного, безумовного прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього. Частина третя\~статті 1168 ЦК України\~вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного (позиція Верховного суду у справі №355/832/17 від 10.04.2020). Висновки суду. Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] постійно не\~проживали\~зі\~спадкодавцем\~\~- [PERSON] за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~а тому суд вважає можливим встановити факт їх непроживання зі спадкодавцем, тобто,\~\~їх батьком. Позов вони визнали подавши відповідні заяви до суду. Суд, оцінюючи докази та аналізуючи обставини справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved