Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 09 жовтня 2003 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , було укладено шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 657. Позивач вказує, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та вони втратили почуття любові і поваги один до одного. З відповідачкою спільного господарства не ведуть [PERSON] та [PERSON] проживають окремо. Фактично шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться тривалий час. Фактично, шлюб між позивачем і відповідачем припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] і у зв`язку з чим позивач наполягає на його розірванні. В шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка досягнула 17 річного віку і відповідно до ст. 160 сімейного кодексу України, самостійно визначала місце проживанням з відповідачем. Спору щодо місця проживання дитини немає. Згода про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на частку квартири підтверджується нотаріально засвідченим договором. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 09 жовтня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції в закарпатській області, актовий запис № 657. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідом лений. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимги підтримує і просить задовольнити. Судові витрати просить покласти на позивача. Відповідач \~ [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Судове засідання у справі було призначене на 27.03.2023 року на 15 год. 40 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 09.10.2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що 01.10.2003 року складено відповідний актовий запис №657, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане повторно міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області від 28.11.2006 року серії [NUMBER] . Від шлюбу у позивача [PERSON] та відповідачем [PERSON] народилась донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого повторно міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області від 28.11.2006 року серії [NUMBER] . Згідно договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на частку квартири від 13.10.2022 року посвідченого приватним нотаріусом О.М. Антонів, зареєстрованого у реєстрі №900 сторони домовились, що у зв`язку з припиненням права на одержання аліментів для неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] передає їй у власність, належну йому на праві приватної спільної часткової власності 1/2 частку квартири, що знаходиться, за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] приймає у власність, в рахунок належних до сплати аліментів. Як стверджує позивач, у них з відповідачкою відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та вони втратили почуття любові і поваги один до одного. Відповідно до ч. 1 ст. 21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Питання щодо витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved