Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

В січні 2023 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивачка просить розірвати шлюб, зареєстрований 18.10.2003 року між нею - [PERSON] та відповідачем [PERSON] у Степовій сільській раді Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №10. Позов мотивований тим, що з кінця 2022 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, оскільки мають різне бачення ролі чоловіка та дружини в сім`ї. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.03.2023 року провадження по справі відкрито. Позивач [PERSON] надала суду заяву з проханням розглянути справу без участі сторін, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, згодна на ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 18.10.2003 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у Степовій сільській раді Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №10, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище - [PERSON] на прізвище - [PERSON] . Від цього шлюбу у сторін спільних неповнолітніх дітей не має. Сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося внаслідок різного бачення ролі чоловіка та дружини в сім`ї. Однією сім`єю вони не проживають з кінця 2022 року та з цього ж часу спільного господарства вони не ведуть. За таких обставин суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, з`ясовує прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивач про зміну прізвища не заявляла, тому суд залишає їй прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, ч. 3 ст. 105, ч. 3 ст. 109, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved