Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

У червні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, В обґрунтування позову позивач зазначив, що 28.03.2011 року між сторонами було підписано заяву б/н з метою отримання банківських послуг. Відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту та відсотків, у зв`язку з чим станом на 02.02.2022 заборгованість за кредитним договором становить 16\~040,19 гривень, з яких: - заборгованість за тілом кредиту 11\~657, 45 грн., в тому числі: - заборгованості за поточним тілом кредиту 0,00 грн.; - заборгованість за простроченим тілом кредиту 11\~657,45 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками 4382, 74 грн.; - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 0,00 грн.; - нарахована пеня 0,00 грн.; - нарахована комісія - 0,00 грн. Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 28.03.2011 б/н у сумі 16\~040,19 гривень та судові витрати у сумі 2481,00 грн/ При отриманні позовної заяви, судом здійснювався запит з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання [PERSON] від 09.06.2022, 12.09.2022, 08.12.2022. На даний запит Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 28.12.2022 року було надано відповідь, у якій зазначено, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2023 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. (а.с.77) 30 січня 2023 року відповідачка надала до суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів [PERSON] зазначила, що вона дійсно використала кредитній ліміт у розмірі 11\~657,45 грн. Отримавши позовну заяву, вона сплатила борг перед банком у сумі 16\~040,19 грн., саме у тій сумі, яку заявляв банк. Ксерокопію квитанції додала до матеріалів справи. Крім того, зазначила, що банк 15.02.2022 списав з її картки суму 2\~481 грн. для оплати судового збору. Представник АТ КБ «Приватбанк» 20.02.2023 надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що станом на 02.02.2022 відповідач мала заборгованість, а тому просить суд задовольнити їх позовну заяву у повному обсязі. 27.02.2023 відповідач надала до суду заперечення, в яких зазначає, що нею 20 січня 2023 року на рахунок банку була сплачена сума 16\~040,19 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача, а 15.02.2022 позивач самостійно списав з відповідача грошові кошти у сумі 2\~481,00 грн. та зазначив, що ця сума списана для оплати судового збору. Просить у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» відмовити у повному обсязі. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28.03.2011 відповідач [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанку». (а.с.37) Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, які надані позивачем до матеріалів справи, вбачається, що ними передбачено умови щодо зміни кредитного ліміту, визначено відсоткову ставку за користування кредитними коштами та визначено обов`язки позичальника щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також сплата штрафів і пені. (а.с.38) Відповідно до розрахунку позивача (а.с.9-17), станом 02.02.2022 заборгованість за кредитним договором становить 16 04,19 гривень, з яких: - заборгованість за тілом кредиту 11\~657, 47 грн., в тому числі: - заборгованості за поточним тілом кредиту 0,00 грн.; - заборгованість за простроченим тілом кредиту 11\~657,47 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками 4\~382,74 грн.; - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 0,00 грн.; - нарахована пеня 0,00 грн.; - нарахована комісія - 0,00 грн. У позовній заяві також зазначено, що відповідач згодна із тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті\~www.privatbank.ua\~становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. У матеріалах справи наявна виписка за договором б/н за період 05.02.2014 по 04.02.2022, яка не є доказом умов укладання договору між сторонами. (а.с.18-34) Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, які надані позивачем до матеріалів справи, вбачається, що ними передбачено умови щодо зміни кредитного ліміту, визначено відсоткову ставку за користування кредитними коштами та визначено обов`язки позичальника щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також сплата штрафів і пені. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом\~\~ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~ договором\~є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638\~ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526\~ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054\~ЦК України за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048\~ЦК України). Частиною другою\~статті 1054\~ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633\~ЦК України публічним\~є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Вимогами статті 634 ЦК України встановлено, що\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом\~частини 2 статті 1056-1\~ЦК України в\~редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048\~ЦК України\~позикодавець\~має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1\~ст.1050\~ЦК України\~ якщо\~позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 цього\~Кодексу. За загальними положеннями\~ЦПК України,\~обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Згідно зі\~ст. 81\~ЦПК України\~ кожна\~сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених у\~ст. 82 цього\~Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій, третій статті\~509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша\~статті 11\~Закону України від 12 травня 1991 року №023-XII «Про захист прав споживачів»\~(далі -\~Закон № 1023-XII). Велика Палата Верховного Суду у справі №342/180/17 від 03 липня 2019 року також зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Таким чином, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору із відповідачем АТ КБ «Приватбанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з квитанції 20 січня 2023 року від імені [PERSON] за призначенням платежу було сплачено 16041 грн. Тобто, сума заборгованості, яку просить позивач стягнути з відповідача сплачена [PERSON] у повному обсязі. Таким чином на момент ухвалення рішення заборгованість відсутня. Як вбачається із виписки АТ КБ «Приватбанк» за період 01.01.1999 02.02.2023 15.02.2022 з картки № [NUMBER] , яка належить відповідачу було списані кошти у розмірі 2\~481,00 грн. з припискою «гос.пошлина». У цей же день АТ КБ «Приватбанк» було складено платіжне доручення №ZZ425B1NN6 за яким сплачено судовий збір за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у розмірі 2\~481,00 грн. (а.с.71). За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed