Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Тарашанська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачка є матір`ю малолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 21.12.2021 року від відповідачки - матері [PERSON] , відібрано її малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] без позбавлення її батьківських прав, дитину передано органу опіки та піклування в особі Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області та із відповідачки стягнуто на користь опікуна або піклувальника дитини аліменти. Рішенням суду від 24.03.2022 року від відповідачки - матері [PERSON] , відібрано її малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] без позбавлення її батьківських прав, дитину передано органу опіки та піклування в особі Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області. Рішеннями виконавчого комітету Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області [PERSON] влаштовано під опіку бабусі - [PERSON] , яка наразі перебуває зі своїми дітьми та підопічним за межами країни. Малолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано в ОКНП «Чернівецький спеціалізований будинок дитини» на повне державне забезпечення. Відповідачка, як матір малолітніх: [PERSON] та [PERSON] по теперішній час не виконує своїх батьківських обов`язків щодо їхнього виховання та розвитку, не відвідує їх, не приймає участі у їхньому житті, не спілкується та не відвідує дітей. Рішеннями та висновком виконавчого комітету Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області прийнято доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначають, що рішеннями виконавчого комітету Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області малолітнім: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. На підставі наведеного, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно своїх малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте від органу опіку на адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в яких позивач просить суд про позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також просить суд стягнути із відповідачки на користь обласного КНП «Чернівецький обласний спеціалізований будинок дитини» аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 2 272, 00 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Також, вказала що заявлені вимоги службою у справах дітей підтримує, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та просить розглянути справу у відсутності представника служби. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. А тому, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважити дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно ч.ч.1, 4 ст. 155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 8 Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод проголошує «1. Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб». Отже, для вирішення питання, чи є втручання обґрунтованим згідно з п.2 статті 8, слід врахувати, чи переслідувало втручання законну мету і якщо так, чи було втручання необхідним, зокрема, чи було воно адекватною реакцією на суспільну необхідність, що не потребує зволікань. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Як вбачається з роз`яснень, які містять в п. 18 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Судом встановлено, що відповідачка, [PERSON] є матір`ю: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням суду від 21.12.2021 року від відповідачки - матері [PERSON] , відібрано її малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] без позбавлення її батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області [PERSON] влаштовано під опіку бабусі - [PERSON] . Рішенням суду від 24.03.2022 року від відповідачки - матері [PERSON] , відібрано її малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] без позбавлення її батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області малолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано в ОКНП «Чернівецький спеціалізований будинок дитини» на повне державне забезпечення. Рішенням виконавчого комітету Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №134 від 08.12.2022 року та висновком органу опіки та піклування вирішено визнати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться матеріальним, моральним, та духовним життям дітей, не цікавиться їхнім розвитком, що у сукупності суперечить інтересам дітей та може їм зашкодити. Крім того, рішенням суду у неї відібрано малолітніх синів та стягнуто на користь опікуна або піклувальника дітей аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення і поновити зазначену особу в батьківських прав. Тому, ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідачки, що у разі зміни обставин, що слугували підставами для позбавлення батьківських прав відносно малолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] вона не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Обґрунтованими на думку суду є також вимоги позивача про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання її дитини - [PERSON] , [INFO] . Так, відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. ч.3 ст.166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно із ч.4 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан відповідача, розмір його доходів, стан здоров`я дитини, стан здоров`я відповідача, а тому, за таких обставин, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі про яку просить позивач у розмірі 1400,00 гривень щомісячно до повноліття дитини. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються зокрема із судового збору. У разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на відповідача (ст. 141 ЦПК України). Враховуючи, що судом задоволено позов Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області частково, а тому, судові витрати на сплату судового збору, у сумі 1984,80 гривень підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial