Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

25 жовтня 2022 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до Органу опіки та піклування в особі Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про скасування усиновлення, відповідно до якої просили скасувати усиновлення неповнолітньої [PERSON] (після усиновлення [PERSON] ), [INFO] , [PERSON] та [PERSON] , внаслідок чого: неповнолітню [PERSON] , [INFO] , передати на піклування Органу опіки та піклування в особі адміністрації Індустріального району Дніпровської ради; поновити первинний актовий запис № 101 від 21 вересня 2009 року про народження [PERSON] , [INFO] , вчинений Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та внести зміни шляхом зміни прізвищ з « [PERSON] » на « [PERSON] », дані про батька [PERSON] змінити на [PERSON] , дані про матір змінити на [PERSON] , місце народження та дату залишити без змін. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що 24 квітня 2017 року позивачі усиновили, [PERSON] , ( [PERSON] , змінені прізвище, ім`я та по батькові усиновленої дитини на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, справа №2-о-175/924/17-ц). У шлюбі позивачі перебувають з 10.10.2008 року. Власних дітей у них не було і немає. Із самого початку проживання усиновленої дитини в їхній сім`ї стало зрозуміло, що це дуже складна дитина. Спочатку вони сподівались на педагогічну запущеність дитини, а тому почали приділяти дуже багато уваги до виховання: намагалися їй роз`яснювати основні елементарні правила поведінки, огортали любов`ю, прививали їй любов і повагу до ближніх, проводили з нею дуже багато часу, але всі їхні намагання зводилися нанівець. За літо позивачка пройшла матеріал першого класу з [PERSON] , тому що вона зовсім не мала знань відповідно до розвитку дитини її віку. Позивачі сумлінно виконували батьківські обов`язки, дбали про навчання фізичний, духовний та освітній розвиток дитини. З часом поведінка доньки стала ще нестерпнішою. Вона почала красти, брехати, на їхні зауваження або взагалі не реагувала, або продовжувала робити все в такому дусі. В школі у неї були постійні проблеми. [PERSON] не проявляє уваги до навчання, в колективі з дітьми постійно конфліктує, веде себе знервовано, на зауваження вчителів не реагує. Вони неодноразово зверталася за допомогою до психологів, логопедів, але жодних результатів, які б покращили відношення дитини до батьків і до оточуючих, немає. Між ними неодноразово виникали побутові проблеми на підставі негативної поведінки в школі, суспільстві, які призводять до нервово- емоційних зривів та негативу. Як батьки вони вжили всіх заходів щодо виховання дітей, маючи надію на виправлення дітей, але жодних позитивних результатів це не дало. Наразі поведінка [PERSON] є такою, що шкодить як їй самій, так і їм, як батькам. За останні 5 років у позивачів значно погіршилося здоров`я через що вони більше не здатні виконувати батьківські обов`язки. Отже, між усиновлювачами і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювачів, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачами своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з тим, що подальше перебування дитини з ними у родинному зв`язку шкодить їхнім інтересам, вони змушені звернутися до суду з даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 жовтня 2022 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П. від 28 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2022 року закрито підготовче провадження у справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2022 року залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Комунальний заклад «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпропетровської обласної ради та Службу у справах дітей Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2023 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача Службу у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області. 13.02.2023 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява третьої особи з самостійними вимогами Органу опіки та піклування Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області в особі служби у справах дітей в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпровського району Дніпропетровської області, про скасування усиновлення та стягнення аліментів на утримання дитини, яку просили суд прийняти до спільного розгляду. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що відповідно інформації наданої в довідці КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» ДОР від 07 червня 2022 р. № 26: «ситуація в якій перебувають [PERSON] та [PERSON] є стресогенною та набула ознак деструктивного стресу (дистрес). Якщо дистрес буде продовжуватися, це призведе до порушення особистісного психічного функціонування, а саме -надмірна збудливість, агресивність, як прояв психологічного захисту, вегето-соматичні, прояви, висока виснаженість, нав`язливі думки, і як наслідок психічні атаки (як ознака межового розладу особистості). Рівень батьківського потенціалу [PERSON] та [PERSON] щодо усиновленої дитини - на даний час знижено, емоційний зв`язок з дитиною, який характеризується конфліктністю, відсутністю психологічної сумісності, з наявністю емоційного вигорання [PERSON] та [PERSON] . Згідно з результатів психологічного діагностування дитини [PERSON] виявлено, що психоемоційний стан дівчинки на даний час наступний: рівень тривожності та фрустрації, ригідності - високий, рівень агресивності - середній, є прояви девіантної поведінки (крадіжки у батьків, брехня, фізична агресія щодо матері та батька). Дівчинка не сприймає батьків- усиновлювачів як авторитетних людей. Ті негативні навички, які керують її поведінкою, вона намагається впровадити у нові відносини в новій родині. Виховні стратегії батьків - усиновлювачів виявляються нерезультативними, оскільки проти них у [PERSON] йде підсвідомий і свідомий протест. Спільне проживання [PERSON] , [PERSON] з [PERSON] не дасть ніяких позитивних результатів ні для подружжя, ні для дитини. Психологічна несумісність буде поглиблювати дистрес батьків-усиновлювачів та дезадаптацію дівчинки». Вважають, що складнощі у стосунках, які склалися між усиновлювачами і дитиною, виниклии від підходів виховання та сприйняття їх під час перехідного віку дитини та ускладнені особливостями психоемоційного сприяння батьків і дитини. Звернули увагу на те, що [PERSON] відвідувала біологічну матір неповнолітньої. З розповіді якої щодо відвідування її громадянкою [PERSON] присутні ознаки морально-етичного блюзнірства спроби шантажувати для власної користі. Відмічається цинічне відношення до своїх обов`язків у вихованні дитини без будь-якої спроби усвідомлення відповідальності за майбутнє дитини. Подальше перебування дитини у її сім`ї є глибоко недоречним. Демонстративний психологічний тиск на біологічну матір характеризує поведінку усиновительки, яка користується цим, як засобом впливу у своїх домаганнях, від чого і страждає дитина. Ухилення усиновлювачів від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, їхня відмова від неї і бажання скасувати усиновлення є підставою для позбавлення усиновлювачів батьківських прав щодо такої дитини та стягнення аліментів на її утримання. Просили суд: скасувати усиновлення [PERSON] , [INFO] , ухваленого рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі № 2о-175/924/17-ц від 24 квітня 2017 року та передати [PERSON] , [INFO] ( [PERSON] , [INFO] ), службі у справах дітей Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області для постановки на облік; внести зміни до актового запису № 101 від 21 вересня 2009 року про народження [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові « [PERSON] » на « [PERSON] » в графі батько « [PERSON] » на « [PERSON] », в графі мати « [PERSON] » на « [PERSON] »; Органу опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області поновити [PERSON] , [INFO] , на обліку з усиновлення; Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи, яка буде виконувати обов`язки законного представника дитини; стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи, яка буде виконувати обов`язки законного представника дитини. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2023 року прийнято позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Повернено розгляд справи зі стадії судового розгляду на стадію підготовчого провадження. 16.02.2023 року від відповідачів [PERSON] та [PERSON] , за позовом третьої особи з самостійними вимогами, надійшов відзив на позовну заяву. Вказали, що позовну заяву Органу опіки та піклування Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області не визнають в повному обсязі. Вони, як батьки дбали про розвиток дитини, освіту, відпочинок та здоров`я дитини. В звітах про умови проживання та виховання дитини не зазначено жодного слова про те, що батьки неналежно виконують свої обов`язки або не забезпечують їй виховання чи діють всупереч інтересам дитини. В звітах зазначено, що дитина вдається до брехні, дитина замкнута, не відверта з батьками та з дитиною відсутнє взаємопорозуміння. Вважають, що саме у зв`язку з тим, що між усиновлювачами та усиновленою склалися, незалежно від волі усиновлювачів, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачами батьківських обов`язків і саме з цих підстав усиновлення підлягає скасуванню, а не тому, що перебування [PERSON] в родині [PERSON] суперечить її інтересам та не забезпечує сімейного виховання. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2023 року закрито підготовче провадження у справі. Позивачі та представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з наведених в позові підстав та просили суд відмовити в позові третьої особи з самостійними вимогами. Представник відповідача та третьої особи за позовною заявою третьої особи з самостійними вимогами Органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради в судовому засіданні підтримав Висновок щодо доцільності скасування усиновлення та просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві третьої особи з самостійними вимогами та задовольнити їх позов. Представник третьої особи КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпропетровської обласної ради в судовому засіданні просив суд скасувати усиновлення неповнолітньої та задовольнити позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами. Представник третьої особи з самостійними вимогами Органу опіки та піклування Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просили суд відмовити в задоволенні основного позову. Представник третьої особи Служби у справах дітей Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився. Натомість на адресу суду надійшло клопотання про слухання справи без участі їх представника та просили суд ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши сторони, опитавши малолітню [PERSON] , допитавши свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] в смт Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією повторного свідоцтва по народження Серія [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 16 квітня 2016 року, актовий запис №101 від 21 вересня 2009 року (а.с.26). Розпорядженням голови Дніпровської районної державної адміністрації від 16 грудня 2016 року №Р-450/0/291-16 «Про встановлення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] » малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2017 року у справі № 2-о-175/924/17-ц за заявою [PERSON] , [PERSON] , зацікавлені особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації, Комунальний заклад «Малий груповий будиночок «Мій дім» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області про усиновлення, заяву заявників задоволено. Ухвалено: «Усиновити [PERSON] , [INFO] - громадянином України [PERSON] , [INFO] та громадянкою України [PERSON] , [INFO] . Внести зміни в актовий запис №101 від 21 вересня 2009 року зроблений Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про народження [PERSON] , [INFO] : записати батьком - [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, та матір`ю - [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Апостолово Дніпропетровської області, громадянка України. Змінити прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] , [INFO] , з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Змінити дату народження [PERSON] , [INFO] з « [INFO] » на « [INFO] », місце народження дитини залишити без змін як «Україна, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське». В графі підстави походження дитини внести зміни, як «Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 10 жовтня 2008 року, видане Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №768 від 10 жовтня 2008 року» (а.с. 21-23). На підставі вказаного рішення суду [PERSON] , [INFO], було передано усиновлювачам. 13.07.2017 року Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] народилась [INFO] та її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, [PERSON] , [INFO] з 10 серпня 2017 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивачами за основним позовом зазначено, що вони приділяли багато уваги вихованню усиновленої дитини, намагаючись роз`яснювати основні елементарні правила поведінки, прививали повагу до ближніх, проводили з нею багато часу, а саме: намагалися своїми зусиллями компенсувати дитині те, чого вона не мала до усиновлення, однак, намагання зводилися нанівець, та на даний час позивачі вимушені звернутись до суду із даним позовом, оскільки, між усиновлювачами і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювачів, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачами своїх батьківських обов`язків. В обґрунтування позову третьою особою з самостійними вимогами зазначено, що перебування [PERSON] в родині [PERSON] суперечить її інтересам та не забезпечує їй сімейного виховання. Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги, суд приймає до уваги те, що у відповідності до чинного законодавства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.7 ст.7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з частинами першою, другою статті 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянута), ратифікованої Законом України № 3017-VI від 15 лютого 2011 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Як роз`яснив Верховний суд України в постанові Пленуму №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан та інше. Судом встановлено, що відповідно до інформації наданої в довідці КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» ДОР від 07 червня 2022 р. № 26: «ситуація якій перебувають [PERSON] та [PERSON] є стресогенною та набула ознак: деструктивного стресу (дистрес). Якщо дистрес буде продовжуватися, це призведе до порушення особистісного психічного функціонування, а саме - надмірна збудливість, агресивність, як прояв психологічного захисту, вегето-соматичні, прояви, висока виснаженість, нав`язливі думки, і як наслідок психічні атаки (як ознака межового розладу особистості). Рівень батьківського потенціалу [PERSON] та [PERSON] щодо усиновленої дитини - на даний час знижено, емоційний зв`язок з дитиною, характеризується конфліктністю, відсутністю психологічної сумісності, наявністю емоційне вигорання [PERSON] та [PERSON] . Згідно з результатів психологічного діагностування дитини [PERSON] виявлено, що психоемоційний стан дівчинки на даний час наступний: рівень тривожності та фрустрації, ригідності - високий, рівень агресивності - середній, є прояви девіантної поведінки (крадіжки у батьків, брехня, фізична агресія щодо матері та батька). За результатами психологічного діагностування, включеного відстороненого спостереження, у [PERSON] деформована потреба прив`язаності, цінність родинних стосунків, присутні рентні установки - піклування про [PERSON] сприймається нею як даність, яку не слід цінувати, то, спостерігаються прояви нерозвиненості ціннісної та морально-етичної, емоційної сфери особистості, що не сприяє встановленню відносин між дівчинкою та батьками - усиновлювачами. Між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] відсутні довірливі відносини, дівчинка не сприймає батьків - усиновлювачів як авторитетних людей. Ті негативні навички, які керують її поведінкою, вона намагається впровадити у нові відносини в новій родині. Виховні стратегії батьків - усиновлювачів виявляються нерезультативними, оскільки проти них у [PERSON] йде підсвідомий і свідомий протест. Спільне проживання [PERSON] , [PERSON] з [PERSON] не дасть ніяких позитивних результатів ні для подружжя, ні для дитини. Психологічна несумісність буде поглиблювати дистрес батьків -усиновлювачів та дезадаптацію дівчинки (а.с.а.с.134-135). Суд критично відноситься, що твердження позивачів [PERSON] та [PERSON] на те, що «із самого початку проживання усиновленої дитини в їхній сім`ї стало зрозуміло, що це дуже складна дитина, а позивачі сумлінно виконували батьківські обов`язки, дбали про навчання, фізичний духовний та освітній розвиток дитини та те, що з часом поведінка доньки стала ще нестерпнішою. Вона почала красти, брехати, на їхні зауваження або взагалі не реагувала, або продовжувала робити все в такому дусі. В школі у неї були постійні проблеми. [PERSON] не проявляє уваги до навчання, в колективі з дітьми постійно конфліктує, веде себе знервовано, на зауваження вчителів не реагує». Оскільки, як вбачається із звітів про умови проживання та стан здоров`я усиновленої дитини [PERSON] , підписаними матір`ю усиновителькою від 19 липня 2017 року зазначалось, що дитина не вміла читати та писати, але займалася з репетиторами, щоб піти у школу у 2 клас відповідно віку. Стосунки між дитиною та батьками добрі довірливі (а.с.136). У звіті за 19 червня 2018 року зазначається що дитина розвинута згідно віку, дитина любить малювати та на відмінно навчається у школі. У графі соціальна адаптація зазначено, що дівчинка перейшла у 3 клас НВК № 138, у класі має друзів, гуляє на дворі із друзями, все літо оздоровлялась на морі у Приморську (а.с.137). У звіті за 29 травня 2019 року у графі відомості про фізичний та розумовий розвиток дитини зазначається, що дівчинка розумна, гуртки не відвідує, розвиток відповідно віку (а.с.138). А в звіті від 28 квітня 2022 року зазначається, що розвиток відповідає віку інколи [PERSON] вдається до брехні та рідко слухається батьків. Дівчинка адаптована, але дуже вперта, у зв`язку з чим в сім`ї виникають конфлікти. Батьки займаються вихованням дівчинки. [PERSON] навчається у 6 класі КЗО «НВК № 138 «ЗНЗ І ступеня - гімназія» Дівчинка навчається відмінно. Любить читати та вишивати. Має друзів за віком ( а.с.139). В звіті від 16 травня 2022 року в графі фізичний розумовий розвиток дитини зафіксовано наступне - «розвинута відповідно віку замкнута та не відверта». У графі пристосування до сім`ї зазначено наступне - «між батьками та дитиною відсутнє взаєморозуміння. [PERSON] каже, що дуже часто обманює та не може перестати це робити. Навчається у 6 класі НВК № 138. В школі має друзів, але є випадки поганої поведінки з вчителями» (а.с.140). В звіті від 07 жовтня 2022 року зазначається «Фізичний та розумовий розвиток дитини відповідає віку. Дівчинка виглядає дорослою, розвинутою, замкнутою, має значні успіхи у навчанні. В сім`ї складні конфліктні відносини, дівчина усвідомлено шкодить дорослим, обманює, суперечить у всьому. Дорослі не бажають на сьогоднішній день вирішувати конфліктні ситуації, звернулися з заявою про скасування усиновлення. Дитина висловлює тверде бажання вийти з сім`ї. Навчається на високому рівні, на 9-12 балів. В школі має друзів, проте стверджує про погану поведінку, часті конфлікти» (а.с. 141). Відповідно до заяви [PERSON] від 25.10.2022 року поданої Службі у справах дітей Слобожанської селищної ради зазначено, що вона є біологічною матір`ю [PERSON] , [INFO] , відносно якої вона позбавлена батьківських прав. Повідомлено, що до неї у вересні 2022 року у квартиру увірвалася неадекватна жінка, яка кричала та ображала її. З заяви біологічної матері вбачається, що громадянкою [PERSON] , здійснювалися спроби шантажу для власної користі та вбачається цинічне відношення до своїх обов`язків у вихованні дитини без будь-якої спроби усвідомлення відповідальності за майбутнє дитини. (а.с.142) Відповідно до з ч. 1 ст. 238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами; у разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування. Відповідно до ч.2 ст.239 СК України, у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Згідно з висновком Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради щодо доцільності/недоцільності скасування усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , та відповідність його інтересів дитини від 28.11.2022 №7/11-392, враховуючи інтереси малолітньої [PERSON] , [INFO] , а також у зв`язку з виникненням в сім`ї обставин, передбачених ст.238 СК України, орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради вбачає скасування усиновлення [PERSON] , [PERSON] , доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітньої [PERSON] , [INFO] . Зазначено, що 24.11.2022 року питання розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Лівобережній адміністрації Дніпровської міської ради, прийнято рішення про доцільність скасування усиновлення [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків (а.с.а.с.53-55). Згідно із ч. 5 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по-батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім`я, по-батькові, які вона мала до усиновлення. В силу ст. 241 СК України, після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Порядок здійснення усиновлення (скасування усиновлення), здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей регулюється Порядком провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 № 905. Відповідно до п. 3, 7, 18 вказаного Порядку визначено, що усиновленню підлягають діти, які перебувають на відповідному обліку дітей, які можуть бути усиновлені, що здійснюється службами у справах дітей районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад за місцем походження дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, уповноваженим органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань дітей, службами у справах дітей обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та Мінсоцполітики. Діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування, діти, батьки яких дали згоду на усиновлення, беруться на місцевий облік службою у справах дітей за місцем їх походження протягом місяця після виникнення підстав для усиновлення. Діти знімаються з місцевого, регіонального та централізованого обліку в разі їх усиновлення та поновлюються на місцевому, регіональному та централізованому обліку в разі визнання усиновлення недійсним; скасування усиновлення, тощо. Слід вказати на те, що стороною позивачів за основним позовом не доведено те, що стосунки, які формувалися між усиновлювачами та дитиною з перших днів після її усиновлення можна назвати незалежними від волі усиновлювачів, адже ці стосунки на всі 100 % визначалися, будувалися, корегувалися, планувалися, заявлялися, приймалися з волі позивачів, впродовж проживання дитини в родині позивачів, та складнощі у стосунках, які склалися між усиновлювачами і дитиною, виникли від підходів виховання та сприйняття їх під час перехідного віку дитини та ускладнені особливостями психоемоційного сприяння батьків і дитини, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, а саме дослідженими письмовими доказами по справі, поясненнями малолітньої [PERSON] та показами свідка [PERSON] . А демонстративний психологічний тиск на біологічну матір характеризує поведінку усиновительки [PERSON] , яка користується цим, як засобом впливу у своїх домаганнях, від чого і страждає дитина. Подальше перебування дитини у сім`ї [PERSON] є глибоко недоречним. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи знайшов об`єктивне підтвердження факт того, що усиновлення суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання, а тому суд вважає позовні вимоги позивачів щодо скасування усиновлення підлягають задоволенню частково в частині скасування усиновлення та з правових підстав зазначених третьою особою з самостійними вимогами, позовні вимоги якої підлягають задоволенню в цій частині позову. Щодо заявлених позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини, то суд виходить з наступного. [PERSON] , [INFO] , є особою пенсійного віку, відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого страждає на ряд хронічних захворювань та перебуває на «Д» обліку в НКП «ДЦПМСД»№9»ДМР у лікаря ЗПСЛ, гастроентеролога, невролога, ендокринолога. Та потребує: консультацію психотерапевта; в постійному спостереженні лікарем ЗПСЛ, гастроентерологом, неврологом, ендокринологом; курсовому лікуванні гастроентеролога, невролога, ендокринолога; потребує прийому препаратів постійно; КТ органів грудної клітини, органів черевної порожнини; ЛФК, масаж курсами 4 рази на рік; УЗД органів черевної порожнини 1 раз на рік; ЕХО -кг 1 раз на рік; біохімія крові (нирково-печінковий комплекс); санаторно курортному лікуванні кардіологічного, ендокринологічного, гастроентерологічного профілю. [PERSON] , [INFO] , пенсіонер, страждає на ряд хронічних захворювань та перебуває на «Д» обліку в НКП «ДЦПМСД»№9» ДМР у лікаря ЗПСЛ, гастроентеролога, кардіолога. Страждає гіпертонічною хворобою більше 5 років. В 2018 році переніс гострий інфаркт міокарду. В 2020 році виявлено цукровий діабет ІІ типу вперше. Потребує: в постійному спостереженні лікарем ЗПСЛ, кардіологом, гастроентерологом; проведенні коронографії; постійного прийому лікарських засобів амбулаторно; курсовому лікуванні у кардіолога, гастроентеролога; періодичного стаціонарного лікування; санаторно -курортному лікуванні кардіологічного профілю. Відповідно ч. 1 ст. 179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) визначаються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.ст.182,183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та за жодних обставин мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене та те, що усиновлювачі є особами похилого віку, їх стан здоров`я та не надання доказів, про те, що їх матеріальний стан дозволяє надавати матеріальну допомогу дитині, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати не розподіляються.

Outcome: partial