Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

05 січня 2023 року позивач [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1\\4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення позивачем 23 років, за умови що остання буде продовжувати навчання. В обґрунтування позову вказувала, що відповідач є її батьком. Вона є студенткою\~ ІІ курсу денної форми навчання медичного факультету № 1 за спеціальністю «Медицина» у Вінницькому національному медичному університеті імені М.І.Пирогова. Вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі, так як навчається на денній формі навчання та немає можливості працювати., через що потребує матеріальної допомоги. Матері складно самостійно утримувати доньку через те, що останній необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, що і стало причиною для звернення до суду. Відповідач є працездатною особою, аліменти на утримання інших дітей не сплачує, є матеріально забезпеченим та може надавати матеріальну допомогу, яку в добровільному порядку не надає. 18 січня 2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 13 лютого 2023 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Судовий розгляд призначено на 14 березня 2023 року. 08 березня 2023 року на адресу суду надійшла заява від позивача [PERSON] , у якій остання просить суд розглядати справу за її відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача в судове засідання. В судовому засіданні 14 березня 2023 року відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. Додатково пояснив суду, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, так як має на утримання неповнолітню доньку від іншого шлюбу, його батьки та теща є пенсіонерами та знаходяться на його утриманні. Він працює на меблевій фабриці столяром та отримує заробітну плату, яка є трохи вищою за її мінімальний розмір. В грудні 2015 року він подарував 1\\3 частину своєї квартири доньці і в них з колишньою дружиною була усна домовленість про те, що остання не буде звертатися до суду із вимогами щодо стягнення аліментів, але через декілька днів після цього колишня дружина звернулася з позовом про стягнення аліментів, і він за рішенням суду сплачував аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. На даний час дитина досягла повноліття і він декілька місяців не надає їй матеріальної допомоги. Він не проти допомагати своїй повнолітній доньці в добровільному порядку, але остання не бажає з ним спілкуватися. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Відповідач є батьком позивача (а.с.4) Шлюб між відповідачем та матір`ю позивача розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 12 листопада 2015 року (а.с.8) Позивач навчається на 2 курсі денної формі навчання медичного факультету № 1 за спеціальністю «Медицина» у Вінницькому національному медичному університеті імені М.І.Пирогова. Термін навчання з 01.09.2021 до 30.06.2027 (а.с.2,7). Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом ч.1 ст. 183 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з вимогами ст. 200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи наявність визначеного законом обов`язку обох батьків утримувати власних дітей, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 05 січня 2023 року і до досягнення [PERSON] 23 років, за умови що остання буде продовжувати навчання. Посилання відповідача на неможливість надання повнолітньій доньці матеріальної допомоги, судом не беруться до уваги, так як відповідач є особою працездатного віку, з урахуванням пояснень останнього, офіційно працевлаштований на меблеву фабрику, столяром. Доказів щодо неможливості надання позивачу матеріальної допомоги відповідач не надав, а тому на думку суду, він має обов`язок утримувати свою повнолітнью доньку, яка є студенткою денної форми навчання та проживає в іншому населеному пункті, до досягнення нею 23 річного віку, за умови що остання буде продовжувати навчатися. Твердження відповідача про те, що він відчужив на користь позивача свою частку квартири не береться судом до уваги, так як доказів укладення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно, останнім не надано. Крім цього, згідно пояснення відповідача, наданого в судовому засіданні, такий договір не укладався. Посилання позивача на завищений розмір аліментів відхиляється судом у зв`язку з тим, що позивач потребує значної матеріальної підтримки через навчання в університеті в іншому населеному пункті та необхідність сплати грошових коштів за проживання в гуртожитку, придбання техніки, купівлю одягу та продуктів харчування. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приймаючи до уваги те, що позивач звільнений від сплати судових витрат, а відповідач ні, з останнього на користь держави підлягає стягнення судовий збір в розмірі 0, 4 прожиткового мінімуму доходів громадян, що становить 1073,60 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved