Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

29.12.2022 року Перший заступник керівника Луцької окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в особі Луцької міської ради, на вказавши, що 10.11.2017 року на підставі укладених договорів купівлі-продажу за [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності (1/2 частки) зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна: картоплесховище на 100 т /Н-1/, площею 1571,4 кв.м., картоплесховище на 700 т /Ї-1/, площею 921,8 кв.м., інше приміщення вагової з навісом і стаціонарною ваговою /С-1/ площею 55,4 кв.м., які знаходяться по [ADDRESS] . Вказані об`єкти нерухомого майна знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером 0710100000:41:025:0060, площею 1,0362 га, з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, та така є об`єктом комунальної власності (далі - земельна ділянка). Згідно інформації Луцької міської ради договір оренди землі з відповідачами з приводу оренди земельної ділянки не укладався, хоча орган місцевого самоврядування повідомляв відповідачів про необхідність оформлення правовідносин щодо оренди землі. Так, за період з 03.03.2021 року по 18.10.2021 року за користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди, відповідачами 31.12.2021 року було сплачено кошти в сумі 54060,63 грн. У свою чергу, 02.09.2022 року [PERSON] та [PERSON] було проінформовано про необхідність сплати коштів за період з 19.10.2021 року по 31.08.2022 року, однак останніми така вимога була проігнорована, кошти за користування земельною ділянкою комунальної форми власності не сплачені. Загальний розмір заборгованості за вказаний період становить 125782,42 грн. Враховуючи наведене, а також факту сплати 01.02.2023 року відповідачкою [PERSON] коштів за користування земельної ділянки в розмірі 75039,70 грн., з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 27.02.2023 року (а.с. 95), просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Луцької міської ради безпідставно збережені кошти орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою в розмірі 50742,72 грн., а також понесені Волинською обласною прокуратурою витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 грн. 06.02.2023 року представником відповідачів було подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову остання зазначила, що отриманий її довірителями лист Луцької міської ради від 02.09.2022 року про необхідність сплати коштів за період з 19.10.2021 року по 31.08.2022 року не містив визначення строків їх повернення. У свою чергу, для визначення розміру безпідставно збережених коштів за фактичне використання земельної ділянки комунальної власності взято за основу її грошову оцінку 2877046,21 грн., яка стала підставою для спірних нарахувань. 01.02.2023 року відповідачами внесено до бюджету Луцької міської територіальної громади кошти у розмірі 75039,67 грн. за фактичне використання земельної ділянки комунальної власності кадастровий номер 0710100000:41:025:0600, площею 1,0362 га у період 19.10.2021 року по 31.08.2022 року. При цьому, будь-який умисел в діях відповідачів стосовно укладення договорів оренди відсутній. Поряд з тим, 26.02.2020 року між її довірителями та ПП «Луцькземресурс» укладено договори на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] , проте по даний час відповідальними особами виконавця відповідна технічна документації так і не виготовлена. Вважає, що звернення до суду з даним позовом є передчасним та безпідставним. Цілком недоцільним є застосування для розрахунку боргу відомостей з витягу із технічної документації з нормативні грошової оцінки земельної ділянки, оскільки такий носить виключно інформаційний характер. Також, безпідставним є включення до розрахунку заборгованості сум щодо періодів за вересень-грудень 2022 року, так як оплата за користування земельною ділянкою здійснюється виключно і підставі направлених вимог позивача. Таким чином, заборгованість за вересень-грудень 2022 роки не підлягає стягненню в судовому порядку. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити повністю (а.с. 61-63). 09.02.2023 року заступником керівника Луцької окружної прокуратури подано до суду відповідь на відзив у якому зазначено, що підставою для пред`явлення позову прокурором є порушення інтересів держави через бездіяльність Луцької міської ради, якою не вжито достатніх заходів до стягнення коштів за користування земельною ділянкою комунальної форми власності, оскільки до місцевого бюджету не надходить значна сума коштів, а також порушення норм чинного законодавства відповідачами по справі, які користуються такою землею без сплати коштів та без оформлення правовстановлюючих документів та реєстрації речових прав на неї. У свою чергу, сума коштів, заявлена до стягнення з відповідачів, обчислена, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, із застосуванням коефіцієнта індексації та враховуючи площу земельної ділянки, дати її сформування та з врахуванням сплаченої суми до 19.10.2021 року. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.10.2022 року, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 0710100000:41:025:0060, становить 3749282,46 грн. Для визначення розміру коштів, які відповідачі безпідставно без достатньої правової підстави зберегли у себе за рахунок власника цієї ділянки, обрано період з 19.10.2021 року по 01.12.2022 року. Ставка орендної плати, яка застосовується для розрахунку - 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Таким чином, прокурором вірно визначено суму, яка підлягає до стягнення з відповідачів по справі, розрахунок боргу вмотивований та ґрунтується на нормах чинного законодавства, що свідчить про обґрунтованість заявлених позовних вимог (а.с. 80-82). 06.03.2023 року від представника відповідачів на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив які вмотивовані наступним. Так, жодних строків повернення спірних коштів для відповідачів не встановлено, перед поданням даного позову до суду прокурором не з`ясовано чи отримали відповідачі лист Луцької міської ради від 02.09.2022 року, який був направлений засобами поштового зв`язку звичайним листом, а відтак чи мали її довірителі намір сплатити заборгованість в досудовому добровільному порядку. Луцька окружна прокуратура у своїх поясненнях жодним чином не обґрунтовує свою позицію, яка полягає у наданні пріоритету при розрахунку сум безпідставно збережених коштів нормативно грошовій оцінки на підставі витягу від 18.10.2022 року № 11302, до розрахунку оренди за більш ранній період (з 19.10.2021). Також, в позовній заяві та відповіді на відзив відсутні будь-які відомості щодо коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель за 2021 та 2022 роки, так як прокурор використовує нормативно грошову оцінку 2022 року до розрахунку періоду оренди в 2021 році. Наведене свідчить про необґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому в їх задоволенні слід відмовити (а.с. 103-107). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2023 року у задоволенні заяви представника відповідачів - адвоката Татарин В.В. про залишення без розгляду даної позовної заяви було відмовлено. В судовому засіданні представники позивачів заявлені позовні вимоги у зменшеному розмірі підтримали з підстав, які викладені у позовній заяві та відзиві на позов, просили їх задовольнити у повному обсязі. Представники відповідачів у судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог посилаючись на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Адвокат Татарин В.В. додатково пояснила, що факт користування її довірителями земельною ділянко в жодній мірі не заперечується, проте розмір спірної заборгованості за користування таким майном є необґрунтованим, що свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог. Також підтвердила ту обставину, що між Луцькою міською радою та відповідачами на даний час договір оренди земельної ділянки не укладений. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 10.11.2017 року [PERSON] та [PERSON] , на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю.Б. та зареєстрованих в реєстрі за № № 480, 481, 482, набули (кожна окремо) право власності на 1/2 частку у наступному майні: картоплесховище на 1000 т /Н-1/ площею 1571,4 кв.м.; картоплесховище на 700 т /Ї-1/ площею 921,8 кв.м.; інше приміщення вагової з навісом і стаціонарною ваговою /С-1/ площею 55,4 кв.м., які знаходяться по [ADDRESS] (а.с. 16-32). Згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, усі вищевказані об`єкти нерухомого майна розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 0710100000:41:025:0060, площею 1,0362 га, цільове призначення якої: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Державна реєстрація даної земельної ділянки проведена 03.03.2021 року (а.с. 13-14). Судом також встановлено, що між Луцькою міською радою, з однієї сторони, та відповідачами [PERSON] та [PERSON] , з іншої сторони, існують правовідносини з приводу користування відповідачами земельною ділянкою з кадастровим номером 0710100000:41:025:0060, площею 1,0362 га, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка перебуває у комунальній власності (а.с. 13-15). Договір оренди земельної ділянки між сторонами не укладався. За час користування відповідачами земельною ділянкою з кадастровим номером 0710100000:41:025:0060 в період з 03.03.2021 року по 18.10.2021 року, [PERSON] було сплачено в дохід органу місцевого самоврядування 54060,70 грн. в якості орендної плати. Вказана земельна ділянка використовується відповідачами і по даний час. Вищезазначені обставини стороною відповідача визнаються у повному обсязі. Крім того, наведене свідчить про факт використання [PERSON] та [PERSON] майна комунальної власності без оформлення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації цих прав, у відповідності до ст. 125 ЗК України, в період з 19.10.2021 по 30.11.2022 року включно. Предметом позову в цій справі є стягнення з власників об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені. Відповідно до ст. 377 ЦК України До особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 ЗК України). За змістом глави 15 ЗК України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди. Частина 1 ст. 93 ЗУ України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України). Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (ст. 125 ЗК України). 3а змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи ч. 2 ст. 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. З даного приводу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 року в справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18) дійшла наступного висновку: «За змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України» (п. 79, 81, 82 Постанови). В ході розгляду справи було достовірно встановлено та жодною зі сторін не оспорювався той факт, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] набувши у власність нерухоме майно, належним чином не оформили право користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване, зокрема, не укладали договору оренди з Луцькою міською радою та не здійснювали державної реєстрації такого права. Отже, договірні правовідносини між сторонами відсутні. Як вбачається із розрахунку заборгованості [PERSON] та [PERSON] за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0710100000:41:025:0060 в період з 19.10.2021 року по 01.12.2022 року, останні допустили безпідставне збереження коштів орендної плати в розмірі 112478,47 грн. (а.с. 34). Даний розрахунок здійснений з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка, згідно витягу ГУ Держгеокадастру у Волинській області № 11302 від 18.10.2022 року, становить 3749282,46 грн. (а.с. 33). Заперечуючи щодо правомірності проведення вищевказаного розрахунку, сторона відповідача посилається на ту обставину, що застосування для розрахунку боргу відомостей з витягу із технічної документації з нормативні грошової оцінки земельної ділянки є недоцільним, оскільки такий носить виключно інформаційний характер. Однак, з такими доводами представників відповідача погодитися не можливо з огляду на наступне. Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності. Відповідно до ст. 271 ПК України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом. Крім цього, згідно абз. 1 п. 289.1 ПК України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Частиною 2 ст. 20 ЗУ «Про оцінку земель» визначено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Таким чином, здійснення розрахунку спірної заборгованості відповідачів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0710100000:41:025:0060 на підставі нормативні грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної у витягу ГУ Держгеокадастру у Волинській області № 11302 від 18.10.2022 року відповідає вимогам закону. Відповідно до пп. 288.5.1. п. 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки; для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка. їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків. У розглядуваному випадку, ставка орендної плати, яка застосовується для розрахунку - 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Відтак, розмір орендної плати за використання спірної земельної ділянки за рік становить 112478,47 грн. (з розрахунку: 3749282,46 грн. * 3 відсотки), а за місяць становить 9373,21 грн. За наведених обставин, наданий стороною позивача розрахунок безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою є належним доказом у справі. Також варто зауважити, що відповідачами та їх представниками вищевказаний розрахунок боргу належними та допустимими доказами в жодній мірі не спростований, свого обґрунтованого розрахунку останніми не надано та клопотання про проведення судового експертного дослідження в ході розгляду справи не заявлено. Як встановлено судом, [PERSON] в ході розгляду справи було сплачено частину орендної плати за використання спірної земельної ділянки за період з 19.10.2021 року по 01.12.2022 року в розмірі 75039,70 грн. (а.с. 75). Відтак, безпідставно збережені кошти орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою на дату постановлення даного судового рішення становлять 50742,71 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Статтею 152 ЗК України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, застосування інших, передбачених законом, способів. Як встановлено судом, Луцька окружна прокуратура 19.08.2022 року (за вих. № 53-4988ВИХ-22 звернулася до Луцької міської ради з листом щодо вирішення питання про проведення претензійно-позовної роботи з [PERSON] та [PERSON] (з приводу правовідносин, які є предметом даного спору), шляхом скерування відповідного листа з вимогою про сплату зазначеної суми коштів, а у разі не сплати заборгованості - вирішити питання про її стягнення в судовому порядку (а.с. 35). У відповідь на вищевказаний лист Луцькою міською радою 07.09.2022 року (за вих. № 1.1-9/3378/2022) було повідомлено Луцьку окружну прокуратуру про скерування [PERSON] та [PERSON] вимог про сплату спірної заборгованості (а.с. 36). З приводу правовідносин, які виникли між сторонами даного спору та стосуються передачі відповідачам у користування земельної ділянки, Луцькою окружною прокуратурою від 07.10.2022 року (за вих. № 53-6275ВИХ-22) та від 09.12.2022 року (за вих. № 53-7722ВИХ-22) адресувалися Луцькій міській раді запити на отримання інформації, у відповідь на що органом місцевого самоврядування надавалися листи, які не містили відомостей про можливість врегулювання спору в позасудовому порядку, або ж щодо подачі Луцькою міською радою до [PERSON] , [PERSON] позовної заяви про стягнення безпідставно збережених коштів (а.с. 37-46). Тобто, протягом тривалого проміжку часу, в порядку досудового врегулювання спору відповідачі не виконали у повному обсязі свої зобов`язання щодо повернення безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, а тому в Луцької окружної прокуратури, з огляду на правову позицію, висловлену Верховним Судом у своїх постановах від 08.12.2020 року по справі № 908/1664/19 та від 13.04.2022 року по справі № 815/1484/18, виникли підстави для здійснення захисту інтересів держави в особі Луцької міської ради. Враховуючи наведене вище у своїй сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 27.02.2023 року) Першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури, яка подана в інтересах держави в особі Луцької міської ради, до [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь Волинської окружної прокуратури судовий збір в розмірі 2481 грн., по 1240,50 грн. з кожної. На підставі ст.ст. 120, 152 ЗК України, ст. 377 ЦК України, ЗУ «Про оренду землі»,

Outcome: approved