Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та прохає розірвати між нею і відповідачем шлюб, зареєстрований 12 вересня 2009 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя із [PERSON] у неї не склалося. Вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини між ними припинені, спільне господарство вони не ведуть. Їх сім`я фактично перестала існувати. Вона не бажає у подальшому перебувати у шлюбі із [PERSON] . Після розірвання шлюбу її прізвище прохає залишити « [PERSON] », а також прохає після розірвання шлюбу залишити проживати разом із нею її та відповідача малолітню дитину - сина [PERSON] , який народився [INFO] , а їх доньку - [PERSON] , яка народилася [INFO] , залишити проживати разом із відповідачем. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2023 року провадження у справі було відкрито та справа призначена до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 27 березня 2023 року на 08 год. 30 хв. (а.с. 19). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає розірвати шлюб між нею і [PERSON] , оскільки вона та відповідач з січня 2023 року проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх стосунків. Після розірвання шлюбу її прізвище прохає залишити « [PERSON] ». За погодженням між нею та відповідачем син [PERSON] , який народився [INFO] , після розірвання шлюбу між нею і [PERSON] , залишиться проживати разом із нею, а їх донька - [PERSON] , яка народилася [INFO] , - з відповідачем (а.с. 27). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. У своїй заяві [PERSON] вказав, що позов визнає. Після розірвання шлюбу він та позивач погодили, що син [PERSON] , який народився [INFO] , залишиться проживати разом із [PERSON] , а донька [PERSON] , яка народилася [INFO] , - з ним (а.с. 23). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 вересня 2009 року (а.с. 5). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] (а.с. 7). У своїй заяві позивач [PERSON] зазначила, що вона та відповідач проживають окремо, не ведуть спільне господарство і не підтримують подружніх стосунків з січня 2023 року (а.с. 27). Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] неможливе та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а також інтересам їх малолітніх дітей. За таких обставин, слід розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами. Сторони погодили, що після розірвання шлюбу між ними, їх донька [PERSON] , яка народилася [INFO] , залишиться проживати разом із батьком, а син [PERSON] , який народився [INFO] , - з матір`ю. Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) від 22 грудня 2021 року, та окрім цього вказав, що зазначення у резолютивній частині рішення суду з ким дитина залишиться проживати, не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини, оскільки суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому місце її проживання. Одночасно Верховний Суд наголошує на тому, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з ним за наявності підстав вважати, що це відповідатиме найкращим інтересам дитини. Частинами 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно до ст. 161 СК України, за наявності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина, даний спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За спільною згодою сторін їх донька [PERSON] , яка народилася [INFO] , після розірвання шлюбу між ними, залишиться проживати разом із батьком, а син [PERSON] , який народився [INFO] , - з матір`ю. [PERSON] , яка народилася [INFO] , у присутності начальника відділу служби у справах дітей Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області надала заяву, в якій зазначила, що після розірвання шлюбу між її батьками вона не заперечує залишитися проживати разом із батьком (а.с. 28). Враховуючи зазначене малолітню доньку сторін - [PERSON] , яка народилася [INFO] , після розірвання між сторонами шлюбу залишити проживати разом із батьком [PERSON] , а малолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] , - з матір`ю [PERSON] . Спір про майно між сторонами не виник.

Outcome: approved