Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник заявника звернувся до Яготинського районного суду Київської області з даною заявою, заінтересована особа: Яготинська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, в котрій вказав, що [INFO] у віці 70 років, померла мати заявника [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, зокрема земельної ділянки площею 6,2369 га, з кадастровим номером 3225581400:07:002:0009. Оскільки спадкодавець склала за життя заповіт на все своє ім`я заявника на все своє майно, то відповідно до ст. 1223 ЦК України, [PERSON] , є спадкоємцем за заповітом після її смерті. Інших, окрім заявника, спадкоємців у заповіті не призначено. Заповіт посвідчено 28.11.2008 року, секретарем Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області за реєстровим №11. Спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, згідно якої малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), немає. Місце реєстрації та проживання спадкоємця (заявника) на день смерті спадкодавця: [ADDRESS] . Фактичне місце проживання спадкодавця на день смерті: [ADDRESS] . Місце реєстрації спадкодавця на день смерті: [ADDRESS] . Заявник вважає, що спадщину прийняла шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] та протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї. Заявник вважавши, що спадщину прийняла шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, у лютому 2023 р. звернулася до державного нотаріуса Яготинської державної нотаріальної контори, з наміром подати заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Але на підставі поданих заявником документів нотаріуска не відкрила спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та відповідно не видала свідоцтва про право на спадщину, з причини відсутності доказів спільної реєстрації місця проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким доказом, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, є довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем, відповідно до п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5. Тобто нотаріусу необхідно подати довідку органу реєстрації місця проживання щодо спільної реєстрації спадкодавця та спадкоємця, а не щодо спільного проживання, яку надала заявник нотаріусу. У отриманому листі приватного нотаріуса Овчаренко І.Ж. заявнику було рекомендовано звернутися до суду. Заявник з 2015 р. постійно проживала на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем за однією за адресою; [ADDRESS] , а тому звертається до Яготинського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту необхідно заявнику для одержання свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вищевикладене просив встановити, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини по [ADDRESS] . На адресу суду від представника заявника надійшла заява про збільшення позовних вимог з котрої вбачається, що оскільки при первинному зверненні щодо відкриття спадщини заявник не надала для огляду нотаріусу правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку з кадастровим номером: 3225581400:07:002:0009, а звернулася за консультацією з вказаним документом пізніше, вже після подання заяви до суду про встановлення факту постійного проживання, нотаріус виявила, що у зазначеному вище правовстановлюючому документі, відповідною посадовою особою була допущена помилка щодо написання адреси проживання спадкодавця та зроблено виправлення. \~ \~ \~ \~ Нотаріус роз`яснила, що не може прийняти для вчинення нотаріальних дій документи- які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», частини 1 глави 8 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лю`йго 2012 р. за № 282/20595 та згідно п. 2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 N43 (яка діяла на час видаш державного акту) усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп 'ютерної техніки. Отримання нового правовстановлюючого документу на земельну ділянку не можливо, у зв`язку зі смертю власника. Одночасно відповідною посадовою особою було зроблено помилку в адресі проживання спадкодавця, а саме: надруковано « [ADDRESS] » в дійсності « [ADDRESS] ». На підтвердження вірної адреси спадкодавця до первинної заяви додані наступні документи: копія заповіту від 28.11.2008 р., де казано місце проживання спадкодавця « [ADDRESS] »; копія Довідки про реєстрацію місця проживання особи (Спадкодавця) відділу реєстрації місця проживання управління (центру) надання адмн. послуг Яготинської міської ради від 25.01.2023 № 121. За таких умов нотаріус не має можливості у подальшому видати Свідоцтво про право власності на земельну ділянку. Враховуючи вищевикладене просив встановити, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала з матір`ю - [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Встановити, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 314955, виданого Яготгшським районним відділом Київської області 17.11.2005 р„ зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010533500057, виданого на ім`я [PERSON] , яка проживає: [ADDRESS] , в дійсності належить [PERSON] , яка проживає: [ADDRESS] . Представник зявника звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи належним чином повідомлена. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70). В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (рішення від 17 червня 2011 року, заява № 21037/05), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Так, з копії паспорта (а.с.5-6) вбачається, що [PERSON] , [INFO] та зареєстрована за адресою [ADDRESS] . З копії свідоцтва про смерть (а.с.7) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в м. Яготин. З копії заповіту посвідченого 28.11.2008 року, секретарем Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області за реєстровим №11 вбачається, що [PERSON] [INFO] , заповіла все своє майно [PERSON] , [INFO] (а.с.8) З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу (а.с.9) вбачається, що внесено реєстрацію про розірвання шлюбу від 08.05.2012 року та прізвище чоловіка [PERSON] , а дружину [PERSON] . З копії довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с.10) вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З Акта обстеження від 26.01.2023 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована та фактично проживає [PERSON] [INFO] та за вказаною адресою в період з 2015 року до моменту смерті [INFO] , проживала, але не була зареєстрована її мама [PERSON] [INFO] (а.с.11). З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 314955 [PERSON] належить земельна ділянка площею 6,2369 га, яка розташована на території Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 3225581400:07:002:0009 (а.с.12). З копії листа від 16.07.2023 року (а.с. 13) про роз`яснення щодо відкриття спадкової справи надану [PERSON] приватним нотаріусом І. Ж. Овчаренко, вбачається, що для відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] необхідно подати довідку органу реєстрації місця проживання щодо спільної реєстрації спадкодавця та спадкоємця. За відсутності необхідних документів, нотаріус роз`яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. З Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 16.02.2023 року (а.с.14) вбачається, що відомості відносно [PERSON] відсутні. З копії свідоцтва про народження (а.с.16) вбачається, що [PERSON] [INFO] має батьків [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с.17) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєструваль шлюб 03.11.1990 року, актовий запис №201 в Яготинському районному відділі ЗАГС Київської області, прізвище нареченої після реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Дана норма дублюється у п. 3.21. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. В силу п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд має звернути увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається правилами окремого провадження. Зокрема, згідно п. 23 вказаної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення Факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Оцінюючи досліджені докази в сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved