Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

15.02.2023 року позивач звернулася до суду з позовом до Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка, в якому просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку з моменту звільнення і по день фактичного розрахунку. Обгрунтувала позивач\~свій позов\~тим,\~що 26.04.2019\~року вона працювала на різних посадах бібліотекаря в Національному університеті «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка. У порушення вимог законодавства відповідач не нараховував позивачу надбавку за особливі умови роботи у граничному розмірі 50%, що є обов`язковою виплатою, у зв`язку з чим вона зверталася за захистом свого порушеного права до суду. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.10.2021 року по справі №750/403/21, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 18.11.2022 року у справі за її позовом до відповідача, зокрема, зобов`язано Національний університет «Чернігівський колегіум імені Т.Г.Шевченка» здійснити перерахунок надбавки позивачу за особливі умови роботи, у період з 01 серпня 2014 року по 31 жовтня 2018 року, у розмірі 50% від посадового окладу, з урахуванням сплаченої їй надбавки у розмірі 5%. Рішення суду відповідачем виконано, 26.12.2022 року і 28.12.2022 року позивачу здійснено перерахунок надбавки за особливі умови роботи в розмірі 27372,78 грн. та 10478, 99 грн. відповідно. Оскільки при звільненні позивача з роботи вказана сума не була врахована, а отже з позивачем не було проведено розрахунок в день звільнення в повному обсязі, як це передбачено статтею 116 КЗпП України, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського\~районного суду\~м.\~Чернігова від\~17.02.2023 року відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Відповідачем надано відзив на позовну заяву з якого вбачається, що проти задоволення позову заперечує. Представник позивача просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача до суду не з`явився. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] працювала на посадах бібліотекаря в Національному університеті «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка до 26 квітня 2019 року, що підтверджується записами у трудовій книжці. На підставі наказу № 91/вк/ІІ від 11 квітня 2019 року позивач звільнена з роботи з 26 квітня 2019 року відповідно до пункту 6 статті 36 КЗпП України. Відповідач з 2014 року не нараховував позивачу надбавку за особливі умови роботи в граничному розмірі 50%, що є обов`язковою виплатою та відноситься до заробітної плати працівників бібліотек, у зв`язку з чим позивач зверталася за захистом свого порушеного права до суду. Зокрема, рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.10.2021 року по справі №750/403/21, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 18.11.2022 року у справі за її позовом до відповідача зокрема, зобов`язано Національний університет «Чернігівський колегіум імені Т.Г.Шевченка» здійснити перерахунок надбавки позивачу за особливі умови роботи, у період з 01 серпня 2014 року по 31 жовтня 2018 року, у розмірі 50% від посадового окладу, з урахуванням сплаченої їй надбавки у розмірі 5%. На виконання вказаного судового рішення відповідачем було здійснено перерахунок позивачу надбавки за особливі умови роботи та 26.12.2022 року і 28.12.2022 року позивачу здійснено перерахунок надбавки за особливі умови роботи в розмірі 27372,78 грн. та 10478, 99 грн. відповідно. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною першою статті 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно зі\~статтею 117\~КЗпП України\~в разі\~невиплати з\~вини власника\~або уповноваженого\~ним органу\~належних звільненому\~працівникові сум\~у строки,\~зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу,\~при відсутності\~спору про\~їх розмір\~підприємство,\~установа,\~організація повинні\~виплатити працівникові\~його середній\~заробіток за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Аналіз наведених положень свідчить про те, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладене та те, що надбавка за особливі умови роботи на момент звільнення позивача з роботи (26 квітня 2019 року) не була врахована відповідачем під час здійснення розрахунку всіх сум, належних позивачу при звільненні, а була виплачена їй на підставі рішення суду лише 26.12.2022 року і 28.12.2022 року в розмірі 27372,78 грн. та 10478, 99 грн. відповідно, а також беручи до уваги положення статті 117 КЗпП України, якою визначено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування (середній заробіток\~за весь\~час затримки\~по день\~фактичного розрахунку) в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved