Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

25.11.2022 року позивачка [PERSON] (далі позивачка) звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 23.06.2018 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб в органах РАЦСу. У шлюбі народилась дитина, [PERSON] , [INFO] . З відповідачем вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Син знаходиться на її повному утриманні. Позивачці відомо, що відповідач працює не офіційно, на утриманні у нього ніхто не перебуває. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитись не вдалось, позивачка змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 23.12.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 19-20). Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 24). Відповідачв судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, спрямований на захист інтересів дитини, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п.1 ч.4\~ст.274 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову за таких підстав. Судом встановлено, що 23 червня 2018 року між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23.06.2018 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №267 (а.с. 11). Позивачка [INFO] народила\~дитину,\~ [PERSON] ,\~що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 14.11.2018 року Саксаганським районним\~у місті\~Кривому Розі\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~в Дніпропетровській\~області,\~актовий запис\~№493.\~Батьком в\~свідоцтві про\~народження дитини\~зазначений відповідач(а.с. 12). Відповідно до копії довідки з Єдиного Державного Демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання особи №01.16-13/3/862 від 14.12.2018 року дитина, [PERSON] , [INFO] , з 14.12.2018 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Актом про фактичне проживання осіб в житловому приміщенні від 18.11.2022 року підтверджується, що дитина, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , зазначений Акт засвідчений мешканцями будинку [ADDRESS] [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. 63), [PERSON] (кв. 38) та підписаний головою ОК ЖБК «Рассет-35» м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Шульгою Г.Ф (а.с. 14). Судом встановлено, що дитина зареєстрована та проживає разом з позивачкою. Домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто, що є свідченням наявності між ними спору. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у\~ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини. Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183,\~ч.1 ст.191 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, з урахуванням викладеного та того, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших аліментних зобов`язань не має, у зв`язку з чим має можливість щомісячно та стабільно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх спільної дитини, тому з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини та положень ст.\~182 СК України\~суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягуванням з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто з 25 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити в їх стягненні, в ході судового розгляду не встановлено, а доказів щодо їх наявності відповідачем не надано. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У порядку п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved