Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

У березні 2021 року позивач ТОВ «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Вертекс», товариства з обмеженою відповідальністю «Влада 2009», приватного підприємства «Михаил», [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк Маргарита Миколаївна, про визнання договору іпотеки недійсним, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, в уточненій редакції якого, просило суд: -Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за ПП «МИХАИЛ» (ЄДРПОУ [NUMBER]) на квартиру [ADDRESS] в мДніпро номер РНОНМ 509672412101 індексний номер рішення: 17446682 від 24.11.2014, скасувати запис про проведену державну реєстрацію запис про право власності/довірчої власності: 7807901, припинивши право власності за ПП «МИХАИЛ» (ЄДРПОУ [NUMBER]) на квартиру [ADDRESS] ; -Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за ТОВ «ВЛАДА 2009» (ЄДРПОУ 36906595) на квартиру [ADDRESS] індексний номер рішення: 23104381 від 23.07.2015, скасувати запис про проведену державну реєстрацію запис про право власності/довірчої власності: 10529933, припинивши право власності за ТОВ «ВЛАДА 2009» (ЄДРПОУ 36906595) на квартиру [ADDRESS] ; -Визнати недійсним договір іпотеки від 29.11.2015 укладений між ТОВ «ВЛАДА 2009» (ЄДРПОУ 36906595) та ТОВ «ЮК «ВЕРТЕКС», посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Мазуренко С.В., зареєстровано за реєстровим №781 та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за ТОВ «ЮК «ВЕРТЕКС» (ЄДРПОУ 37619608) на квартиру [ADDRESS] на підставі договору іпотеки від 29.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Мазуренко С.В., зареєстровано за реєстровим №781, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30037546 від 14.06.2016, скасувати запис про проведену державну реєстрацію номер запису/довірчої власності: 14955037, припинивши право власності за ТОВ «ЮК «ВЕРТЕКС» (ЄДРПОУ 37619608) на квартиру [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що він, за результатами відкритих торгів від 17.07.2020, на підставі договору про відступлення прав вимоги, набув право вимоги до боржників, майнових та фінансових поручителів за кредитним договором №8/2007/840-К/1806-Н від 20.12.2007, у тому числі і за договором іпотеки №1806/1-Н від 20.12.2007, предметом якого є квартира [ADDRESS] . Як стало відомо позивачу, запис про іпотеку і відповідне обтяження в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо вказаної квартири було припинено на підставі рішення Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 10.12.2013 та зареєстровано за ПП «МИХАИЛ» (справа №119/9110/13), після чого, право власності на квартиру [ADDRESS] перейшло до ТОВ «ВЛАДА 2009» на підставі судового рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.01.2015 (справа №200/23141/14), після чого її було передано в іпотеку ТОВ «ЮК «ВЕРТЕКС» за договором від 29.11.2015. Виходячи з того, що Феодосійським міськрайоним судом Автономної Республіки Крим не виносилось рішень по цивільній справі №119/9110/13, а судове рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.01.2015 (справа №200/23141/14) було скасовано 11.01.2016 апеляційним судом Дніпропетровської області, позивач вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом, оскільки припинення іпотеки у вищезазначений спосіб та скасування обтяжень, позбавляє його можливості реалізації рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором. Також позивачем було надано додаткові пояснення в яких зазначено, що під час здійснення вищезазначених реєстраційних дій, а саме при реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «ЮК «ВЕРТЕКС», було порушено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 12.04.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21.10.2021 закрито підготовче засідання та призначено цивільну справу до розгляду. У судовому засіданні, представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та надала пояснення аналогічні викладеним у позові, письмових поясненнях. Від третьої особи - приватного нотаріуса ДМНО Ярмолюк М.М. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Від третьої особи - приватного нотаріуса ДМНО Мазуренко С.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили, жодних клопотань не надіслали. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надано, тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Так, відповідно до копії до копії кредитного договору №8/2007/840-К/1806-Н від 20.12.2007 укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] , остання отримала в кредит кошти у сумі 193 725,40 доларів США на придбання квартири [ADDRESS] . Кредит надано строком до 10.12.2027 за сплатою відсотків за користування грошима. Кредитний договір не є нотаріально посвідченим. З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору №8/2007/840-К/1806-Н від 20.12.2007, між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №1806/1-Н. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом ДМНО Петренко К.В. та зареєстровано в реєстрі за №320. Предметом договору іпотеки є квартира [ADDRESS] . Також у вказаному договорі зазначено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за цим договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих іпотеко держателю за цим договором. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що: -20.12.2007, до реєстру було внесено запис про обтяження вищезазначеного нерухомого майна, що виникло на підставі укладених договорів (договір іпотеки №1806/1-Н); -21.10.2014, до реєстру було внесено запис про припинення обтяження (підставою припинення обтяження стало рішення Феодосійського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим, справа №119/9110/13); -24.11.2014, було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за ПП «МИХАИЛ»; -23.07.2015 було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «ВЛАДА 2009» на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська виданої 13.01.2015 про затвердження мирової угоди у справі №200/23141/14; -29.11.2015 було внесено обтяження на квартиру [ADDRESS] на підставі договору іпотеки де іпотеко держателем є- ТОВ «ЮК «ВЕРТЕКС» та іпотекодавцем - ТОВ «ВЛАДА 2009» (існування договірних відносин також вбачається з копії договору іпотеки від 29.11.2015 укладеного між ТОВ «ВЛАДА 2009» та ТОВ «ЮК «ВЕРТЕКС»); -13.06.2016 було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «ЮК «ВЕРТЕКС». Відповідно до копії відповіді в.о. керівника апарату Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Червакової І.С. від 12.03.2021, відсутня можливість надати інформацію щодо наявності в матеріалах цивільної справи №200/23141/14 ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.01.2015 та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.01.2016 з огляду на те, що вказана цивільна справа була вилучена прокуратурою Дніпропетровської області. Згідно з копії договору №GL48N718070_І_3, 17.07.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого останній набув права вимоги до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього договору, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами про відкриття карткових рахунків, договорами поруки, договорами застави, та всіма іншими похідними договорами з урахуванням усіх змін. Вказаний договір є нотаріально посвідченим. Відповідно до копії Додатку №1 до Договору № GL48N718070_І_3, було передано право вимог за договором кредиту №8/2007/840-К/1806-Н. Згідно з копією заочного рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.07.2010 (справа №2-3778/10), стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К/1806-Н, яка станом на 31.12.2009 становить 257 024,53 доларів США. Щодо вимог позивача про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішень про державну реєстрацію прав на квартиру [ADDRESS] , суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом № 1952-IV. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV). Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина друга статті 3 Закону № 1952-IV). У частині 3 статті 37 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Тобто державна реєстрація права власності закріплена законом як елемент позасудової процедури звернення стягнення на предмет іпотеки. У практиці ВП/ВС закріпився принцип реєстраційного підтвердження речових прав на нерухоме майно (такий висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц і в подальшому повторювався у практиці Верховного Суду). Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 48/340 (пункт 6.30), від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17 (пункт 4.17), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13) та інші). Отже, державна реєстрація права власності на спірне нерухоме майно за відповідачами - це офіційне визнання та підтвердження державою факту набуття права власності на таке майно. Внаслідок цього право позивача було порушено та між сторонами виник спір про право цивільне. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). У статті 16 ЦК України та статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначені загальні способи захисту цивільних прав та інтересів. Ці способи захисту є універсальними для всіх правовідносин та можуть бути застосовані особою для врегулювання спірних правовідносин. Застосовувані способи захисту цивільних прав мають відповідати характеру спірних правовідносин та природі спору, що існує між сторонами. За загальним правилом речово-правові способи захисту прав особи застосовуються тоді, коли сторони не пов`язані зобов`язально-правовими відносинами, що визначають їх зміст та правову природу. Якщо спір стосується правочину, укладеного власником майна, то його відносини з контрагентом мають договірний характер, що зумовлює і можливі способи захисту його прав. Водночас, коли власник та володілець майна не перебували у договірних відносинах один з одним, власник майна може використовувати речово-правові способи захисту. Згідно з абзацом третім статті 1 Закону № 898-IV іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Зважаючи на обставини цієї справи, для захисту порушеного права позивача необхідно відновити становище, яке існувало до порушення. Вказане відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України (постанова ВП/ВС від 21.12.2022 прийнята за результатами розгляду справи №914/2350/18 ). Відповідно до частини четвертої статті 37 Закону України "Про іпотеку" рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. При цьому абзацом другим частини третьої статті 26 Закону № 1952-IV встановлено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Оскільки порушення права позивача відбулось у результаті державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за відповідачами на підставі не легітимних судових рішень, заявлені ним позовні вимоги про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав за останніми опосередковують відновлення становища, яке існувало до порушення. Щодо вимог позивача про визнання не дійсним договору іпотеки. Як вже було зазначено вище, іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотекодавець це - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодержатель це - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Відповідно до ст.18 Закону України "Про іпотеку" іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови: 1) для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про: для резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців; для нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб відомості про: для громадян України - прізвище, ім`я, по батькові, адресу постійного місця проживання та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; для іноземців, осіб без громадянства - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України; 2) зміст та розмір основного зобов`язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов`язання; 3) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані. При іпотеці земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення; 4) посилання на видачу заставної або її відсутність. У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до ст.203 ЦК України : зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам ; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності ; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі ; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним ; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Виходячи з того, що передумовою набуття іпотекодержателем - ТОВ «Влада 2009», за оскаржуваним договором іпотеки, права на квартиру [ADDRESS] є не легітимні судові рішення, він підлягає визнанню не дійсним, в частині щодо вказаного майна, оскільки є таким, що суперечить приписам ЦК України. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 702,50 грн. з кожного. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 253-267, 526, 530, 536, 654, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial