Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

22 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 червня 2022 року о 17.30 год за адресою: пров. Пішонівський, 4, м. Одеса, гр. [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння ображав [PERSON] нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та пошкодив транспортний засіб марки NISSAN JUKE д.н.з. [NUMBER] , який належить Позивачу на праві приватної власності. Пошкодження автомобіля відбулося шляхом декількох сильних ударів по капоту автомобіля, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень та Позивач отримала матеріальний збиток на ремонт пошкодженого автомобіля у розмірі 24\~792,58 грн. (двадцять чотири тисячі сімсот дев`яносто дві гривні п`ятдесят вісім копійок), що підтверджується Висновком експерта №59-22 експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу NISSAN JUKE, реєстраційний номер [NUMBER] . Окрім того, у позивача погіршилося самопочуття, а саме виник головний біль, підвищився артеріальний тиск, серцебиття, головокружіння, виникла загальна слабкість, шум у вухах, причини прояву яких є стрес, перенапруження, тому, позивачу окрім майнової шкоди, було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень). Ухвалою суду від 01 листопада 2022 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 08 грудня 2022 року. У судове\~засідання 08\~грудня 2022\~року з`явилися\~позивач,\~представник позивача\~та відповідач. Оголошено перерву у зв`язку із обговоренням сторонами, відповідно до ст. 207 ЦПК України, можливості укласти мирову угоду. Судове засідання відкладено на 14 грудня 2022 року. У судове засідання 14 грудня 2022 року учасники процесу не з`явилися, про день, час та місце судового засідання були належним чином повідомлені. Про причини неявки суд не повідомили. Судове засідання відкладено на 07 лютого 2023 року. У судове засідання 07 лютого 2023 року з`явилися позивач та представник позивача. Відповідач у судове засідання вдруге не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Про причини неявки суд не повідомив.\~ Розгляд справи відкладено на 27 березня 2023 року у зв`язку із відсутністю електроенергії у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси. 27 березня 2023 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвала суду про відкриття провадження розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Так з матеріалів справи встановлено, що 09 червня 2022 року співробітниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ №176566. Згідно даного протоколу: 09 червня 2022 року о 17.30 год за адресою: пров. Пішонівський, 4, м. Одеса, гр. [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння ображав [PERSON] нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та пошкодив транспортний засіб марки NISSAN JUKE д.н.з. [NUMBER] , чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. 05 вересня 2022 року відбулося судове засідання по справі про адміністративне правопорушення №522/7648/22 щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП. Допитаний у судовому засіданні [PERSON] провину свою в інкримінованому йому правопорушенні визнав і повністю підтвердив обставини справи, встановлені судом, не заперечуючи наявних у справі доказів, що підтверджується Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2022 року. Внаслідок неправомірних дій [PERSON] , [PERSON] було завдано матеріальні збитки на суму 24\~792,58 грн. (двадцять чотири тисячі сімсот дев`яносто дві гривні п`ятдесят вісім копійок), що підтверджується Висновком експерта №59-22 експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу NISSAN JUKE, реєстраційний номер [NUMBER] . Окрім того, після події 09 червня 2022 року у [PERSON] погіршилося самопочуття, а саме виник головний біль, підвищився артеріальний тиск, серцебиття, головокружіння, виникла загальна слабкість, шум у вухах, причини прояву яких є стрес, перенапруження. Так, [PERSON] вимушена була звернутися до лікарні КНП «ЦПМСД №18» ОМР. Після огляду лікарем [PERSON] встановлено діагноз гіпертонія, призначено амбулаторний режим та медикаменти, що підтверджується медичною карткою амбулаторного хворого №141814 [PERSON] та медичного огляду сімейного лікаря після події 09.06.2022 року. Щодо матеріальної шкоди, яку просить відшкодувати позивач, суд зазначає таке. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно п.1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до\~п.2\~Постанови Пленуму\~ВС України\~від 27.03.1992\~року №6\~«Про практику\~розгляду судами\~цивільних справ\~за позовами\~про відшкодування\~шкоди» шкода,\~заподіяна особі\~і майну\~громадянина або\~заподіяна майну\~юридичної особи,\~підлягає відшкодуванню\~в повному\~обсязі особою,\~яка її\~заподіяла,\~за умови,\~що дії\~останньої були\~неправомірними,\~між ними\~і шкодою\~є безпосередній\~причинний зв`язок\~та є\~вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Для настання відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди. Шкода полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється правом, а майнова шкода у зменшенні майнової сфери потерпілого, що, своєю чергою, тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною - є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, за змістом статей 22, 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки заподіювача шкоди, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками, вини. Відсутність хоча б одного з наведених складових елементів шкоди виключає склад цивільного правопорушення, і, як наслідок, настання юридичної відповідальності. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Для настання деліктної відповідальності за ст.ст.1166,1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Верховний Суд звернув увагу на те, що, хоча цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях і передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено саме тією особою, до якого пред`явлено позов (постанова від 10.06.2019 року в справі № 591/5118/14-ц).\~ Частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою за наявності її вини. Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду існує презумпція заподіювача шкоди, згідно якої не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини. Статтею 319 ЦК України визначені підстави для здійснення власником майна своїх прав, та зазначено, що власність зобов`язує, та у відповідності до вимог ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно із ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до положень п. 2 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Судом встановлено, що винність [PERSON] визнана Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2022 року по справі №522/7648/22, яка набрала законної сили. Окрім того, у завданні матеріальної шкоди підтвердженням є наступні докази: -Постанова Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2022 року по справі №522/7648/22, якою визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. -протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ №176566 від 09.06.2022 року, яким підтверджується, що саме 09.06.2022 року мало місце правопорушення, яке ставить в вину [PERSON] та пошкодження автомобіля [PERSON] ; -рапорт Управління поліції охорони в Одеській області, з якого вбачається, що [PERSON] звернулася до органів поліції із заявою щодо [PERSON] , який в її бік висловлювався грубою лайкою та пошкодив її автомобіль; -протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від [PERSON] , з яких вбачається, що в результаті події 09.06.2022 року [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння ображав її нецензурною лайкою та пошкодив її автомобіль; -письмові пояснення Позивача від 09.06.2022 року; -письмові пояснення [PERSON] , від 09.06.2022 року, з яких вбачається, що [PERSON] свою провину визнає; -фотознімки, з яких вбачається, що в результаті події 09.06.2022 року, [PERSON] ударами завдав шкоду автомобілю [PERSON] ; -відеозаписи, з яких вбачається, що [PERSON] ударами завдав шкоди автомобілю. -експертне дослідження щодо вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля NISSAN JUKE реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок події, яка відбулася 09.06.2022 року від 06.07.2022 року. -судова транспортно-товарознавча експертиза колісного транспортного засобу NISSAN JUKE, реєстраційний номер [NUMBER] від 27 вересня 2022 року. До суду надано Висновок експерта №59-22 експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу NISSAN JUKE, реєстраційний номер [NUMBER] , з додатками від 06.07.2022 року. Виконання транспортно-товарознавчого дослідження доручено судовому експерту Крутих Є.О., що має повну вищу технічну освіту та здобув кваліфікацію інженера транспортних технологій, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», свідоцтво № [NUMBER] (видане рішенням ЦЕКК МЮ України 28.09.2012 року), стаж експертної роботи за даним видом дослідження з 2005 року, строк дії свідоцтва до 17.06.2023 року. Експертний (технічний) огляд пошкодженого КТЗ внаслідок події від 09.06.2022 року, проводився 01.07.2022 року, у світлий час доби, за адресою: м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, 10. Огляд проводився в присутності власника досліджуваного ТЗ, учасник події був відсутній, однак був сповіщений належним чином, а саме електронним повідомленням, КТЗ представлений до експертного огляду у незмінному стані після події. Судом встановлено, що відповідно до Висновку експерта №59-22 експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу NISSAN JUKE, реєстраційний номер [NUMBER] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля NISSAN JUKE реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок події, яка відбулася 09.06.2022 року, визначається 24\~792,58 грн. (двадцять чотири тисячі сімсот дев`яносто дві гривні 58 копійок), з якого вбачається, що пошкодження внаслідок події, яка відбулася 09.06.2022 року, визначається 24\~792,58 грн. Відповідно до рахунку та квитанції про оплату № 0.0.2598523181.1 від 05.07.2022 року оплата за проведення експертного дослідження становить\~ 3\~000,00 (три тисячі) гривень. 08 листопада 2022 року представник позивача надала до суду клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта №81-22 судової транспортно-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу NISSAN JUKE, реєстраційний номер [NUMBER] від 27 вересня 2022 року та стягнення з відповідача витрат за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи. 23 вересня 2022 року адвокатом Чекмарьовою Л.Ю., діючою в інтересах [PERSON] , до ФОП [PERSON] було направлено заяву про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи по цивільній справі №522/12545/22, у відповідності зі ст. 106 ЦПК України. Так, 27 вересня 2022 року ФОП [PERSON] було складено висновок експерта №81-22 судової транспортно-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу NISSAN JUKE, реєстраційний номер [NUMBER] , яким було встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля NISSAN JUKE, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок події, яка відбулася 09.06.2022 року, визначається рівною 24792,58 грн (двадцять чотири тисячі сімсот дев`яносто дві) гривні 58 копійок. Відповідно до рахунку та квитанції про оплату №33205130SB від 26.09.2022 року оплата за проведення за проведення експертного дослідження судової транспортно-товарознавчої експертизи становить\~ 2\~000,00 (дві тисячі) гривень. З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути\~ матеріальну шкоду у розмірі 24\~792,58 грн. (двадцять чотири тисячі сімсот дев`яносто дві гривні 58 копійок) та витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 3\~000,00 (три тисячі) гривень та судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 2\~000,00 (дві тисячі) гривень. Щодо моральної шкоди, яку просить стягнути позивач, суд зазначає таке. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до\~статті 1167 Цивільного кодексу України\~моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею). Адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. Як роз`яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При цьому у відповідності до абзацу 2 пункту 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди. Отже, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди. З матеріалів справи вбачається, що після події 09 червня 2022 року у Позивача погіршилося самопочуття, а саме виник головний біль, підвищився артеріальний тиск, серцебиття, головокружіння, виникла загальна слабкість, шум у вухах, причини прояву яких є стрес, перенапруження. Так, Позивач вимушена була звернутися до лікарні КНП «ЦПМСД №18» ОМР. Після огляду лікарем Позивачу встановлено діагноз гіпертонія, призначено амбулаторний режим та медикаменти, що підтверджується медичною карткою амбулаторного хворого №141814 Позивача та медичного огляду сімейного лікаря після події 09.06.2022 року, копія якої додається до позовної заяви. Окрім того, Позивач була на лікарняному. Тому, Позивачу окрім майнової шкоди, було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень). Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи з принципу співмірності, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та необхідність компенсації позивачу спричиненої моральної шкоди саме у розмірі 3000 (три тичсячі) грн. Щодо витрат на правову допомогу, які просить відшкодувати позивач, суд зазначає таке. Відповідно до положень п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої\~статті 137 ЦПК України \~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частиною другою\~статті 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом. За змістом пункту першого та другого частини другої\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьою\~статті 137 ЦПК України\~встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною п`ятою\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). Відповідно до\~статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Судом встановлено, що позивачем надані докази на обґрунтування понесених витрат з оплати гонорару за надану правову допомогу, а саме: Договір №58 про надання правової допомоги та Додаткова угода №1 до Договору №58 про надання правової допомоги від 23.06.2022 року, рахунок на оплату гонорару №1-Л від 24.06.2022 року, квитанція про сплату гонорару №0.0.2588560227.1 від 24.06.2022 року, Попередній розрахунок\~гонорару за\~надання правової\~допомоги адвокатом від 22.09.2022 року, Детальноий опис наданих послуг адвокатом від 06.02.2023 року та Акт №1-Л приймання-передачі наданої правової допомоги від 06.02.2023 року, є належними та допустимими в розумінні ст. 77, 79 ГПК України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивача про компенсацію витрат на правничу допомогу частково, у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 24\~792,58 грн. (двадцять чотири тисячі сімсот дев`яносто дві) грн. 58 коп., моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) грн, витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 3\~000,00 (три тисячі) грн. та судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 2\~000,00 (дві тисячі) грн., витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. , а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial