Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділення частки майна в натурі. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 23/100 частки будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.12.2019 року. Частка домоволодіння, власником якого вона є, складається з житлового будинку літ. «А-1» до якої входять кімнати: №2-1 веранда 9,9 кв.м., №2-2 кухня 10,7 кв.м., №2-3 кімната житлова 7,7 кв.м., №2-4 кімната житлова 17,5 кв.м., №2-5 кімната житлова 8,5 кв.м., загальна площа яких становить 54,3 кв.м., житлова площа 33,7 кв.м.; житлового будинку літ. «К,к?,к?» та погребу літ. «ж». Таким чином, житловий будинок [ADDRESS] з прибудовами та надвірними господарськими спорудами належать наступним співвласникам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 10 грудня 2018 року нею було запропоновано іншим співвласникам укласти договір про поділ (виділ) нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, з відповідним нотаріальним посвідченням. Проте дана пропозиція була залишена без відповідного реагування. Звертає увагу суду на той факт, що кожен зі співвласників домоволодіння [ADDRESS] мають відокремлені частини будинку з самостійним виходом, проведені окремі комунікації. Приміщень, якими вони користуються спільно немає. Тому вважає, що вона, як співвласник, має право на виділ у натурі частки із спільного майна, а саме: житлового будинку літ. «А-1» до якої входять кімнати: №2-1 веранда 9,9 кв.м., №2-2 кухня 10,7 кв.м., №2-3 кімната житлова 7,7 кв.м., №2-4 кімната житлова 17,5 кв.м., №2-5 кімната житлова 8,5 кв.м., загальна площа яких становить 54,3 кв.м., житлова площа 33,7 кв.м.; житлового будинку літ. «К,к?,к?» та погребу літ. «ж». Просить ухвалити рішення про виділення в натурі майна, що належить їй, [PERSON] , на праві спільної часткової власності, а саме: 23/100 частки будинку [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літ. «А-1» до якої входять кімнати: №2-1 веранда 9,9 кв.м., №2-2 кухня 10,7 кв.м., №2-3 кімната житлова 7,7 кв.м., №2-4 кімната житлова 17,5 кв.м., №2-5 кімната житлова 8,5 кв.м., загальна площа яких становить 54,3 кв.м., житлова площа 33,7 кв.м.; житлового будинку літ. «К,к?,к?» та погребу літ. «ж»; припинити право спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літ. «А-1» до якої входять кімнати: №2-1 веранда 9,9 кв.м., №2-2 кухня 10,7 кв.м., №2-3 кімната житлова 7,7 кв.м., №2-4 кімната житлова 17,5 кв.м., №2-5 кімната житлова 8,5 кв.м., загальна площа яких становить 54,3 кв.м., житлова площа 33,7 кв.м.; житлового будинку літ. «К,к?,к?» та погребу літ. «ж», які належать їй. 01 грудня 2020 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, в зв`язку з наданням позивачу терміну для усунення недоліків. 13\~січня 2021\~року ухвалою\~суду прийнятопозовну заяву, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 14 грудня 2021 року ухвалою суду зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника після смерті [PERSON] . 13 вересня 2022 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання. 25 жовтня 2022 року ухвалою суду провадження в справі в частині позовних вимог до [PERSON] закрито в зв`язку зі смертю особи. 02 лютого 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. 08 березня 2023 року через канцелярію суду [PERSON] надала заяву, в якій зазначено, що нею внесено на депозитний рахунок Придніпровського районного суду м. Черкаси кошти в сумі 7702 грн. 44 коп. на відшкодування [PERSON] згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 12-22 від 08.12.2022 року пропорційно фактично займаній площі, що підтверджується платіжною квитанцією № 9298-3469-7827-5633 від 03.03.2023 року. Позивач [PERSON] та адвокат Чорноіваненко Денис Олександрович, який діє в інтересах позивача, в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задоволити. Представник відповідача за дорученням Кірюхін Олег Володимирович, який діє в інтересах відповідача [PERSON] , в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду заяву, в якій зазначено, що в зв`язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні, просить справу розглядати без його участі. З висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 12-22 від 08 грудня 2022 року ознайомлений, зауважень та заперечень не має. Відшкодування, визначене у висновку експерта від [PERSON] отримав в розмірі пропорційно фактично займаній площі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши через канцелярію суду заяву, в якій зазначено, що в зв`язку з неможливістю бути присутньою в судовому засіданні, просить справу розглядати без її участі. З висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 12-22 від 08 грудня 2022 року ознайомлена, зауважень та заперечень не має. Відшкодування, визначене у висновку експерта від [PERSON] отримала в розмірі пропорційно фактично займаній площі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Спеціаліст [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що у Висновку експерта були допущені помилки, а саме, не зазначено двоє воріт та фіртка, це відбулося в зв`язку з тим, що розподіл землі не замовлявся і йому необхідно було розподілити ринкову вартість по будівлях і спорудах, про що ним і було зроблено зауваження. В БТІ лише було внесено зміни в техпаспорт і з висновку вбачається, що він повністю повносив зміни. Техпаспорт повинен бути не старше ніж 4 роки і йому не важливо чи внесли зміни чи видали технічний паспорт. Крім того, в технічному паспорті не зазначено про самочинне будівництво, в такому випадку воно б не враховувалось, а, оскільки, воно відсутнє, в зв`язку з чим він все переніс. Вказав, що заміри він не робив, а визначив лише знос для того, щоб визначити розмір компенсації. Для виділення частки в натурі необхідно замовляти проведення експертизи. З технічної точки зору, [PERSON] має можливість виділитися в натурі і в них воно вкладується в технічні державні норми. Земельну ділянку він не досліджував, для цього необхідна геодезична зйомка. Позивач наполягає на варіанті експертизи 1а, оскільки, він співпадає з позовними вимогами, а також, він відповідає порядку користування, який склався. Суд, заслухавши пояснення сторін, пояснення спеціаліста, дослідивши матеріали справи, дослідивши Висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 12-22 від 08 грудня 2022 року, приходить до наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). На підставі ст.ст. 81,82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до Договору Дарування частини житлового будинку від 20 вересня 2017 року, [PERSON] Прийняла у дар від [PERSON] 23/100 частини житлового будинку, з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2 Договору, житловий будинок з прибудовами, частина якого відчужується за цим Договором, дерев`яний, мазаний, позначений у плані літерами «А-І, А'-І, А 2- 1, а', а 2, а3, а4, а5, а6, а7», загальною площею 192,5кв.м., житловою площею 122,00кв.м. та надвірні споруди: літня кухня з прибудовами під літерами «К, к', к2», літня кухня під літерою «Б», вбиральня під літерою «Л», вбиральня під літерою «М», вбиральня під літерою «Г», вбиральня під літерою «З», сарай під літерою «О», гараж під літерою «Н», сарай під літерою «И», погріб під літерою «Ж», огорожа № 1-4, 7,8, водо колонка під № 5,6, замощення І. Земельна ділянка, на якій розміщена відчужувана частина житлового будинку, не приватизована. Також,\~відповідно до\~Витягу з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно про\~реєстрацію права\~власності №\~195330693\~від 28\~грудня 2019\~року,\~ [PERSON] є\~власником 23/100\~на підставі\~приватної спільної\~часткової власності\~житлового будинку\~з надвірними\~спорудами,\~об`єкт житлової\~нерухомості загальною\~площею 192,5\~кв.м.,\~житлова площа\~122\~кв.\~м.\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Відомості про\~складові частини\~об`єкта нерухомого\~майна:\~Житловий будинок\~з прибудовами\~А-І,А'-І, А 2- 1, а', а 2, а3, а4, а5, а6, а7», сарай, Б,О; Вбиральня, Г, Л,М,З; Гараж,Н; Льох, Ж; Житловий будинок з прибудовами, К, к', к [2]; Огорожа, № 1-4,7,8; Водоколонка, № 5,6. Пунктом 2.15 Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 566 від 16 листопада 1995 року, Виконком міської Ради народних депутатів Вирішив Відповідно до ст..ст. 3,10 ЗК України, у зв`язку з неможливістю використання земельних ділянок для державних і громадських потреб, виходячи з фактичної площі та конфігурації, закріпити земельні лишки в постійне користування домоволодіннями:по [ADDRESS] /гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] площею 1764 кв.м., з них 1000 кв.м. в постійне користування, 764 кв.м. в короткострокове користування на 3 роки під город, без права забудови, без відшкодування понесених затрат і збитків. У Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 12-22 від 08 грудня 2022 року визначено наступне: 1.Виділення в натурі 23/100 часток співвласника [PERSON] з спільного домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , як окремого об`єкта права власності відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва можливо, так як площа виділеної частини (51,12 кв.м.) більше мінімально допустимої площі однокімнатної квартири (28 кв.м.). Відповідно до цього і виділ 23/100 частки будинковолодіння в натурі можливий. 2.В дослідницькій частині до другого питання експертом розроблено варіант виділу 23/100 частки співвласника [PERSON] з спільного домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , як окремого об`єкта права власності відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва. Відступ від частки 23/100 по вартості становить на 24250 грн. більше. Для забезпечення ізольованого користування часткою 23/100 в житловому будинку, яка виділяється, виконувати переобладнання не потрібно, так як виділ розроблено з урахуванням фактичного користування. Графічне зображення даного варіанту наведено у додатках № 1, 1а до висновку. Відповідачами не заперечувалось проти виділення майна в натурі, що належить [PERSON] , відповідно до Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 12-22 від 08 грудня 2022 року (графічне зображення наведено в Додатку № 1, 1а до висновку). Предметом спору в цій справі є виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні спору. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами 1-3 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20) зроблено висновок про те, що відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Розглядаючи справу, суди першої та апеляційної інстанцій на наведене уваги не звернули, не врахували, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється. У справі, що переглядається, позивач пред`явила позовні вимоги саме про виділ належної їй частки в праві спільної часткової власності на домоволодіння за правилами статті 364 ЦК України та визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками відповідно до часток у житловому будинку. Позовних вимог про поділ домоволодіння в натурі між сторонами в порядку статті 367 ЦК України позивач не заявляла. Установивши, що спірне домоволодіння належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, апеляційний суд не врахував, що виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, у зв`язку з чим зробив помилковий висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Позовна вимога про визначення порядку користування земельною ділянкою також не підлягає задоволенню як похідна від вирішення позовної вимоги про виділ частки зі спільної часткової власності. В постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 495/3521/18 (провадження № 61-18535св21) вказано, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності в разі поділу (стаття 367 ЦК України), спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. При цьому слід ураховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності (в порядку статтею 367 ЦК України), так і після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України (у разі, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам) право спільної часткової власності припиняється, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача. При цьому загальні засади цивільного законодавства, зокрема засади справедливості, добросовісності та розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), спонукають суд при вирішенні зазначених спорів ураховувати інтереси обох сторін. Розглядаючи справу, суд апеляційної інстанцій не врахував, що у цьому конкретному випадку виділ частки в спірному майні лише для позивачів є неможливим, а можливим є поділ цього спільного майна в натурі між сторонами у справі, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється. Разом із тим, припинивши право спільної часткової власності співвласників на спірну нежилу будівлю магазину, апеляційний суд частку відповідачав спірному майні не зазначив, не визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у його власності. При таких обставинах суд апеляційної інстанції зробив помилковий висновок про наявність правових підстав для задоволення позову про виділ частки в спірному майні. Позивачем [PERSON] заявлено позовну вимогу саме про виділ належної їй частки в праві спільної часткової власності на домоволодіння за правилами ст.. 364 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до п.п.7, 8 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" від 04 жовтня 1991 року №7 в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Слід зазначити, що встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в користування, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до матеріалів справи, позивачем [PERSON] дотримано вимог ч. 2 ст. 364 ЦК України, а саме внесено на депозитний рахунок Придніпровського районного суду м. Черкаси кошти в сумі 7702 грн. 44 коп. на відшкодування [PERSON] , згідно Висновку експерта за результатами проведення будівельно - технічної експертизи № 12-22 від 08 грудня 2022 року пропорційно фактично займаній площі (квитанція № 0.0.2885957051.1 від 03 березня 2023 року). А тому, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти (різниця фактично займаної площі) в сумі 7702 грн.44 коп. на відшкодування [PERSON] , згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 12-22 від 08 грудня 2022 року, за рахунок коштів, які знаходяться на депозитному рахунку ТУ ДСАУ у Черкаській області На підставі викладеного,

Outcome: approved