Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що 04 травня 2018 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. За час проживання у спільному шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] перебуває на її утримання, зареєстрований за місцем її проживання в м. Ямпіль Вінницької області та проживає разом із нею. Відповідач [PERSON] відмовляє їй у виділенні коштів на її утримання, якого вона потребує, в першу чергу, як матір, яка забезпечує належний догляд за маленькою дитиною і позбавлена інших джерел доходів, а тому змушена просити допомоги у батьків та інших родичів, у зв`язку із тим, щоб забезпечувати потреби їх маленької дитини та свої мінімальні потреби в одязі та харчуванні. Відповідач [PERSON] є підприємцем та має успішний бізнес у м. Вінниця, де його щомісячний дохід в місяць становить 80\~000 грн. З урахуванням вищевикладеного, вона змушена звернутися до суду з даним позовом, де просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 8000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Ухвалою судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідач [PERSON] надав суду відзив наступного змісту: на даний час він з позивачем проживають за окремими адресами, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Їх спільна дитини [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] в м. Вінниця. Їх спільна дитини знаходиться повністю на його утриманні та забезпечується всім необхідним. 03 лютого 2023 року було видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі частки від його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. [PERSON] є вихованцем дошкільного відділення Вінницької приватної гімназії «Дельфін» з 08 вересня 2022 року і по даний час. Даний навчальний заклад працює з понеділка по п`ятницю з 08 год. до 19 год., тобто дитина в цей час перебуває в закладі, де навчається, харчується та виховується. Всі витрати пов`язані з утриманням та вихованням сина займається він. Позивач [PERSON] в свою чергу працює за професією перукар-колорист у салоні краси «AUROOM» та отримує заробітну плату за надані послуги в розмірі 30\~000 40 000 грн. на місяць. В декреті по догляду за дитиною не перебуває. Тобто, ті потреби в одязі та харчування, про які зазначає позивач, вона може задовольняти самостійно. Окрім цього, відповідач купує продукти харчування, господарчі товари, медичні препарати, які передає позивачу для задоволення потреб на життя. [PERSON] з 25 січня 2023 року був знятий з обліку ГУ ДПС у Вінницькій області, система оподаткування ліквідована. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця. Його дохід за період 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року становить 58\~900 грн. за 2022 рік., отримання доходу з надання в оренду земельної ділянки (паю) становить 18\~018, 40 грн. за 2022 рік. Таким чином, [PERSON] на даний час найманим працівником не зареєстрований, підприємницьку діяльність не здійснює, заробітної плати не отримує, доходу не має. Окрім цього, стан здоров`я відповідача є незадовільним та таким, що потребує операційного втручання, довготривалого лікування, що в свою чергу потребує чималих матеріальних витрат на проведення відповідного лікування. У власності [PERSON] відсутнє нерухоме майно (квартира, будинок) та транспортні засоби, що спростовує доводи позивача про платоспроможність [PERSON] утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років. В зв`язку із тим, що [PERSON] є безробітним, а його підробітки задовольняють лише його мінімальні особисті потреби та потреби їх дитини, відтак він не має можливості утримувати позивача. Позивач [PERSON] надала відповідь на відзив, де зазначила, що з твердженням [PERSON] щодо перебування їх дитини на повному його утриманні та забезпеченні вона не погоджується. Так, як відповідач фактично не проживає разом із нею та дитиною з початку грудня 2022 року. З жовтня 2022 року [PERSON] перестав здійснювати оплату орендованої квартири у якій вона продовжує проживати із малолітньою дитиною. З лютого 2023 року [PERSON] припинив здійснювати оплату послуг Вінницької приватної гімназії «Дельфін», яку відвідує їх син. Надані відповідачем копії чеків жодного відношення до забезпечення їх дитини не мають. Щодо доводів відповідача [PERSON] про її роботу перукарем-колористом, зазначає, що вона дійсно змушена шукати підробіток після того, як відповідач залишив її з дитиною без засобів існування, а тому вона намагається забезпечувати їх проживання з дитиною. При цьому, її підробітки не є систематичні, а основну матеріальну допомогу на даний час надають її батьки. Щодо позиції відповідача про його неплатоспроможність надавати допомогу та сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку вважає, що така поведінка відповідача пов`язана із її зверненням до правоохоронних органів, щодо вчинення домашнього насильства відносно неї. Незважаючи на те, що відповідачем надано документи, які підтверджують припинення ним підприємницької діяльності, він фактично продовжує керувати фітнес клубом та отримувати прибуток від цієї діяльності. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву вх.№1873 з клопотання справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Панасюк І.І. діючи на підставі ордеру серії АВ №1035979 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність відповідача. Позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2\~ст.247 ЦПК України\~не здійснюється. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, які є у справі встановлено, що 28 листопада 2018 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , остання змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] в м. Вінниця народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.4). З копії судового наказу виданого Ямпільським районним судом Вінницької області від 03 лютого 2023 року встановлено, що з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 31 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.34). З копії довідки виданої Вінницькою приватною гімназією «Дельфін» від 23 лютого 2023 року №32 встановлено, що [PERSON] є вихованцем дошкільного відділення Вінницької приватної гімназії «Дельфін» з 08 вересня 2022 року по теперішній час (а.с.35). З копій квитанцій АТ КБ «Приватбанк» від 01.11.2022 року, 30.11.2022 року, 02.01.2023 року встановлено, що [PERSON] здійснював оплату за навчання сина [PERSON] у Вінницькій приватній гімназії «Дельфін» (а.с.36-38). З копії банківської квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 01 лютого 2023 року встановлено, що [PERSON] здійснила оплату за навчання сина [PERSON] у Вінницькій приватній гімназії «Дельфін» (а.с.89). З копій фотознімку додатку ДІЯ та з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що [PERSON] з 25 січня 2023 року припинив підприємницьку діяльність (а.с.56,67-68). З копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених дохо від та утриманих податків станом на 21 лютого 2023 року встановлено, що [PERSON] за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року отримав дохід по заробітній платі в розмірі 58\~900 грн. за 2022 рік, отримання доходу за надання в оренду земельної ділянки (паю) в розмірі 18\~018 грн. 40 коп. за 2022 рік (а.с.57-66). З витяга з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборона відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №323982999 встановлено, що [PERSON] є власником двох земельних ділянок розміром 1,4558 га та 1,8599 га, які надає в оренду ПП «РАДІВСЬКЕ» та СТОВ «Промінь», за що отримує орендну плату (а.с.72-75). З наданої інформації територіальним сервісним центром №0541 РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій області встановлено, що за [PERSON] транспортні засоби не зареєстровані (а.с.77). З копії медичної виписки Ехокардіографії від 23.02.2023 року, що [PERSON] проходив медичне обстеження в кабінеті ультразвукової діагностики «Scan Medical», де зазначено, що уз заключення не є остаточним діагнозом та потребує консультації лікаря (а.с.69). З копії копій ЕКГ та копії виписки лікаря [PERSON] від 24.02.2023 року встановлено, що [PERSON] проходив медичне обстеження в ході якого, лікарем йому було надано рекомендації щодо режиму праці, санаторно-курортного лікування та призначено лікарські засоби (а.с.70-71). Копії квитанцій та чеків АТ КБ «Приватбанк» від 08.01.2023 р., 25.12.2022року, 10.12.2022 року, 04.12.2022 року, 03.12.2022 року, 27.11.2022 року, 20.11.2022 року, 19.11.2022 року, 06.11.2022 року, суд не приймає до уваги, як належний та достатній доказ, оскільки з відомостей, які містяться в даних чеках неможливо встановити здійснення витрат [PERSON] на утримання сина [PERSON] та дружини [PERSON] (а.с.39-50). Скріншоти із публікацій в додатку Інстаграм та витяг із Інтернет-сайту салону краси «AUROOM», суд вважає неналежним та недостатнім доказом для підтвердження факту роботи [PERSON] в салоні краси « [INFO] » та отримання нею прибутку (а.с.51-55). Копію витяга з рекламного сайту фітнес-клубу BE FIT із зображенням спортивного клубом, суд вважає неналежним та недостатнім доказом для підтвердження факту належності даного закладу [PERSON] , здійснення ним підприємницької діяльності та отримання прибутку (а.с.7-8). Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, щодо права дружини на утримання від чоловіка у разі проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років. Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.\~Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.\~Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідачем було визнано, що [PERSON] , [INFO] перебуває на утриманні матері [PERSON] . Подані [PERSON] копії квитанцій та чеків АТ КБ «Приватбанк» від 08.01.2023 р., 25.12.2022року, 10.12.2022 року, 04.12.2022 року, 03.12.2022 року, 27.11.2022 року, 20.11.2022 року, 19.11.2022 року, 06.11.2022 року, суд не прийняв, як належний та достатній доказ, оскільки з відомостей, які містяться в даних чеках неможливо встановити здійснення витрат [PERSON] на утримання сина [PERSON] та дружини [PERSON] . Позивач визнала, що вона працює перукарем-колористом та має нерегулярний дохід. При цьому, доводи відповідача про те, що позивач отримує заробітну плату в розмірі 30\~000 грн. 40\~000 грн. щомісяця, а тому не потребує коштів на її утримання, суд не приймає до уваги та розцінює їх, як припущення, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаних обставини відповідачем не надано. При цьому, відповідно до ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. З урахуванням вищевикладеного, судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дружини, а тому право позивача є порушеним і таким, що підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дружини з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. Заявлений позивачем розмір (суму) коштів 8000 гривень, на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає частково обґрунтованим, виходячи із наступного: копію витяга з рекламного сайту фітнес-клубу BE FIT із зображенням спортивного клубом, суд вважає неналежним та недостатнім доказом для підтвердження факту належності даного закладу [PERSON] , здійснення ним підприємницької діяльності та отримання прибутку. Доказів того, що в [PERSON] у власності є транспортний засіб позивачем не надано. При цьому, судом було встановлено, що відповідач [PERSON] припинив підприємницьку діяльність з 25 січня 2023 року та отримав дохід за 2022 рік у розмірі 76 918 грн. 40 коп. При цьому, суд також приймає до уваги той факт, що [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі частки від його заробітку. Оцінюючи майнове становище кожної сторони, суд вважає, що відповідач є особою працездатного віку, має у власності дві земельні ділянки, які здає в оренду та отримує дохід, долучені виписки з медичного огляду [PERSON] не містять відомостей про наявність тяжких захворювань або інших вад здоров`я відповідача та не підтверджують його непрацездатність, а тому відповідач може і повинен надавати кошти на утримання позивача у сумі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. В іншій частині заявлених позовних вимог суд має підстави відмовити, виходячи із наступного. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачка не надала доказів на підтвердження наявності у відповідача значних доходів, і не довела спроможності відповідача виплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у визначеній нею сумі 8000 гривень щомісячно. Тому підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі, зазначеному позивачем, суд не вбачає. Таким чином суд, виходячи із засад справедливості та розумності вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини (позивача по справі), яка потребує матеріальної допомоги чоловіка, в розмірі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно до досягнення дитиною, трьох років. При цьому, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ч.3 ст.80 Сімейного кодексу України). За загальним правилом, встановленим ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов пред`явлено 31.01.2023 року. При вирішенні питання про стягнення судового збору, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", ставка судового збору за заявлену позовну вимогу становить 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок. Оскільки позовні вимоги задволені частково, суд відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 268 грн. 40 коп., а іншу частину компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved