Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Високопільського районного суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОССВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (далі - відповідач, ТОВ «РОССВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни (далі - третя особа-1, Приватний нотаріус Хара Н.С.), Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни (далі - третя особа-1, Приватний виконавець Лановенко Л.О.), Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» (далі - третя особа-3, ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК»), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24.03.2021 року, просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 31.05.2019 року Приватним нотаріусом Харою Н.С., зареєстрованим в реєстрі за № 12957, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 003-26071-290114 від 29.01.2014 року у розмірі 19 899,94 грн.; стягнути з відповідача-2 на користь позивача в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом грошові кошти у розмірі 23 104,93 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 536,80 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 31.05.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, що зареєстрованим в реєстрі за № 12957, яким запропоновано стягнути з нього на користь ТОВ «РОССВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість за кредитним договором № 003-26071-290114 від 29.01.2014 року укладеним між позивачем та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОССВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 31/К від 06.10.2017 року, у розмірі 19 899,94 грн. Позивач вказує, що про наявність вказаного виконавчого напису та існування договірних відносин з ТОВ «РОССВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» він дізнався після винесення Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. постанови від 10.07.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що отримує дохід у Товаристві з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА ГРУПА» (далі - ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА ГРУПА») у межах виконавчого провадження № [NUMBER], відкритого з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 31.05.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., що зареєстрованим в реєстрі за № 12957. Так, із заробітної плати позивача у межах виконавчого провадження № [NUMBER] було утримано 16 563,76 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням процедури, передбаченої Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, а саме, нотаріус не пересвідчився у направленні боржнику та одержанні останнім письмової вимоги про усунення порушень; нотаріусу не було надано виписки з рахунку боржника та нотаріус не пересвідчився у наявності безспірної заборгованості. Враховуючи те, що позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 31.05.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., що зареєстрованим в реєстрі за № 12957 таким, що не підлягає виконанню, то грошові кошти, які були стягнуті в рамках виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису вважаються безпідставно набутими та підлягають поверненню на підставі положень ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки правової підстави, на якій було набуто грошові кошти, на теперішній час не існує. Також позивачем подано до суду клопотання про витребування доказів, в якому останній просив суд витребувати у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. належним чином засвідчену копію оскаржуваного виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 12957, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 31.05.2019 року, про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк» за договором № 003-26071-290114, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2019 року справу було передано судді Високопільського районного суду Херсонської області Дамчуку О.О. Ухвалою Високопільського районного суду Херсонської області від 17.09.2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК», Товариства з обмеженою відповідальністю «РОССВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та повернення стягненого за виконавчим написом передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2019 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2019 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 24.01.2020 року позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.01.2020 року прийнято до провадження та в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОССВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та повернення стягненого за виконавчим написом, підготовче засідання у справі призначено на 23.06.2020 року. 24.03.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Високопільським районним судом Дніпропетровської області. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.03.2020 року клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.06.2020 року, у зв`язку з неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, виникненням технічних проблем, що унеможливлюють проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 09.11.2020 року. 20.07.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Високопільським районним судом Дніпропетровської області. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2020 року клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. 28.08.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Високопільським районним судом Дніпропетровської області. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2020 року, у зв`язку з неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, виникненням технічних проблем, що унеможливлюють проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 3 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 22.03.2021 року. 22.03.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва та 24.03.2021 року засобами поштового зв`язку від позивача надійшла заява, в якій останній просить провести підготовче засідання, призначене на 22.03.2021 року, за його відсутності. 22.03.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва та 24.03.2021 року засобами поштового зв`язку від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив уточнив суму, яку просив стягнути з відповідача-2 на користь позивача в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.03.2021 року у зв`язку з неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 06.07.2021 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.07.2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОССВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та повернення стягненого за виконавчим написом, та справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 17.11.2021 року. 08.07.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Запєвалової Т.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якому представник позивача зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 17.11.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Запєвалової Т.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якому представник позивача зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 17.11.2021 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та судове засідання призначено на 10.02.2022 року. 23.11.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Запєвалової Т.В. надійшла заява про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн. 10.02.2022 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на онлайн підготовці суддів, організованою Національною школою суддів за місцем роботи та судове засідання призначено на 04.07.2022 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.07.2022 року за клопотання позивача витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. належним чином засвідчену копію оскаржуваного виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 12957, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 31.05.2019 року, про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк» за договором № 003-26071-290114, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна». Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.07.2022 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання та витребуванням доказів, на підставі п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судове засідання було відкладено до 16.08.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2022 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судове засідання було відкладено до 13.12.2022 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2022 року витребувано у Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. № 12957 від 31.05.2019 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2022 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання та витребуванням доказів, на підставі п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судове засідання було відкладено до 23.03.2023 року. 04.01.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва та 12.01.2023 року засобами поштового зв`язку від Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. надійшла заява про приєднання до матеріалів справи на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2022 року копії виконавчого напису, вчиненого 31.05.2019 року Приватним нотаріусом Харою Н.С., зареєстрованим в реєстрі за № 12957. 23.03.2022 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Запєвалової Т.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якому представник позивача зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання 23.03.2023 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, а представник позивача у заяві від 23.03.2023 року просила розглядати справу за відсутності позивача та його представника, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що 31.05.2019 року Приватним нотаріусом Харою Н.С., вчинено виконавчий напис, що зареєстрованим в реєстрі за № 12957, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «РОССВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість за кредитним договором № 003-26071-290114 від 29.01.2014 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОССВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 142/К від 26.01.2018 року, за період часу з 26.01.2018 року по 30.05.2019 року у розмірі 19 899,94 грн., яка складається з: 13 767,71 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 6 132,23 грн. - проценти за користування кредитом. Постановою Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. від 10.07.2019 року у межах виконавчого провадження № [NUMBER], відкритого з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 31.05.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., що зареєстрованим в реєстрі за № 12957, звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які він отримує в Товаристві з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА ГРУПА» (а. с. 6 - 7). Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Як визначено у ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Згідно пп. пп. 1.1, 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пп. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Як визначено у пп. 3.4 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. В силу вимог пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662. Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14. В свою чергу, відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (в редакції на момент вчинення виконавчого напису), для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Також суд вважає за необхідне зазначити, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) зроблено правовий висновок про те, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування та позиції позивача. Жодного повідомлення позивачу від нотаріуса не надсилалося. Так, належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 року № 566. Розрахунок заборгованості є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Натомість, доказів надання приватному нотаріусу належним чином оформленої засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості до матеріалів справи не долучено. При цьому, відповідачем не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами вказаних обставин. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази направлення боржнику вимоги стягувача про усунення порушень за кредитним договором № 003-26071-290114 від 29.01.2014 року та одержання її боржником. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, відтак, позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису, вчиненого 31.05.2019 року Приватним нотаріусом Харою Н.С., зареєстрованим в реєстрі за № 12957, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 003-26071-290114 від 29.01.2014 року у розмірі 19 899,94 грн., таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині повернення грошових коштів, які були стягнуті в рамках виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 31.05.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., що зареєстрованим в реєстрі за № 12957, суд зазначає наступне. Як визначено у ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.08.2018 року у справі № 334/2517/16-ц під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Крім того, у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 910/1531/18 викладено висновок про те, що правові підстави набуття відповідачем коштів на виконання виконавчого напису, визнаного судом таким, що не підлягає виконанню, відсутні, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 1212 ЦК України. Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА ГРУПА» від 14.04.2020 року № БФГ00000012 на виконання постанови Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. від 10.07.2019 року у межах виконавчого провадження № [NUMBER] з [PERSON] провадилися утримання у розмірі 20% з усіх доходів. За період часу з липня 2019 року по березень 2020 року утримано загальний борг у розмірі 23 104,93 грн., з яких перераховано: 500,00 грн. - витрати виконавчого провадження; 2 054,99 грн. - основна винагорода приватного виконавця; 20 549,94 грн. - погашена основна сума боргу на користь ТОВ «РОССВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (а. с. 104). Ураховуючи те, що правова підстава для стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості відпала у зв`язку із визнанням виконавчого напису, вчиненого 31.05.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., що зареєстрованим в реєстрі за № 12957, таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що стягнення з позивача грошових коштів було безпідставним. Так, в уточненій редакції позовної заяви від 24.03.2021 року [PERSON] просив суд стягнути з ТОВ «РОССВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» грошові кошти, які були стягнуті в рамках виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису у розмірі 23 104,93 грн. (а. с. 99 - 103). Разом з тим, суд зауважує, що винагорода приватного виконавця у розмірі 2 054,99 грн. та витрати виконавчого провадження у розмірі 500,00 грн., що були утримані із заробітної плати [PERSON] , яку він отримує у Товаристві з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА ГРУПА» на виконання постанови Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. від 10.07.2019 року у межах виконавчого провадження № [NUMBER], не підлягають стягненню з ТОВ «РОССВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби передбачено Розділом X Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Ураховуючи те, що чинним законодавством передбачений інший порядок оскарження дій приватного виконавця, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування ст. 1212 ЦК України до спірних правовідносин в частині стягнення з ТОВ «РОССВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» винагороди приватного виконавця у розмірі 2 054,99 грн. та витрат виконавчого провадження у розмірі 500,00 грн., що були утримані із заробітної плати [PERSON] , яку він отримує у [PERSON] , яку він отримує у Товаристві з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА ГРУПА» на виконання постанови Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. від 10.07.2019 року у межах виконавчого провадження № [NUMBER]. Отже, позовні вимоги [PERSON] про повернення безпідставно набутих грошових коштів, стягнутих в рамках виконавчого провадження № [NUMBER] за виконавчим написом, вчиненим 31.05.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., що зареєстрованим в реєстрі за № 12957, є обґрунтованим, проте, підлягають частковому задоволенню, а саме, у розмірі 20 549,94 грн. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1 536,80 грн. З урахуванням того, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 683,43 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial