Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернулись [PERSON] та [PERSON] в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя не склалось. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини фактично припинені та спільне господарство не ведеться. Між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу та участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, який проживатиме окремо. За таких обставин, просять шлюб, укладений між ними, розірвати. Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року прийнято вказану заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання заявникине з`явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином, направили до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, заяву підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.3 ст.293 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має неповнолітніх дітей. Відповідно до положень СК України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12 вересня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1178, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с. 3/. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с. 4-5/. Заявники досягли згоди щодо визначення місця проживання і виховання дітей шляхом укладення Договору між батьками про проживання дитини та участь у її вихованні, посвідченого 22.02.2023 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 196 /а.с. 13-14/. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору. Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Враховуючи викладене, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їхнім інтересам та дітей, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і повинен бути розірваним. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки заявниця змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища не надала, тому суд вважає за необхідне залишити заявниці прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved