Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Позивачка звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що сторони з 27.08.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Шлюбні відносини між подружжям припинені, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо один від одного. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.09.2022 року відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 16.12.2022 року до суду надійшов відзив Відповідача, в якому він заперечив проти задоволення позову, вважає підстави розлучення надуманими, рішення дружини спонтанним, посилається на наявність спільної дитини [PERSON] , [INFO] . Просить відмовити у задоволенні позову. У зв`язку із клопотаннями відповідача розгляд справи декілька разів було відкладено. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.01.2023 року було частково задоволено клопотання відповідача та надано строк сторонам у справі для примирення 2 місяці з дня постановлення ухвали. Позивачка в судове засідання не прибула, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. У заяві також зазначила, що примирення між сторонами не можливе; з відповідачем проживають окремо в різних містах; спілкування не підтримують; наданий термін на примирення не мав результату; відповідач навмисно затягує розгляд справи своїми діями. Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав заяву про відкладення розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Суд встановив, що 27.08.2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 27.08.2011, актовий запис № 700. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджує копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.04.2016 року. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства, відновлювати які не бажають. Примирення між подружжям не можливе. Шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Отже, суд ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: approved