Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання 30.06.2025 року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстровано шлюбі з 2004 року по 2008 рік, від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . До повноліття сина з відповідача по справі на її користь стягувались аліменти, але після того, як сину виповнилось 18 років, стягнення аліментів припинилось. Після досягнення 18 років син продовжує навчання у Красноградському аграрно-технічному фаховому коледжі імені Ф.Я. Тимошенка, строк закінчення навчання 30.06.2025 року. Так як син навчається на денній формі в закладі освіти, не має ніякого джерела доходів, знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною особою, у зв`язку із чим має можливість утримувати його в період навчання. Від представника позивача [PERSON] надійшла письмова заява в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Так, як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). З довідки, яка видана закладом освіти вбачається, що [PERSON] дійсно є студентом ІІ курсу денного навчання в Красноградському аграрно-технічному фаховому коледжі імені Ф.Я. Тимошенка (а.с. 8). У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: потреба у зв`язку з навчанням у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач працездатний, а тому має можливість надавати сину матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи, що аліменти стягуються лише на період навчання, то аліменти слід стягувати з відповідача на користь позивача до закінчення повнолітнім сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved