Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

09 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. Свої вимоги мотивує тим, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Мілоан» 23 серпня 2021 року був укладений договір №4510079 про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 5000,00 грн. строком на 15 днів, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 07 вересня 2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених умовами договору кредиту. 29 листопада 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" було укладено договір факторингу № 29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №4510079 від 23 серпня 2021 року, укладеного між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] . Станом на 19.12.2022 заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість у розмірі 30\~125,00 грн. Посилаючись на обов`язок позичальника повернути кредитні кошти разом з нарахованими процентами та на своє право вимоги за кредитним договором, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» просить стягнути з відповідача вказану суму, а також 9000,00 грн. витрат на правову допомогу та 2\~481,00 грн. сплаченого судового збору. Учасникам справи було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Мілоан» 23 серпня 2021 року був укладений договір №4510079 про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 5 000 грн. строком на 15 днів, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 07 вересня 2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених умовами договору кредиту 1125,00 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом - п.1.5.2 Договору. ТОВ «Мілоан» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредитні кошти на загальну суму 5\~000,00 грн. 29 листопада 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" було укладено договір факторингу № 29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №4510079 від 23 серпня 2021 року, укладеного між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] . До вказаного договору додано витяг з реєстру договорів, права вимоги за якими відступлено. У даному витягу зазначено договір №4510079 від 23 серпня 2021 року, укладений з позичальником [PERSON] . Встановлено, що відповідачем зобов"язання за кредитним договором не виконується, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом за порушення умов кредитного договору, що підлягає стягненню з відповідача станом на 19 грудня 2022 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 30\~125,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5\~000,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 17\~125,00 грн.; заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 8\~000,00 грн. Відповідно до положень п.6.1 договору, договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Положеннями п.п.1.3, 1.4 договору, кредит надається на строк - 15 днів, з 23.08.2021 і до 07.09.2021 зі сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом. Відповідно до положень п.1.5.2 договору, проценти за користування кредитом становлять 1125,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користуванням кредитом. Згідно положень п.1.6 договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Положеннями п. 1 ст. 1046 ЦК України вказано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Положеннями ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. За положеннями ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Положеннями ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Наведене дає підстави вважати вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» є правомірними, а відповідача таким, який за невиконання умов договору про споживчий кредит повинен відповідати за цивільними зобов`язаннями, сплативши на користь позивача відповідну суму боргу. Станом на день подання позовної заяви відповідач не повернув отримані кредитні кошти на підставі кредитного договору № 4510079 від 23 серпня 2021 року. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №4510079 від 23 серпня 2021 року підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. При цьому, вирішуючи вимоги позивача про стягнення витрат по оплаті правової допомоги, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), задоволення позову, вважає, що розмір гонорару в 9 000 грн. є необґрунтованим та явно завищеним, оскільки адвокатом було підготовлено лише позовну заяву, на що витрачено порівняно невеликий проміжок часу. У судових засіданнях адвокат інтереси позивача не представляв. Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми витрат позивача на правничу допомогу до 2000 грн, що буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2481 грн. (платіжне доручення №0355200008 від 23 грудня 2022 року), при ухваленні рішення судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial