Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

03 січня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , подана представником позивачки адвокатом Галушко Сергієм Станіславовичем, у якій позивачка прохає шлюб, зареєстрований 15.04.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 23 розірвати; залишити їй прізвище « [PERSON] »; розглянути справу без її участі за правилами спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 квітня 2016 року позивачка та відповідач уклали зазначений шлюб, від якого мають одного малолітнього сина [PERSON] , дата народження: [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її вихованні, з грудня місця 2022 року припинили подружні відносини. Причиною розпаду сім`ї є несхожість характерів і поглядів в зв`язку з чим між нею та відповідачем постійно виникають сварки та непорозуміння. Через різні погляди на життя вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Перебування в такому шлюбі негативно впливає на її психологічний стан та принижує її гідність, відновлювати шлюбні стосунки категорично вона не бажає, призначення строку для примирення вважає недоцільним, оскільки, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Ухвалою від 10 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 02 лютого 2023 року. 02 лютого 2023 року представником позивачки подана заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, одночасно прохає позов задовольнити. Ухвалою від 02 лютого 2023 року судове засідання відкладено на 28 лютого 2023 року у зв`язку з відсутністю відомостей про повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи. 28 лютого 2023 року представником позивачки подана заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача та підтримання позовних вимог. Ухвалою від 28 лютого 2023 року судове засідання відкладено на 21 березня 2023 року у зв`язку з першою неявкою належним чином повідомлених учасників справи. У судове засідання 21.03.2023 сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Представником позивачки подано до суду клопотання, у якому просить справу розглядати за відсутності сторони позивача та її представника, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та прохають їх задовольнити. Відповідно до ухвали від 21.03.2023, суд постановляє рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку, визначеному частиною 4 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вивчивши доводи позовної заяви та наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 15 квітня 2016 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 23, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від цього шлюбу сторони мають одну дитину сина: [PERSON] , народився [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Відомостей про існування спору про поділ майна чи визначення місця проживання дитини позовна заява не містить. Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки сторони мають малолітню дитину. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки в цьому конкретному випадку, це суперечило б інтересам щонайменше позивачки, яка не хоче продовжувати подружні стосунки з відповідачем та миритися категорично не бажає. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 Сімейного кодексу України). Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем категорично не бажає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим. Позивачка прохає залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Питання розподілу судових витрат сторонами не ставилося.

Outcome: approved