Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 серпня 2019 року уклав шлюб із [PERSON] , який був зареєстрований виконавчим комітетом Острицької сільської ради Герцаївського району, Чернівецької області, актовий запис № 29. Від спільного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . За час шлюбу між ними мали місце сварки та скандали, що виникали на побутовому ґрунті з різного роду причин, внаслідок чого останні шість місяців вони проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу вважає недоречним і відновлювати подружні стосунки із відповідачкою не бажає, оскільки це суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Зважаючи на те, що їх шлюб існує формально, позивач просив шлюб розірвати, а неповнолітню доньку [PERSON] після розірвання шлюбу залишити проживати разом з ним. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 10 березня 2023 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак від останнього до суду надійшла заява за якою підтримує позов у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав наведених у ньому. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не з`явилася, проте суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги позивача визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу. Також, не заперечує проти того аби неповнолітня донька [PERSON] після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з позивачем. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] , тобто сторони, 23 серпня 2019 року уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Острицької сільської ради Герцаївського району, Чернівецької області, актовий запис № 29 (а.с.02). Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.03). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям не ведеться. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , а відповідачка [PERSON] зареєстрована та проживає окремо від позивача в [ADDRESS] . (а.с.05, 12). За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечать їх інтересам та інтересам дитини, у зв`язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним, так як у цьому сторони не зацікавлені та з даного приводу сторонами клопотання не заявлялося. Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо такого з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками, суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дітей. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року. З огляду на заяви сторін та докази які містять матеріали справи, спір між сторонами з приводу залишення неповнолітньої доньки після розірвання шлюбу разом з позивачем - відсутній. Тому, суд вважає, що після розірвання шлюбу неповнолітню [PERSON] слід залишити із позивачем. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: approved