Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових\~мінімумів на\~дитину відповідного\~віку з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття, щомісячно. В обґрунтування позову зазначила, що позивач та відповідач є батьками малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. В зв`язку з тим, що стосунки не склалися позивачка звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В зв`язку з чим позивачка звернулася з даним позовом до суду. 10.02.2023 ухвалою Зміївського районного суду Харківської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників в судове засідання. 30.03.2023 учасники справи у судове засідання не з`явилися. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, в тому числі шляхом направлення судових повісток, SMS повідомлення, та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав, в зв`язку з чим, на підставі статті 280 ЦПК України, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.03.2023 постановлено ухвалити заочне рішення по справі. В зв`язку з неявкою учасників, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне: Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Бірківської сільською радою Зміївського району Харківської області 20.04.2009, актовий запис №16 від 20.04.2009 (а.с.4). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Бірківської сільською радою Зміївського району Харківської області 20.04.2009, актовий запис №17 від 20.04.2009 (а.с.5). Позивачка [PERSON] проживає разом із [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Харківської області №292-Ш від 11.10.2022 (а.с.10) Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що відповідач може надавати дитині матеріальну допомогу, так як є працездатним. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, те, що він не має малолітніх чи неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, яким зобов`язаний надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяву відповідача про визнання позову, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу заодин місяць допускається до негайного виконання. Згідно зі ст.141\~ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету судовий збір у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved