Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

29 листопада 2021 року до Святошинського районного суду м.Києва надійшла зазначена позовна заява. 22.12.2021 року зазначена справа надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва за підсудністю. В позовних вимогах позивач просить: визнати за нею право засновника Приватного підприємства «Несін» (код ЄДРПОУ 13671411, місцезнаходження: м. Київ, вулиця Перемоги, буд. 9) у розмірі 100% в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] . Вимоги обгрунтовані тим, що позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини - майнові права засновника Приватного підприємства «Несін»після померлого [INFO] [PERSON] , який був єдиним учасником та керівником зазначеного підприємства. Однак нотаріус постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії. А тому позивач, як єдиний спадкоємець, для захисту порушеного права звернулась до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх. Відповідач представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не надійшов. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін, що не з`явились в судове засідання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності із положеннями статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з матеріалів справи, за договором дарування майнових прав власника-засновника юридичної особи від 06.12.2011 року, [PERSON] подарував [PERSON] майнові права власника - засновника Приватного підприємства «Несін». [PERSON] є засновником Приватного підприємства «Несін»(ЄДРПОУ 13671411), як вбачається з копії статуту. [PERSON] , який був єдиним засновником підприємства помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Як вбачається із спадкової справи, із заявою про прийняття спадщини звернулась [INFO] донька померлого - [PERSON] . Будучи спадкоємцями мати померлого [PERSON] та батько померлого [PERSON] відмовились від спадщини на користь [PERSON] . Стаття 167 ГК України визначає, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Статтею 191 Цивільного кодексу України передбачено, що підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Підприємство або його частина можуть бути об`єктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів. Відповідно до статті 178 зазначеного Кодексу об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Одночасно слід зазначити, що відповідно до статті 62 Господарського кодексу України підприємство є самостійним суб`єктом господарювання, юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом. В пункті 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК (435-15), статтями 55, 69 Закону України від 19 вересня 1991 року N 1576-XII (1576-12) "Про господарські товариства" і не підпадає під заборону пункту 2 частини першої статті 1219 ЦК. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі. Про можливість визнання об`єктом спадкування самого приватного підприємства, а не майна приватного підприємства, зазначив Верховний Суд України в ухвалі від 16 вересня 2009 року ( справа №6-20439св07). В п. 43, 44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року (справа №179/1043/16-ц) суд зазначив, що : « … позивачка була членом СФГ «СПАС», в якого немає сформованого статутного капіталу, не відмовлялася від вступу до цього господарства, як і їй не відмовляло у цьому останнє, то визнання за позивачкою в порядку спадкування після смерті чоловіка прав засновника СФГ «СПАС» є ефективним способом захисту її прав як спадкоємниці засновника. Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що 17 червня 2018 року набрав чинності Закон України «Про товариство з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 6 лютого 2018 року. Згідно зі статтею 23 цього Закону у разі смерті учасника товариства його частка переходить до спадкоємця без згоди учасників товариства. Отже, за наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі». У п. 63 цієї постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі. З огляду на те, що корпоративні права можуть вільно переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування, відповідно визнання за позивачами в порядку спадкування після смерті батька відповідних прав засновника є ефективним способом захисту її прав, як спадкоємця засновника. З урахуванням відсутності доказів подання заяви про прийняття спадщини іншими спадкоємцями, своєчасного подання заяви про прийняття спадщини, надання доказів права засновника Приватного підприємства «Несін» у спадкодавця на час відкриття спадщини, неможливість оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання за [PERSON] права засновника Приватного підприємства «Несін» (код ЄДРПОУ 13671411, місцезнаходження: м. Київ, вулиця Перемоги, буд. 9) у розмірі 100% в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved