Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

У січні 2023 року представник позивачів [PERSON] в інтересах позивачів [PERSON] , [PERSON] звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги представник позивачів мотивував тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів у вказаному житловому будинку були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після ліквідації колгоспних дворів власники будинку не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок у встановленому законом порядку. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1261 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли її батько [PERSON] та мати [PERSON] в рівних частинах, по 1/8 частини, але нотаріально не оформили своїх спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 3/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Після його смерті Носівською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 160/2016. Спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1261 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла його дочка [PERSON] та 13 квітня 2018 року отримала в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Нотаріус не може видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на це майно, про що нотаріусом винесена відповідна постанова. Державний реєстратор не може провести державну реєстрацію права власності позивачів на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у майні колишнього колгоспного двору. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок [ADDRESS] , позивач [PERSON] не може одержати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно в нотаріальній конторі, а позивачі не можуть зареєструвати своє право власності в державного реєстратора, саме тому представник позивачів просив судовим рішенням визнати за: - [PERSON] право власності на 1/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ; - [PERSON] право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] як членом колишнього колгоспного двору; - [PERSON] право власності на 3/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ; - [PERSON] право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] як членом колишнього колгоспного двору. Ухвалою судді від 31 січня 2023 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 31 березня 2023 року. У підготовче судове засідання позивачі та представник позивачів [PERSON] не з`явилися, але до початку підготовчого судового засідання представник позивачів подав до суду заяву, у якій указав, що він підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за відсутності позивачів та їх представника (а. с. 48). Представник відповідача Макіївської об`єднаної територіальної громади в особі Макіївської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що Макіївська сільська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розглянути справу без участі свого представника (а. с. 38). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. Судом установлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до категорії колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 598 від 19 червня 2019 року (а. с. 8). У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З матеріалів справи вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не втратили право на вказане домоволодіння, яке належало ліквідованому колгоспного двору. Прізвище [PERSON] після реєстрації 07 червня 2014 року шлюбу із [PERSON] - Редька, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 16). Отже, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/4 частини житлового будинку по [ADDRESS] , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частини житлового будинку по [ADDRESS] , яка належала їй як члену ліквідованого колгоспного двору. Згідно з довідкою № 535, виданою Макіївською сільською радою Ніжинського району Чернігівської області від 02 вересня 2021 року, станом на [INFO] померла [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , разом із нею проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 41). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] , [PERSON] є батьками померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 7). Отже, [PERSON] , [PERSON] відносяться до спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] . Судом установлено, що до майна померлої [PERSON] спадкова справа не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 40). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, спадщину після смерті [PERSON] прийняли в рівних частинах на підставі ст. 1261, ч. 3 ст. 1268 ЦК України її батьки [PERSON] та [PERSON] , оскільки постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявили про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, після смерті [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/8 частини житлового будинку по [ADDRESS] , яка належала померлій як члену ліквідованого колгоспного двору, але юридично не оформили своїх спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина на 3/8 частини житлового будинку по [ADDRESS] , яка належала йому як члену ліквідованого колгоспного двору (1/4) та яку він успадкував після смерті дочки [PERSON] (1/8), але на яку не оформив спадкових прав. Згідно з довідкою № 596, виданою виконавчим комітетом Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 19 червня 2019 року, станом на 26 грудня 2015 року померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з ним проживали та були зареєстровані дружина [PERSON] та дочка [PERSON] (а. с. 10). За життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 47). [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а. с. 15) та копією свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] (а. с. 16). Отже, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Судом установлено, що до майна померлого [PERSON] Носівською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області заведено спадкову справу за № 160/2016, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 46). Згідно з копією спадкової справи до майна померлого [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька, подавши в установлений законодавством шестимісячний строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Дружина померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка, про що подала в установлений законодавством шестимісячний строк до нотаріальної контори відповідну заяву. [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, розташовані на території Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (а. с. 43-45). Отже, після смерті [PERSON] . [PERSON] успадкувала і 3/8 частини житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] зверталася до Носівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з метою оформлення спадкових прав на житловий будинок після смерті батька [PERSON] . Нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області Перев`язко Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 573/02-31 від 19 квітня 2018 року (а. с. 22). Судом також установлено, що представник позивачів з метою реєстрації права власності на спірний житловий будинок звертався до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Макіївської сільської ради. Однак йому було повідомлено про неможливість реєстрації права власності на житловий будинок, оскільки державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві власності на нерухоме майно, а, відповідно, майно колгоспного двору належить його учасникам на праві спільної власності, що підтверджується копією повідомлення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Макіївської сільської ради Чернігівської області № 28 від 15 жовтня 2022 року (а. с. 23). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Матеріали справи підтверджують, що на будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами виготовлена технічна документація, відповідно до якої загальна площа будинку становить 71,5 кв. м, житлова площа - 37,6 кв. м (а. с. 17-19). Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 4). Ураховуючи, що заява представника відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачеві [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved