Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

[PERSON] 06 березня 2023 року звернулася до суду із заявою, у якій зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , з яким вона проживала однією сім`єю однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1999 року до дня смерті останнього у квартирі, що знаходиться на [ADDRESS] . Проживаючи разом, вони підтримували фактичні сімейно-шлюбні відносини, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Ще у 2013 році вона, [PERSON] , а також її син - [PERSON] набули право власності на квартиру, яка знаходиться на [ADDRESS] , в рівних частках по 1/3 кожен, в порядку Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". У подальшому після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частку вищевказаної квартири, а вона, як єдиний спадкоємець за законом після його смерті, звернулася до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, зокрема видачі їй свідоцтва про право на спадщину на частину вищевказаного нерухомого спадкового майна, що залишилось після смерті спадкодавця. Однак у процесі оформлення вищевказаної спадщини нотаріусом було повідомлено, що він не може видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у силу вимог чинного законодавства, а також роз`яснено, що для належного документального підтвердження факту спільного проживання із спадкодавцем як чоловіком та дружиною без реєстрації шлюбу, необхідне судове рішення про встановлення відповідного юридичного факту. Просить встановити факт, що вона та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в період часу з 1999 року по день смерті останнього включно. У судове засідання сторони не з`явилися. Заявниця звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності та про підтримання заявлених вимог, представник заінтересованої особи скерував заяву про розгляд справи у його відсутності. Заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст.293, п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до п.1 розділу VII "Прикінцеві Положення" СК України, цей Кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Положення Кодексу про шлюб та сім`ю України, який був чинний до 01 січня 2004 року не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене ст. 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено. Вказана правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 489/5982/17 та у силу частини четвертої статті 263 ЦПК України підлягає застосуванню судом при вирішенні даної справи. З урахуванням зазначених норм законодавства суд дійшов висновку про те, що не підлягає встановленню факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року. Щодо встановлення факту спільного проживання як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року, суд керується таким. Судом установлено, стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.11.2022, що [PERSON] помер [INFO] . З дня його смерті в силу ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на майно, що йому належало. Згідно із свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 07.11.2013, [PERSON] є власником 1/3 частки квартири, що знаходиться на [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкуванн" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Верховний Суд у своїй постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17 зазначив, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Аналогічну позицію висловив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 р. №5-рп/99. Тобто, факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу слід доводити документами та доказами того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні відносини - свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного з "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. З свідоцтва про вінчання, виданого Різдво-Богородичною церквою Володимир-Волинської єпархії вбачається, що 08 серпня 1999 року здійснено обряд вінчання [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою Ратнівської селищної ради № 152 від 30.01.2023 року [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований разом із співмешканкою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER] від 14.08.1980 та копією будинкової книги № [NUMBER] , згідно з якими [PERSON] разом з [PERSON] з 23 грудня 2015 року зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, в порядку Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" заявниця, [PERSON] , а також син заявниці - [PERSON] набули право власності на квартиру, яка знаходиться на [ADDRESS] , в рівних частках по 1/3 кожен. З урахуванням досліджених доказів в їх сукупності, суд вважає доведеним те, що заявниця [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу в період часу з 01 січня 2004 року по день смерті останнього, оскільки підтримували фактичні сімейно-шлюбні відносини, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Відтак заява підлягає до чатскового задоволення.

Outcome: partial