Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просив визнати\~ недійсними\~Договір оренди\~землі б/н\~від 01.03.2016\~та Додаткову\~угоду б/н\~від 24.09.2018\~до вказаного\~Договору,\~укладені між\~ [PERSON] та\~ТОВ «Трайгон\~Фармінг Харків»\~щодо земельної\~ділянки кадастровий\~номер 6320884500:02:002:0089;\~припинити право\~оренди ТОВ\~«Трайгон Фармінг\~Харків» на земельну ділянку кадастровий номер 6320884500:02:002:0089; скасувати державну реєстрацію речових прав, а саме право оренди ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» на земельну ділянку кадастровий номер 6320884500:02:002:0089. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех», реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції Харківської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію права оренди. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що на підставі державного акту на право власності на серії ХР № 112338 від 27 квітня 2004 року йому належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 3,6912 га з кадастровим номером 320884500:02:002:0089, розташована на території Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області. 30 липня 2012 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «БКЗ-Інвест» укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 5 років, який зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Богодухівському районі Харківської області 17.08.2012 за № 632088454000711. У грудні 2014 року він дізнався, що від його імені укладено договір оренди вказаної земельної ділянки з ТОВ «НВДЦ «Агротех» строком на 10 років, який від імені [PERSON] був підписаний особою, що не мала відповідних прав та повноважень. Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 21 січня 2016 року по заяві №613/606/15-ц, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року, позов [PERSON] задоволено, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 6320884500:02:002:0089 від 29 січня 2014 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «НВДЦ «Агротех», скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за вказаним договором. В подальшому постановою ВС від 03.06.2020 у вказаній справі було задоволено касаційну скаргу ТОВ «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех», рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 січня 2016 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Таким чином Верховним Судом підтверджено дійсність укладеного між [PERSON] та ТОВ «НВДЩ «Агротех» договору оренди землі № 21-57 від 29 січня 2014 року. Проте, станом на день звернення з позовом Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить відомості про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6320884500:02:002:0089, яка належить [PERSON] , за ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» на підставі Договору оренди землі б/н від 01.03.2016 та Додаткової угоди б/н від 24.09.2018 до вказаного Договору, що порушує законні права ТОВ НВДЦ «Агротех». В судовому засіданні представник позивача адвокат Рибак Я.В. підтримала позовні вимоги, з підстав, зазначених в позові, та з посиланням на практику ВС, зокрема у справі № 587/2135/16-ц (постанова ВП Верховного Суду від 10 квітня 2019 року) та у справі №922/2589/19 (постанова ВС від 23.06.2020) просила їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» в судове засідання не з`явився. Про дату і час судових засідань відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явився, про дату і час судових засідань відповідач повідомлявся, відзив на позов не подав. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Салюк Л.В. надійшла заява щодо не співмірності судових витрат. В заяві зазначає, що визначений сторонами розмір гонорару порушує принцип розумності і співмірності, вважала, що суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, повинна бути зменшена. Процесуальним законодавством\~передбачено такі\~основні критерії\~визначення та\~розподілу судових\~витрат як дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Вважала, що суд має врахувати, що справа є нескладною. Позовні вимоги випливають з того факту, що рішенням Верховного Суду скасовано рішення за первинним позовом про визнання недійсним договору оренди землі між позивачем та відповідачем [PERSON] . Також, як вбачається з матеріалів справи, після отримання рішення Верховного суду в 2019 році по справі за первинним позовом позивач до кінця 2021 року не здійснив заходів щодо скасування реєстрації договору оренди між відповідачами в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не звернувся до відповідачів щодо вирішення нього питання в досудовому порядку, тобто більше двох років не мав наміру приступити до виконання своїх обов`язків як орендаря перед відповідачем [PERSON] . Заявлені позовні вимоги є способом державному реєстратору скасувати реєстрацію договору оренди землі між відповідачами, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Для подання такої заяви не було необхідності вивчати попередню правову позицію сторін в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, не було необхідності адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. Відповідач [PERSON] не одержав орендну плату за користування земельною ділянкою від ТОВ «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ», так як останній не користувався земельною ділянкою в зв`язку з рішенням Верховного суду, і позивач не приступив до використання земельної ділянки. Тобто відповідач не отримав ніякого доходу з своєї власності. Сам відповідач є людиною старшого віку, він має поганий стан здоров`я. Крім того, в час воєнною стану, введеного через військову агресію Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року [PERSON] не має інших доходів крім пенсійних виплат, і стягнення такої суми призведе до скрутного матеріального становища. Ухвалою від 23.02.2022 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Інші процесуальні дії у справі не проводились. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали, встановив наступне. Відповідачу [PERSON] на підставі державного акту на право власності на серії ХР № 112338 від 27 квітня 2004 року належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 3,6912 га з кадастровим номером 320884500:02:002:0089, розташована на території Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області /а.с.10/. 29.01.2014 між [PERSON] та ТОВ НВДЦ «Агротех» укладено договір оренди належної [PERSON] земельної ділянки строком на 10 років. / а.с.11-14/ Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 21 січня 2016 року у справі №613/606/15-ц, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року, позов [PERSON] задоволено, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 6320884500:02:002:0089 від 29 січня 2014 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «НВДЦ «Агротех», скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за вказаним договором /а.с.15-21/. 01.03.2016 між [PERSON] та ТОВ «Трайгон Фармінг» укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 6320884500:02:002:0089 /а.с.48-51/. 24.09.2018 укладено додаткову угоду до зазначеного договору оренди /а.с.95-96, 80-81/. Постановою Верховного Суду від 03.06.2020 було задоволено касаційну скаргу ТОВ «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех», рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 січня 2016 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено /а.с. 22-23/. Водночас, як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право оренди земельної ділянки кадастровий номер 6320884500:02:002:0089 зареєстровано за ТОВ Трайгон Фармінг на підставі договору оренди , укладеного 01.03.2016 та Додаткової угоди б/н від 24.09.2018 до вказаного Договору / а.с.24/. Згідно зі\~статтею 16 Цивільного кодексу\~(далі -\~ЦК) України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені\~статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього кодексу. У частині третій зазначеної статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Передання в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності, зокрема, громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина друга\~статті 124 ЗК України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Згідно з частиною першою\~статті 27 Закону України "Про оренду землі"\~орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 587/2135/16-ц (провадження 14-74цс19), договір оренди земельної ділянки, укладений орендодавцем з новим орендарем, може бути визнаний недійсним за позовом орендодавця за чинним і нерозірваним укладеним раніше договором оренди, який є належним позивачем в таких спорах. Внаслідок укладення оскарженого договору та в подальшому додаткової угоди \~відповідач ТОВ Трайгон Фармінг\~отримав право оренди земельної ділянки, що стало перешкодою для позивача у реалізації аналогічного права щодо тієї самої земельної ділянки, отже вимога про визнання договору оренди недійсним є належним способом захисту прав позивача. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацій) прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав) /постанова ВС від 23.06.2020 у справі №922/2589/19. А ухвалення судових рішень про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, про скасування державної реєстрації прав обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ НВДЦ «Агротех» та відповідно для стягнення з відповідачів судового збору, сплаченого при зверненні з позовом. Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. З п. 3 ч. п. 1 статті 133 ЦПК України\~вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з\~ч.ч.\~5,6\~ст.\~137\~ЦПК України,\~у разі\~недотримання вимог\~частини четвертої\~цієї статті\~суд може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем надано договір про надання правової допомоги від 03.12.2021, відповідно до якого адвокатський гонорар становить 35000,00 грн. /а.с.25-28/. Представником відповідача подано заяву про зменшення витрат на правничу допомогу через їх не співмірність. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/8342/21 зазначено, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд, виходячи з положень\~ст.137 ЦПК, враховуючи складність справи, її значення для сторін, обставини, що передували зверненню з позовом, а також беручи до уваги обставини, на які посилалась представник відповідача Твердохілб В.М., вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 20000.00 грн., по 10.000 грн з кожного. На підставі приведеного вище,

Outcome: approved