Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Рішенням Христинівського районного суду від 18.01.2022 р. у справі № 496/4952/20 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів та зменшення розміру аліментів на дитину відмовлено повністю. До суду надійшла заява відповідачки [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій вона просила стягнути з позивача [PERSON] на її користь 3000 грн. витрат за надану професійну правничу допомогу. У заяві зазначено, що 18.01.2022 р. до закінчення судових дебатів її представником [PERSON] подано заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про те, що докази на підтвердження понесених нею витрат за надану професійну правничу допомогу вона надасть суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення. До заяви були долучені договір про надання професійної правничої допомоги, укладений 15.01.2021 р. між представником відповідачки [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , акт виконаних робіт від 18.01.2022 р. до договору про надання професійної правничої допомоги від 15.01.2021 р., дублікат квитанції АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.2430153790.1 від 22.01.2022 р. про оплату [PERSON] 3000 грн. фізичній особі підприємцю адвокату Задояному Ю.В. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, однак від представника відповідачки до суду надійшла заява, в якій він просив заяву про ухвалення додаткового рішення розглянути без їх участі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, однак від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив заяву про ухвалення\~додаткового рішеннярозглянути без їх участі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності сторін та їх представників. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Христинівського районного суду від 18.01.2022 р., у задоволенні позову [PERSON] \~до [PERSON] \~про зміну\~способу стягнення\~аліментів та\~зменшення розміру\~аліментів на\~дитинувідмовлено повністю. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами; для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З аналізу ст. 137 ЦПК України вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу мають стягуватись на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, (крім судового збору) покладаються у разі відмови в позові на позивача. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір виплати гонорару адвоката визначений у договорі про надання професійної правничої допомоги від 15.01.2021 р., укладеному між відповідачкою та її представником. Відповідно до п. 4.1. вказаного договору гонорар адвоката складає 3000 грн. Актом виконаних робіт від 18.01.2021 р. до договору про надання професійної правничої допомоги від 15.01.2021 р. визначено, що оплата виконаної роботи має бути проведена клієнтом в термін до 22.01.2022 р. включно, в акті також зазначено, що адвокат Задояний Ю.В. передав, а клієнт [PERSON] прийняла послуги з надання професійної правничої допомоги під час розгляду цивільної справи №496/4952/20 в суді першої інстанції на суму 3000 грн. Згідно з дублікатом квитанції АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.2430153790.1 від 22.01.2022 р. відповідачка сплатила своєму представнику 3000 грн. за надану правову допомогу. Аналіз наведених вище положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню на користь сторони, на користь якої ухвалене рішення. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 р. у справі "Баришевський проти України", від 12 жовтня 2006 р. у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 р. у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. Приймаючи до уваги викладене, суд, враховуючи обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг,

Outcome: approved