Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - відповідач, АТ КБ «ПриватБанк»), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду в розмірі 11 920,56 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 02.02.2017 року він уклав з АТ КБ «ПриватБанк» банківський депозитний договір № SAMDNWFD0071468090401, вклад «Стандартний», строковий на 12 міс., на суму 2 000,00 грн. під 18% річних із щомісячною виплатою відсотків до 02.02.2018 року. 02.02.2017 року він переуклав з АТ КБ «ПриватБанк» банківський депозитний договір № SAMDNWFD0071468108101, вклад «Стандартний», строковий на 3 міс., на суму 16 000,00 грн. під 16% річних із щомісячною виплатою відсотків до 02.02.2018 року. 05.02.2018 року він переуклав з АТ КБ «ПриватБанк» банківський депозитний договір № SAMDNWFD0071847277901, вклад «Стандартний», строковий на три міс., на суму 20 000,00 грн. під 14% річних із щомісячною виплатою відсотків до 05.05.2018 року. Нараховані відсотки та вклад позивач отримував вчасно. Разом з цим, вкладені кошти знецінювалися у зв`язку з інфляцією в Україні та зміною курсу долара США. Відповідач допустив знецінення його грошових коштів, оскільки він втрачав щомісячно частину доходів по депозитних вкладах, які не індексувалися. Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач зобов`язаний проіндексувати та сплатити належну йому суму боргу з урахуванням встановлених в Україні величин індексу інфляції за весь період користування коштами. Крім того, у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача він зазнав моральної шкоди, яка проявляється у душевних стражданнях. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.07.2017 року відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2018 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2021 року справа передана для розгляду судді Хайнацькому Є.С. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.11.2021 року прийнято вищевказану справу до провадження судді в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02.03.2022 року. У зв`язку з перебування судді у відпустці судове засідання, призначене на 02.03.2022 року, знято з розгляду та призначено на 18.07.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.07.2022 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 06.10.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2022 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 27.03.2023 року. Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без участі сторони відповідача, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відзив мотивовано тим, що пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отриманні. Позивач повинен також довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Спірний договір укладено з власного волевиявлення позивача та погодження усіх істотних умов. З позовної заяви та доказів, наданих позивачем, вбачається відсутність вини відповідача у знеціненні грошових коштів вкладника та відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 02.02.2017 року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір № SAMDNWFD0071468090401 вклад «Стандартний» строковий на 12 міс., за умовами якого [PERSON] передав АТ КБ «ПриватБанк» кошти для розміщення на депозитному вкладі, початкова сума вкладу 20 000,00 грн., вклад на 366 днів до 02.02.2018 року включно, на суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 18% річних, період нарахування процентів за вкладом - 1 місяць. 02.02.2017 року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір № SAMDNWFD0071468108101 вклад «Стандартний» строковий на 3 міс., за умовами якого [PERSON] передав АТ КБ «ПриватБанк» кошти для розміщення на депозитному вкладі, початкова сума вкладу 16 000,00 грн., вклад на 3 місяці до 02.05.2017 року включно, на суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 16% річних, період нарахування процентів за вкладом - 1 місяць. 05.02.2018 року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір № SAMDNWFD0071847277901 вклад «Стандартний» строковий на 3 міс., за умовами якого [PERSON] передав АТ КБ «ПриватБанк» кошти для розміщення на депозитному вкладі, початкова сума вкладу 20 000,00 грн., вклад на 3 місяці до 05.05.2018 року включно, на суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 14% річних, період нарахування процентів за вкладом - 1 місяць. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (ст. 1060 ЦК України). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (стаття 1061 ЦК України). Таким чином, строковий договір банківського вкладу покладає на банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі спливом встановленого договором строку. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду, позивач зазначив, що нараховані відсотки та суму вкладу за укладеними договорами банківського вкладу він отримував вчасно. Разом з цим, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо нарахування інфляційних втрат за весь період користування вкладом, а тому позивач просить стягнути із банку майнову шкоду у вигляді інфляційних втрат. Оцінивши доводи позивача, суд дійшов висновку, що зазначені позовні вимоги є безпідставними, оскільки умовами укладеними між сторонами договорів банківського вкладу не передбачено обов`язку банку нараховувати інфляційні втрати за період користування вкладом. Посилання позивача на положення ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, є безпідставними, оскільки вказана норма застосовується у разі прострочення боржником виконання свого грошового зобов`язання. Разом з цим, судом не встановлено, що відповідач прострочив виконання своїх грошових зобов`язань за укладеними із позивачем договорами банківського вкладу. Наведені обставини не заперечуються позивачем, який зазначив, що нараховані відсотки та суму вкладу за укладеними договорами банківського вкладу він отримував вчасно. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з недоведеністю позивачем порушення його прав. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed