Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до суду звернулась [PERSON] . Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] , актовий запис про смерть № 26. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 002664 від 16 червня 2002 року, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вовчківської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області, загальною площею 0,8063 га, з яких сіножать, площею 0,5854 га, кадастровий номер: 7422082100:24:040:0001; пасовище площею 0,2209 га, кадастровий номер: 7422082100:24:033:0004. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 15 червня 2008 року секретарем виконавчого комітету Прогресівської сільської ради Козелецького району, Чернігівської області, яким належне на день смерті майно вона заповідала позивачці у справі, [PERSON] . В силу вимог ст. 1269 ЦК України, як спадкоємець за заповітом, позивач у справі, прийняла спадщину, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку не можу оформити спадкових прав не інакше як звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність та втрату, позивач, змушена звернутись до суду. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, попередньо надала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача, Кіптівської сільської ради Чернігівської області Чернігівського району у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 27 жовтня 2008 року Виконкомом Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 26. Відповідно до довідки виданої виконкомом Підлісненської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про те, що дійсно на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала і була прописана в [ADDRESS] з 30 березня 1979 року, одна. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 002664 від 16 червня 2002 року, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вовчківської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області, загальною площею 0,8063 га, з яких сіножать, площею 0,5854 га, кадастровий номер: 7422082100:24:040:0001; пасовище площею 0,2209 га, кадастровий номер: 7422082100:24:033:0004. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 15 червня 2008 року секретарем виконавчого комітету Прогресівської сільської ради Козелецького району,Чернігівської області, яким належне на день смерті майно вона заповідала позивачці у справі, [PERSON] . Після смерті [PERSON] завідувачем Козелецької районної державної нотаріальної контори Мотовиловець І.А. була заведена спадкова справа № 204/2009, відповідно до якої: 10 квітня 2009 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , яка народилася [INFO] в селі Підлісне Козелецького району Чернігівської області, мешкала постійно до дня смерті в [ADDRESS] . Спадщину приймає за заповітом. Таким чином, позивач у справі, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] . Доказом втрати Державного актів на право на земельну ділянку є оголошення в засобах масової інформації, довідка зі столу знахідок. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність та втрату,я, позивач, змушена звернутись до суду. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування нормами ч. 2 ст. 77 ЦПК визначено, що це є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Крім того, нормами ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування та згідно ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірним є доказ, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Доказ вважається достатнім, якщо у своїй сукупності дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування. Спадкодавець [PERSON] мала у власності земельні ділянки, її право посвідчено Державним актом на право власності на землю, який виданий у законний спосіб. Вказаний доказ є належним, він містить інформацію щодо предмету доказування належного спадкового права на земельну ділянку, як предмет доказування в даній справі є право на спадкування за заповітом, позивачу у справі. Позивач у справі, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи, інших спадкоємців не має. Відповідно до ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відповідно до пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводитеся нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. \~ \~ \~ \~ На даний час відповідно до ст. 25 ЦК України видати нові правовстановлюючі документи на померлих не можливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 16 червня 2002 року на ім`я [PERSON] , яка проживає в с. Підлісне, на підставі рішення виконавчого комітету Вовчківської сільської Ради народних депутатів від 17 травня 2001 року № 26, було виготовлено та видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 002664, площею 0,81 га. Земельна ділянка розташована на території Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, за земельними ділянками з кадастровими номерами: 7422082100:24:040:0001 та 7422082100:24:033:0004, відомості щодо обмеження, відсутні. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позов [PERSON] , задовольнити. Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На підставі наведеного та

Outcome: approved