Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, що залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме просять визнати за ними по 1/4 частині належного спадкодавцю права на земельну частку (пай) площею 3,63 умовних кадастрових гектарів, згідного втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] із земель КСП "8 Березня" на території Демидівської селищної ради (колишньої Ільпибоцької сільської ради) Дубенського району, Рівненської області. В обгрунтування позовних вимог позивачі вказали, що [INFO] в с. Князівка, Березнівського району, Рівненської області помер їхній батько - [PERSON] . На момент його смерті позивачі були неповнолітніми. [INFO] в с. Ільпибоки, Демидівського району, Рівненської області помер дід позивачів [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема - на право на земельну частку (пай), що посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] із земель КСП "8 Березня" на території Ільпибоцької сільської ради (Демидівської селищної ради) Дубенського району Рівненської області. [PERSON] на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] зі слідуючим складом сім`ї - [PERSON] (дружиною). Таким чином, спадкоємцями майна [PERSON] є його дружина та позивачі за правом представлення. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину не має, а заповіту спадкодавець не залишив. [INFO] в с. Більче, Демидівського району, Рівненської області померла баба позивачів - [PERSON] . Відповідно до заповіту від 30.04.2019 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ільпибоцької сільської ради Демидівського району Рівненської області, [PERSON] зробила розпорядження на випадок своєї смерті, заповівши усе своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право - племіннику [PERSON] . Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 30.07.2015 року за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, а саме на частину земельної частки (паю) на території Ільпибоцької сільської ради Демидівського району Рівненської області, який належав гр. [PERSON] , згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Даним рішенням суду було встановлено наступні обставини: спадкоємцями на майно померлого [PERSON] (в тому числі і на земельну ділянку частку (пай) 3,63 умовних кадастрових гектарів згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на території Ільпибоцької сільської ради Демидівського району Рівненської області, з однієї сторони є [PERSON] (1/4 частина майна), [PERSON] (1/4 частина майна), а з другої сторони [PERSON] (1/2 частина майна), як його дружина. Окрім того, матеріали цивільної справи № 558/273/15 містять постанову приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу, в якій зазначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в розмірі 3,63 умовних кадастрових гектара, яка належала [PERSON] , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] є неможливим у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Таким чином,у зв`язку відсутністю правовстановлюючого документа, позивачі не можуть реалізувати своє право на спадкування, а тому змушені звернутись до суду з даним позовом. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їхній представник - адвокат Музика-Дубравський Василь Анатолійович в судове засідання не з`явились. Представник позивачів - адвокат Музика-Дубравський В. А. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника. Просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечує, щоб за позивачами було визнано право на їхні частки земельного паю. Відзиву на позов не подав. Згідно ч. ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 16 лютого 2023 року судом прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. Відкрито провадження по справі та призначено справу в підготовче судове засідання. 07 березня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Витребувано за клопотанням представника позивачів докази по справі. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачами позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань, крім клопотання про витребування доказів, не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , батько позивачів - [PERSON] помер [INFO] в с. Князівка, Березнівського району, Рівненської області /а. с. 21/. [INFO] в с. Ільпибоки, Демидівського району, Рівненської області, помер дід позивачів [PERSON] , про що підтверджує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема - на право на земельну частку (пай), яке посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] із земель КСП "8 Березня" на території Ільпибоцької сільської ради (Демидівської селищної ради), Дубенського району Рівненської області. При вирішенні даного спору, суд застосовує до спірних правовідносин положення ст.ст. 524, 525, 526, 529 Цивільного кодексу № 1540-VІ від 18 липня 1963 року (з наступними змінами), що діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ст. 525 ЦК (1963 року), яка діяла на момент смерті [PERSON] часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в ст. 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання (ст. 17 цього Кодексу), а якщо невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ст. 526 ЦК). Відповідно до ст. 524 ЦК від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 529 ЦК від 18 липня 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належать також дитина померлого, яка народилась після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем З довідки Ільпибоцької сільської ради Демидівського району від 03.06.2015 № 72, [PERSON] на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , зі слідуючим складом сім`ї - [PERSON] (дружина). /а. с. 38/. Отже, спадкоємцями майна [PERSON] є його дружина - [PERSON] та позивачі за правом представлення (ст. 529 ЦК 1963 року). Інших спадкоємців, що прийняли спадщину, в суді не встановлено. Заповіт на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . /а. с. 29/. Відповідно до заповіту від 30.04.2019 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ільпибоцької сільської ради Демидівського району Рівненської області, [PERSON] зробила розпорядження на випадок своєї смерті, заповівши усе своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право - племіннику [PERSON] . Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 30.07.2015 року за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, а саме на частину земельної частки (паю) на території Ільпибоцької сільської ради Демидівського району Рівненської області, який належав гр. [PERSON] , згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Даним рішенням також було встановлено те, що спадкоємцями на майно померлого [PERSON] (в тому числі і на земельну ділянку частку (пай) 3,63 умовних кадастрових гектарів згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на території Ільпибоцької сільської ради Демидівського району Рівненської області, з однієї сторони є [PERSON] (1/4 частина майна), [PERSON] (1/4 частина майна), а з другої сторони [PERSON] (1/2 частина майна), як його дружина. Отже даним рішенням встановлено, що спадкоємцями майна, що залишилось після смерті [PERSON] за правом представлення є позивачі [PERSON] та [PERSON] . Окрім того, матеріали цивільної справи № 558/273/15 містили постанову приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу, в якій зазначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в розмірі 3,63 умовних кадастрових гектара, яка належала [PERSON] , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] є неможливим у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Про те, що сертифікат на право на земельну частку було втрачено, підтверджує оголошення в газеті «Вісник Демидівщини» в номері від 29 травня 2015 року, згідно якого вбачається, що втрачений сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] вважати недійсним. Під час розгляду справи в суді оглянуто спадкову справу № 46/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] . З оглянутої справи вбачається, що у власності [PERSON] , яка померла [INFO] , перебувала земельна ділянка (пай), загальною площею 2,28 га, в тому числі 2,28 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ільпибоцької сільської ради, кадастровий номер ділянки: 5621483000:02:000:0750. На випадок своєї смерті, [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, дослідженими доказами по справі встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] у порядку та строки, передбачені ст.ст. 524, 549 Цивільного кодексу № 1540-VІ від 18 липня 1963 року (з наступними змінами) , що діяв на час виникнення правовідносин, прийняли спадщину за законом після смерті [PERSON] . За життя [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай), однак сертифікат втрачено, що унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом позивачам [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців, які прийняли б спадщину після смерті [PERSON] , окрім його дружини - [PERSON] та позивачів не встановлено. Крім того, в ході розгляду справи відповідачем були визнані позовні вимоги позивачів. Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що за відсутності сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], позивачі [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на вказану земельну частку (пай), що і стало причиною їхнього звернення до суду з позовною заявою. У позовній заяві позивачі, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалися на положення ст. ст. 524, 525, 526 529 Цивільного кодексу № 1540-VІ від 18.07.1963 (з наступними змінами), ст. ст. 5, 238 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені докази по справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів [PERSON] та [PERSON] та їх задоволення. Відповідно до ст.ст. 524, 525, 526, 529 Цивільного кодексу № 1540-VІ від 18 липня 1963 року (з наступними змінами),

Outcome: approved