Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

У вересні 2021р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ТОВ «ПіЕнЕйч Тернопіль», в якому просив суд: - стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, у зв`язку із невиконанням умов договору № б/н про надання поворотної фінансової допомоги від 26 липня 2018р. в розмірі 54581,49 грн., з яких 7124,17 грн. - розмір індексу інфляції, 3457,32 грн. - 3% річних, 44 000,0 грн. - сума позики; судові витрати в розмірі сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 липня 2018р. між сторонами був укладений договір № б/н про надання поворотної фінансової допомоги (позики) (далі по тексту - договір), за умовами якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 44000,0 грн., у вигляді поворотної безвідсоткової фінансової допомоги та зобов`язувався повернути до 30 грудня 2018р., шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок в установі банку позивача та/або в готівковій формі через касу в установі банку позивача. З огляду на те, що відповідач не виконує зобов`язання за договором і має прострочену заборгованість, позивач вимушений був звернутись до суду за захистом свого порушеного права Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 09 лютого 2022р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що відповідачем були виконанні зобов`язання за укладеним між сторонами договором, і заборгованість перед позивачем за фінансово-бухгалтерськими документами підприємства не рахується. 09 серпня 2022р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій сторона позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, наведених у позові, зазначивши, що стороною відповідача до відзиву на позов не надано належних і допустимих доказів на підтвердження виконання зобов`язання стороною відповідача перед позивачем. Заперечення на відповідь на відзив стороною відповідача на адресу суду не подавались. В судовому засіданні 26 вересня 2022р. позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав наведених у позові, просили суд позов задовольнити. В свою чергу, представник відповідача проти позову заперечив, з підстав наведених у відзиві на позов, просив суд залишити позов без задоволення. В судове засідання 27 березня 2023р. сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, стороною позивача було подано до суду клопотання про розгляд справи у відсутність сторони позивача, сторона відповідача поважності причин неявки свого представника до суду не повідомила. В силу положень ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутність сторін. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з мтареліаів справи і це вставнолено судом, 26 липня 2018р. між позивачем [PERSON] , як позикодавцем та відповідачем ТОВ «ПіЕнЕйч Тернопіль», як позичальником було укладено договір, відповідно до п. 1.1. якого позикодавець надає позичальнику грошові кошти у вигляді поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, далі за текстом договору - позика, а позичальник зобов`язується прийняти їх у користування та повернути в порядку і на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1. договору, позика надається позичальнику позикодавцем протягом трьох календарних днів з дати підписання цього договору в національній валюті України в сумі 44000,0 грн. Позика надається позикодавцем позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок в установі банку останнього та/або іншим незабороненим законом способом (п. 2.3. договору). У п. 2.4. договору, сторони погодили, що позика надається позичальнику в користування строком до 30 грудня 2018р. Відповідно до п. 3.1. договору, позичальник 30 грудня 2018р. повинен повернути позикодавцю поворотну безвідсоткову фінансову допомогу (позику) в сумі 44000,0 грн., шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок в установі банку позикодавця та/або в готівковій формі через касу в установі банку позичальника. Виконання сторонами своїх зобов`язань по цьому договору (виконання договору) здійснюється через відділення АТ «КРЕДОБАНК», що знаходиться за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. С. Петлюри, буд. 13/135 (п.3.2. договору). У п. 8.1. договору сторони погодили, що договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31 грудня 2018р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по ньому. Судом встановлено, що на виконання пункту п. 2.1. договору, 26 липня 2018р. позивач перерахував суму позики в розмірі 44000,0 грн. на розрахунковий рахунок відповідача, що підтверджується квитанцією від 26 липня 2018р. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначав, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, у строк, визначений договором безвідсоткову фінансову допомогу (позику) не повернув, у зв`язку з чим, повинен повернути позивачу суму заборгованості у розмірі 44000,0 грн., та нарахованих на підставі договору та ст. 625 ЦК України, 3% річних у сумі 3 457,32 грн. та інфляційних втрат у розмірі 7 124,17 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 626 цього Кодексу визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із пунктом 14.1.257 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У п. 2.4 договору сторони погодили, що позика надається позичальнику до 30 грудня 2018р. Таким чином, останнім днем виконання відповідачем свого обов`язку з повернення фінансової допомоги (позики), наданої позивачем за вказаним договором у розмірі 44000,00 грн., є 30 грудня 2018р. Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що в строк, визначений договором, відповідач не повернув позивачу безвідсоткову фінансову допомогу в сумі 44 000,0 грн. Вказане підтверджується листом АТ «КРЕДОБАНК» вих. №86-1076бт/23 від 15 березня 2023р. про відсутність надходжень грошових коштів за договором № б/н про надання поворотної фінансової допомоги від 26 липня 2018р. від ТОВ «ПіЕнЕйч Тернопіль» (код ЄДРПОУ: 40982792) на рахунок у банку, який належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), у період з 26 липня 2018р. по 14 березня 2023р. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача не було надано до суду належних і допустимих доказів, повернення боргу відповідачем у розмірі 44000,0 грн., а з наданих стороною відповідача документів не вбачається виконання зобов`язань стороною відповідача, саме за укладеним між сторонами договором від 26 липня 2018р. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на те, що відповідач умови договору не виконав, суму безвідсоткової фінансової допомоги в строк, передбачений договором, позивачу не повернув, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 44 000,0 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ч. 2 цієї статті, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, перевіривши наданий стороною позивача розрахунок 3% річних у сумі 3457,32 грн. та інфляційних втрат в сумі 7124,17 грн. за період часу з 31 грудня 2018р. по 13 серпня 2021р., судом встановлено, що цей розрахунок є арифметично правильним. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 137, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,0 грн., а також понесені стороною позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17000,0 грн., що підтверджується копією договору № 03-08/21 від 03 серпня 2021р. про надання правової допомоги, та відповідною копією акту №01/27-03/23 від 27 березня 2023р.

Outcome: approved