Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача 8020 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначається, що відповідач працював у позивача на посаді старшого інспектора відділу матеріально-технічного забезпечення. В період часу з 24.05.2022р. по 07.06.2022р. за наслідками проведеної інвентаризаційної перевірки було виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей, що знаходились на відповідальному зберіганні у відповідача, а саме: бінокль XD Precision Advanced 10x50 WP BAK4 Multi coated вартістю 3650 грн. та нагрудний відео реєстратор DMT-9 вартістю 4370 грн. На вимогу позивача відповідач в добровільному порядку не повернув товарно-матеріальні цінності та не відшкодував їх вартість, внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] заперечив проти позовних вимог та у письмовому відзиві вказав, що повернув позивачеві всі видані йому товарно-матеріальні цінності. Вказує, що в акті ревізії відсутні будь-які відомості про перебування бінокля та відеореєстратора на балансі організації, а так само відсутні відомості про інвентарні номери, виданих відповідачу предметів, що унеможливлює ідентифікацію таких предметів. Тому просив відмовити у позові в повному обсязі. 25.10.2022р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 26.12.2022р. відповідачем надано до суду письмовий відзив проти позову. 11.01.2023р. від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначається, що в період 2018-2019 року відповідачеві було видано на відповідальне зберігання, зокрема, два біноклі та два відео реєстратори. До теперішнього часу відповідач не повернув один бінокль та один відео реєстратор, незважаючи на те, що з ним укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 18.09.2018р., а отже має відшкодувати матеріальну шкоду, завдану внаслідок нестачі товарно-матеріальних цінностей. В судовому засіданні представник позивача Безпалий А.В., який діє на підставі довіреності від 06.10.2022р., підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Інший представник Бойко Ю.О., яка діяла на підставі довіреності від 23.01.2023р., в судовому засіданні 31.01.2023р. також підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Сененко К.В., яка діє на підставі ордеру серії СА №1045531 від 15.03.2023р., в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Зауважила, що відповідач обіймає посаду, яка не відноситься до переліку посад, за якими можливе укладання з працівником договору про повну матеріальну відповідальність. Додатково пояснила, що позивач зобов`язаний довести втрату відповідачем товарно-матеріальних цінностей, але в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази на підтвердження таких обставин. Відповідач також заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Зауважив, що всі пристрої були без маркування, але все видане йому майно він здав, а тому не має підстав для покладання на нього додаткової матеріальної відповідальності за виявлену нестачу товарно-матеріальних цінностей. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно наказу Управління Держрибагенства у Черкаській області від 09.07.2018 №145-к відповідача [PERSON] прийнято на посаду головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Держрибагенства у Черкаській області /а.с. 4/. 18.09.2018р. між сторонами був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, яким передбачено прийняття працівником на себе повної індивідуальної матеріальної відповідальності за збереження довірених йому Управлінням Держрибагенства у Черкаській області матеріальних цінностей, передача яких працівнику підтверджується актом приймання-передавання майна, накладною або по відомості /а.с. 79/. Згідно відомості від 23.08.2018р. по закріпленню матеріальних цінностей, що знаходяться на балансі Черкаського рибоохоронного патруля, за [PERSON] закріплений бінокль XD PrecisionAdvanced 10x50 WP BAK4 Multicoated у кількості 1 шт /а.с. 46/. Згідно накладної від 04.03.2019р. №79 відповідачем одержано зі складу, зокрема, нагрудний відео реєстратор DMT-9 у кількості 2 шт. та бінокль XD PrecisionAdvanced 10x50 WP BAK4 Multicoated у кількості 1шт /а.с. 43/. Згідно накладної від 08.09.2021р. №57 відповідачем повернуто на склад позивача бінокль XD PrecisionAdvanced 10x50 WP BAK4 Multicoated у кількості 1шт /а.с. 47/, а відповідно до накладної від 24.06.2022р. №135 відповідачем також повернуто на склад позивача інші товарно-матеріальні цінності, зокрема, нагрудний відео реєстратор DMT-9 у кількості 1шт. /а.с. 48/. На підставі наказу Управління Держрибагенства у Черкаській області від 24.05.2022р. №НОД-78/6 позивачем було проведено інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження станом на 24.05.2022р. /а.с. 11/. За наслідками інвентаризації Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області був складений акт від 12.07.2022р. №11-31/01 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного агентства меліорації та рибного господарства України, в частині діяльності Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області за період з 01.01.2018р. по 30.04.2022р. /а.с. 12-26/. Зазначеної ревізією виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей, що знаходилися на відповідальному зберіганні у матеріально-відповідальних осіб Управління, зокрема, трьох біноклів вартістю по 3650 грн. кожний та одного відеореєстратора вартістю 4370 грн. Листом від 15.07.2022р. за вих. №1-6.19/787/22 Управління Держрибагенства у Черкаській області повідомило відповідача про виявлення нестачі товарно-матеріальних цінностей (бінокль XD PrecisionAdvanced 10x50 WP BAK4 Multicoated вартістю 3650 грн. та нагрудний відеореєстратор DMT-9 вартістю 4370 грн.) та запропоновано останньому повернути таке майно або повернути вартість такого майна. /а.с. 8/ За таких обставин, оскільки відповідач до теперішнього часу не повернув на користь позивача один бінокль та один відео реєстратор, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, між сторонами наявний спір, що виник з трудових правовідносин, які регулюються нормами Кодексу законів про працю України (далі КЗпП). Згідно ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Пунктом першим частини першої статті 134 КЗпП передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до ст. 135-1 КЗпП письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Як встановлено в судовому засіданні укладений між сторонами договір про повну матеріальну відповідальність від 18.09.2018р. за формою та змістом відповідає умовам типового договору, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 28.12.1977р. №447/24, та вимогам ст. 135-1 КЗпП. Разом з тим, пленум Верховного Суду України в пункті 8 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року № 14 роз`яснив, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (пункт 1 статті 134 КЗпП України), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі статтею 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений. За відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладено лише обмежену матеріальну відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди. Відповідно до положень статті 133 КЗпП України у відповідності з законодавством обмежену матеріальну відповідальність несуть працівники за зіпсуття або знищення через недбалість матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. В такому ж розмірі працівники несуть матеріальну відповідальність за зіпсуття або знищення через недбалість інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування. В той же час згідно п. 5 ч. 1 ст. 134 КЗпП відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування. По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що підставою позову є недостача виданих відповідачу спеціальних предметів, які надавались останньому задля забезпечення належного виконання ним своїх службових обов`язків. За таких обставин, відсутність посади відповідача у переліку посад, з якими можливе укладання договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, в даному випадку не є перешкодою для покладання на останнього повної матеріальної відповідальності за відшкодування шкоди, завданої нестачею товарно-матеріальних цінностей (бінокль та відео реєстратор), отриманих останнім задля забезпечення належного виконання службових обов`язків. Згідно ст. 138 КЗпП для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. На виконання зазначеного обов`язку позивачем надано суду відповідні видаткові накладні та відомості, якою підтверджується факт прийняття відповідачем двох біноклів та двох відео реєстраторів /а.с. 43, 46/ в період часу з 23.08.2018р. по 04.03.2019р. У свою чергу стороною відповідача не надано суду доказів на підтвердження факту того, що всі отримані ним товарно-матеріальні цінності були повернуті позивачу. Доводи сторони відповідача про відсутність зазначення у видаткових документах інвентарних номерів приладів, отриманих відповідачем, не є підставою для звільнення останнього від обов`язку збереження такого майна, оскільки не спростовують сам факт отримання відповідачем відповідних об`єктів та обов`язок з їх повернення. На виконання своїх обов`язків з доказування позивачем надано суду докази на підтвердження отримання відповідачем товарів на певну суму. Отримання відповідачем відповідних приладів та неповернення їх або їх вартості позивачу спричинило установі збитки, тобто спричинено шкоди, яка підлягає відшкодуванню. Згідно ч. 1 ст. 135-3 КЗпПУ розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. На підтвердження розміру вартості приладів, що не повернуті відповідачем, суду надано висновок суб`єкта оціночної діяльності від 08.07.2022р. згідно якого реальна ринкова вартість таких приладів без врахування ПДВ на дату проведення оцінки складає: бінокль XD PrecisionAdvanced 10x50 WP BAK4 Multicoated 3650 грн. за шт.; нагрудний відео реєстратор DMT-9 4370 грн. за шт. /а.с. 26/. За таких обставин сума коштів, яка підлягає поверненню позивачу в якості компенсації втраченого відповідачем майна складає 8020 грн., що і є сумою шкоди яка підлягає відшкодуванню. До того ж суд бере до уваги, що згідно наданої позивачем довідки про доходи за період з 01.12.2022р. по 31.01.2023р. розмір доходів відповідача (заробітної плати) склав сукупно 20\~449,26 грн., що в середньому складає 10\~224,63 грн/місяць. За таких обставин покладання на відповідача обов`язку з відшкодування шкоди позивачу на суму 8020 грн. перебуває в межах розміру середньомісячного заробітку відповідача. Відповідно до ст. 137 КЗпП суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Коли шкода стала наслідком не лише винної поведінки працівника, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, розмір покриття повинен бути відповідно зменшений. Суд може зменшити розмір покриття шкоди, заподіяної працівником, залежно від його майнового стану, за винятком випадків, коли шкода заподіяна злочинними діями працівника, вчиненими з корисливою метою. Натомість під час розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про необхідність зменшення розміру завданої позивачеві прямої дійсної шкоди, а тому вона підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 233 КЗпП для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. З матеріалів справи вбачається, що недостача товарно-матеріальних цінностей, не повернення яких завдало шкоди позивачу, виявлена за наслідками проведення ревізії, що оформлена актом від 12.07.2022р. Позовна заява надійшла до суду 07.10.2022р. За таких обставин річний строк звернення до суду, передбачений ч. 3 ст. 233 КЗпП, позивачем не пропущений. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд звертає увагу, що такі витрати складаються з судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову в сумі 2\~481 грн. /а.с. 1/. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України позивачу має бути компенсовано витрати з оплати судового збору в повному обсязі за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved