Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ»»звернулось до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2134535995 від 11.02.2020 у розмірі 20\~543, 79 гривень та судові витрати у розмірі 2 684 гривні. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 11.02.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2134535995 від 11.02.2020. На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР»» та АТ «Таскомбанк» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальника, а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора за кредитними договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 02.12.2021 укладено договір факторингу № НІ/11/6-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 20\~543,79 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №2134535995 від 11.02.2020 в розмірі 20\~543,79 грн., з яких 12 567,97 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2\~095,23 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5 880,59 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками. Ухвалою суду від 24 січня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, до суду надала клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2134535995 від 11.02.2020. З положень статті 11 ЦК України вбачається, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 2 статті 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частинами першою, другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що дійсно 11.02.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір. Позичальник ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. 07.10.2016 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено договір відступлення права вимоги за яким АТ «Таскомбанк» набуло права грошової вимоги з [PERSON] 02.12.2021 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу, за яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 20\~543,79 грн. Відповідачем [PERSON] належним чином погашення кредитних коштів не здійснювалось. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 02.12.2021 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Як вбачається з витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № №НІ/11/6-Ф від 02.12.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 20\~543,79 грн., з яких 12 567,97 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2\~095,23 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5 880,59 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №2134535995 від 11.02.2020 сума простроченої заборгованості складає 20\~543,79 грн. З урахуванням вищенаведеного, оскільки відповідач [PERSON] заборгував ТОВ «ФК «ЄАПБ» 20\~543,79 грн. та добровільно борг не сплатив, то з метою захисту прав позивача з відповідача слід стягнути відповідну заборгованість в примусовому порядку. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача, понесені ним при подачі позовної заяви до суду підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved