Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду 14.12.2022 з позовною заявою, в якій просить суд стягнути зі свого батька [PERSON] на свою користь аліменти, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період навчання. В обґрунтування позову позивачка вказує, що є донькою відповідача [PERSON] . Вона 2022 року є студенткою Криворізького національного університету, навчається на денній формі навчання, знаходиться на державному забезпеченні. Термін навчання до 30.06.2025. Отримує стипендію та соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 3 групи, інших доходів не має. У зв`язку з тим, що позивач потребує значно більших матеріальних витрат у зв`язку із навчанням, а відповідач зобов`язаний брати участь в утриманні дитини та має таку можливість, так як офіційно працевлаштований, працює на ТОВ «МЕТІНВЕСТ - КРМЗ», на утриманні неповнолітній дітей не має, тому позивачка була змушена звернутися до суду. Ухвалою від 21.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Правом на участь в судовому засіданні позивачка не скористалася, надала до суду клопотання в якому позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав до суду клопотання про проведення судового засідання за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, але у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу (заробітку). При ухвалені рішення просить врахувати докази його матеріального стану, які заявою долучив до матеріалів справи. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, неподання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що за відомостями Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради №1382 від 07.02.2019, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 12.06.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №587, [INFO] народилася [PERSON] . Її батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до довідки № 01/33-148 від 18.10.2022, [PERSON] є студенткою 1-го курсу групи ГР-22 ск, гірничо-металургійного факультету, за спеціальністю 184 Гірництво, денної форми здобуття вищої освіти за кошти державного бюджету. Термін навчання з 15.09.2022 по 30.06.2025. Згідно довідки №03-627, виданої Криворізьким національним університетом, про те, що [PERSON] дійсно навчається в зазначеному навчальному закладі та її дохід за період 15.09.2022 по 31.10.2022 становить 5 100 грн. Також за довідкою №3096 від 02.11.2022, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, що вона знаходиться у них на обліку та отримує державну соціальну допомогу за інвалідністю з дитинства 3 групи, яка з травня 2021 по жовтень 2022 становить 34 040,43 грн. Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №566199, підтверджено, що [PERSON] є інвалідом 3 групи з дитинства по зору, безстроково. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як слідує з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із системного аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є сукупність таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання за будь-якою із форм;3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі з боку батьків; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). На цьому також акцентована увага в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та Верховним Судом у постанові від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17. Таким чином, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Верховний Суд в постанові від 13 квітня 2021 року по справі № 308/4214/18 при вирішенні спору про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зауважив про дію рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 Сімейного кодексу України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до ч. 1 ст.76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні спору, суд враховує, що позивачка [PERSON] навчається за денною формою здобуття освіти за кошти з державного бюджету, знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради та отримує державну соціальну допомогу, також судом враховано часткове визнання позову відповідачем [PERSON] , його дохід та матеріальний стан. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З аналізу вказаної матеріальної норми слідує, що законом не встановлено мінімальної межі визначення судом аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи без визначення мінімальної межі в 50% відсотків від прожиткового мінімуму працездатної особи. Таким чином, заявлення позивачем вимоги про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, є необґрунтованим та свідченням неоднозначного розуміння приписів ч.2 ст.182 СК України, яка не регулює виниклі між сторонами правовідносини та застосовується виключно у випадку стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття в наказному чи позовному провадженні. Отже, з урахуванням того, що відповідач визнав частково позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання за бюджетні кошти, та отримує соціальну допомогу , також враховуючи матеріальний стан відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення пред`явлених [PERSON] вимог та можливість стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивачки на її утримання, як такої, що продовжує навчання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення з 14.12.2022 (з дня пред`явлення позову) і до припинення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Саме такий розмір аліментів, суд вважає справедливим, можливим до виконання відповідачем і достатнім. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору,тому відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 992,40 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial