Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

В липні 2020 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про перегляд Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 у цивільній справі № 369/12546/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, у зв`язку з нововиявленими обставинами. Свою заяву обґрунтовує тим, що 19.02.2021 року йому стало відомо про рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 у цивільній справі № 369/12546/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. Зазначає, що ніяких договорів, в тому числі Договору позики від 17 серпня 2009 року, він з [PERSON] не укладав, грошові кошти в розмірі 87 000,00 доларів США у [PERSON] не отримував. Крім того, на процесуальних документах, які «нібито» подавалися від його імені до Київського апеляційного суду та Святошинського ВП ГУНП у місті Києві (апеляційна скарга від 19.03.2020 року, заява від 28.04.2020 року про відкликання апеляційної скарги та заява від 16.03.2020 року про вчинення злочину) зазначений його паспорт у формі книжечки, який є недійсним, адже 17.01.2019 року він отримав паспорт з безконтактним електронним носієм айді карту) - орган видачі 8034, про що особам, які підробляли його підпис на вищезазначених документах відомо не було. А тому, оскільки він не отримував ані позовну заяву позивача, ані рекомендовані повідомлення від суду, в яких надсилалися судові повістки по справі №369/12546/18, фактично був позбавлений можливості надати суду обґрунтовані заперечення та пояснення, заявити суду про підроблення його підпису на Договорі позики від 17 серпня 2009 року та заявити клопотання про витребування у позивача оригіналу Договору позики від 17 серпня 2009 року для проведення судово-почеркознавчої експертизи, тобто фактично суд ухвалив рішення по справі №369/12546/18 на підставі тверджень позивача, письмових пояснень відповідача-1, які є між собою близькими родичками (мати та донька) та на підставі підробленого Договору позики від 17 серпня 2009 року, так і не з`ясувавши обставини, при яких «нібито» укладався Договір позики від 17 серпня 2009 року між ним та позивачем та чи укладався цей Договір позики від 17 серпня 2009 року взагалі, просив суд переглянути Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 у цивільній справі № 369/12546/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, у зв`язку з нововиявленими обставинами та відмовити у позові. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник заяву підтримали, просили суд задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, просив відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи заяви, дійшов, наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 року по цивільній справі № 369/12546/18 позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за Договором позики від 17 серпня 2009 року в розмірі 87 000 доларів США, що еквівалентно 2 463 840 грн., та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8810 грн. У решті позову до [PERSON] відмовлено. Відповідно до положень ч.ч. 1,2\~ст.\~424\~ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої\~статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1частини другої\~статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Відповідно до положень ч.1, 2\~ст.\~429\~ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідно до положень ст.2 ЦПК України\~«Завдання та основні засади цивільного судочинства»: завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами(принципами)цивільного судочинства, зокрема, є: верховенство права; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами. У березні 2021 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про перегляд Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 у цивільній справі № 369/12546/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, у зв`язку з нововиявленими обставинами. У своїй заяві [PERSON] зазначає, що 19.02.2021 року йому стало відомо про рішення Києво-Святошинського\~районного суду\~Київської області\~від 26.09.2019\~у цивільній\~справі №\~369/12546/18\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~стягнення суми\~боргу за\~договором позики.У своїй заяві про перегляд рішення суду за нововивленими обставинами [PERSON] акцентував увагу суду, що підставою його заяви є саме положення п.1 ч.2\~ст. 423 ЦПК України\~(наявність нововиявленої обставини\~встановлення експертами факту підроблення договору позики). Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що [PERSON] не пропустив тридцятиденний строк з дня 19.02.2021 року, коли він дізнався або міг дізнатися про існування рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 у цивільній справі № 369/12546/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, що стала підставою для перегляду судового рішення по даній справі. Також з дня набрання таким судовим рішенням законної сили до дня звернення [PERSON] до суду з цією заявою ще не минуло 3 роки. Тому є усі підстави для відкриття провадження з приводу перегляду вищезазначеного рішення суду за нововиявленими обставинами. З долученого\~до матеріалівсправи витягу у кримінальному провадженні №12021116150000024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4\~ст. 358 КК України, вбачається, що 26.02.2021 року до Вишгородського РУП надійшла заява від [PERSON] про те, що [PERSON] використала завідомо підроблений документ, а саме договір позики. Також, цього дня [PERSON] визнано потерпілим. На підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області за клопотанням старшого слідчого\~СВ ВП\~№1\~Бучанського РУП\~ГУНП в\~Київській області\~Шкатуленко Г.С.\~про тимчасовий\~доступ до\~речей і\~документівсудом було надано старшому слідчому СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області Шкатуленко Ганні Сергіївні дозвіл на тимчасовий доступ з можливістю вилучити (здійснити виїмку) оригінали матеріалів цивільних справ: №369/12546/18, провадження №2/369/1790/19 та №369/9462/17 провадження №2/369/535/18, які перебувають у володінні Києво-Святошинського районного суду Київської області, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Мельниченка, 1. У ході\~здійснення досудового\~розслідування кримінального\~провадження №12021116150000024,\~відомості про\~яке внесено\~Єдиного реєстру\~досудових розслідувань\~ 26.02.2021\~року,\~старшим слідчим\~СВ відділу\~№1\~Бучанського РУП\~ГУ НП\~в Київській\~області Шкатуленко\~Г.С.\~09.11.2021\~року прийнята\~постанова про\~призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №12021116150000024 від 26.02.2021 року та доручено проведення цієї експертизи Київському науково-дослідному експертно - криміналістичному центру. 19.11.2021 року головним судовим експертом сектору почеркознавчих досліджень відділу почеркознавчих досліджень, технічного дослідження документів та обліку Мораторію криміналістичних видів досліджень Київського НДЕКЦ Чуднецовою Ольгою складено висновок експерта №СЕ-19/111-21/54268-ПЧ. Відповідно до висновку експерта Київського НДЕКЦ, за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи підпис у графі: «Розписка в одержанні» та рукописний запис «Толмачов» в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 12.05.2020 року, виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням його підпису, рукописний запис «Толмачов» у повідомленні про вручення поштового повідомлення про отримання від 05.02.2019 року, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Рукописний запис « [PERSON] » у повідомленні про вручення поштового відправлення про отримання від 12.09.2019 року, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Рукописний запис « [PERSON] » у повідомленні про вручення поштового відправлення про отримання від 10.04.2019 року, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис у графі [PERSON] » у заяві від 28.04.2020 року, виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням його підпису. Відповідно до висновку експерта №1-31/01 [PERSON] за результатами проведення почеркознавчої експертизи, який складено 31.01.2022 року, підпис від імені [PERSON] , зображення якого міститься у рядку: «Позичальник [PERSON] /» електрофотокопії Договора позики, укладеного 17 серпня 2009 року між «Позикодавцем» [PERSON] та «Позичальником» [PERSON] , виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням якогось справжнього підпису [PERSON] . Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень ч.2\~ст.640 ЦК України\~«Момент укладення договору»: якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч.2\~ст.1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Момент виникнення права власності на предмет за договором позики залежить від того, що саме передається позичальникові. Право власності на готівкові кошти виникає у позичальника в момент їх фактичної передачі. В разі безготівкових розрахунків воно виникає з моменту зарахування коштів на рахунок позичальника. Якщо предметом є речі, право власності виникає в момент фактичної передачі. Відповідно до\~ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Враховуючи, що [PERSON] стверджувала у суді, що боргове зобов`язання [PERSON] перед нею ще не виконано, договір позики повинен знаходитися саме у [PERSON] . Разом з тим, при розгляді цивільної справи 369/12546/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, [PERSON] не було надано оригінал договору позики суду для огляду. Положеннями ч.5\~ст.12 ЦК України\~встановлено презумпцію правомірності та добросовісності дій особи. Зазначена презумпція є спростовною. А тому дії [PERSON] шляхом надання нею суду підробленого\~договору позики від 17.08.2019 року, очевидно є недобросовісною процесуальною поведінкою та введенням суду в оману. Крім того, під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами стороною позивача також не було надано оригіналу договору позики. Таким чином, у суду наявні законні підстави вважати, що встановлене висновком експерта, є нововиявленою обставиною та є підставою для перегляду зазначеного рішення суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що неправомірна мета та недобросовісна поведінка [PERSON] позбавляють її права посилатися на такі обставини (договір позики), як на підстави та умови надання їй захисту судом. Відповідно до положень ч.3,6\~ст.13 ЦК України\~«Межі здійснення цивільних прав»: не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Відповідно до аналізу «Практики застосування судами\~ст. 16 ЦК України»\~Верховного Суду України: «..не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням правом в інших формах (ч. 3). При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч. 4) У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені ч.ч. 2-5\~ст. 13 ЦК, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Зокрема, згідно із ч. 3\~ст. 16 ЦК\~суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень чч. 2-5\~ст. 13 ЦК України». Відповідно до положень п.3 ч.1\~ст. 44 ЦПК України\~«Неприпустимість зловживання процесуальними правами» учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. Велика Палата Верховного Суду від 31.10.2018 року по цивільній справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) рекомендувала судам застосовувати одну з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Конституційний Суд України зокрема, у рішенні від 2 листопада 2004 року зазначив «Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права». У\~рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003, зокрема, зазначено: «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах». Однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість та добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Згідно зі статтею 13\~ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У зв`язку з цим, добросовісність при правовому регулюванні цивільних відносин повинна розглядатися як відповідність реальної поведінки учасників таких відносин вимогам загально соціальних уявлень про честь і совість. Іншими словами, щоб бути добросовісним, дії та вчинки учасників цивільних відносин мають здійснюватися таким чином, щоб вони викликали схвальну оцінку з боку суспільної моралі, зокрема в аспекті відповідності застосованих засобів правового регулювання тим цілям, які перед ним ставляться. І, навпаки, реалізація правового регулювання цивільних відносин буде недобросовісною, якщо соціальна свідомість відторгає її як таку, що не відповідає задекларованій меті. Цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість. Відповідно до частини третьої статті 16\~ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п`ятої статті 13 цього Кодексу. Аналіз частини другої статті 13\~ЦК України дає підстави для висновку, що недобросовісна поведінка особи, яка полягає у вчиненні дій, які можуть у майбутньому порушити права інших осіб, є формою зловживання правом. Здійснення суб`єктивних цивільних прав повинно відбуватись у суворій відповідності до принципів правомірності здійснення суб`єктивних цивільних прав, автономії волі, принципів розумності і добросовісності. Їх сукупність є обов`язковою для застосування при здійсненні усіх без винятку суб`єктивних цивільних прав. Суд переглядаючи справу за нововиявленими обставинами, враховує конкретні обставини цієї справи щодо наявності обставин, визначених частинами другою та третьою статті 13 ЦК України, застосовує загальні засади цивільного права - принцип справедливості, добросовісності та розумності, а також керується однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in iuris rationem», що означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне та доцільне застосувати положення частини третьої статті 16\~ЦК України та відмовити [PERSON] у захисті цивільного права та інтересу, яким особа зловживала. Відповідно до положень ч.1,2,6\~ст. 81 ЦПК України\~«Обов`язок доказування і подання доказів»: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1.2,3\~ст. 263 ЦПК України\~«Законність і обґрунтованість судового рішення»: судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до положень п2.)ч.1ст.376ЦПК України\~підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Відповідно до положень ч.1, п.1 ч.2\~ст. 423 ЦПК України\~рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Враховуючи вищезазначене, у суду є усі підстави для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 у цивільній справі № 369/12546/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, оскільки договір позики від 17.08.2019 року є підробленим, що є істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом під час попереднього розгляду справи. За даних обставин саме позивач, [PERSON] , зобов`язана була виконати свій обов`язок доказування та довести перед судом укладення договору позики. Невиконання [PERSON] обов`язку доказування та умисне зловживання правами є підставою для відмови у задоволенні її позову, тому обставини викладені в заяві [PERSON] знайшли своє обґрунтування у судовому засіданні та підтверджені належними доказами, у зв`язку чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved