Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

06 лютого 2023 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК №031170, виданого Новоодеською міською радою 25 серпня 1998 року на земельну ділянку загальною площею 0,939 га, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого 12 травня 1979 року виконавчим комітетом Новоодеської міської ради народних депутатів, що розташовані за адресою [ADDRESS] . У обґрунтування своєї заяви вказував, що йому на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,939 га, за тією ж адресою. Як власнику зазначеного майна заявнику 12 травня 1979 року виконавчим комітетом Новоодеської міської ради народних депутатів було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок. На підставі права власності на житловий будинок Новоодеською міською радою 25 серпня 1998 року, заявнику було видано державний акт про право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд II- МК №031170, відносно земельної ділянки загальною площею 0,939 га. Зараз виникла необхідність у отриманні кадастрового номера вказаної земельної ділянки та реєстрації її разом з житловим будинком у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, під час звернення до державного реєстратора Новоодеської міської ради, заявник дізнався, що в свідоцтві про право власності на житло та державному акті про право приватної власності на земельну ділянку допущена помилка у написанні прізвища власника, а саме замість [PERSON] зазначено [PERSON] . Заявник вказує, що таке розходження у написані прізвища можна пояснити, неналежною уважністю посадової особи, що вносила запис до державного акту та свідоцтва про право власності на жилий будинок, оскільки вона неправильно записала одну літеру у прізвищу. Внаслідок такого, помилкового, написання прізвища у вказаних правовстановлюючих документах заявник не має можливості повноцінно розпорядитися належним йому майном, а тому змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності йому зазначених документів. \~ \~ \~ \~Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, але представник заявника надав до суду заяву в якій вказав, що заяву про встановлення факту підтримує повністю та просить задовольнити, а справу просив розглядати у його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від нього не надходило. Дослідивши надані заявником письмові докази суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно із свідоцтва про право особистої власності виданого 12 травня 1979 року виконавчим комітетом Новоодеської міської ради народних депутатів, на житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , виданого на підставі рішення Новоодеської міської ради від 08 лютого 1979 року, заявнику на праві власності належить вказаний житловий будинок. Із витягу з рішення Новоодеської міської ради Миколаївської області від 23 листопада 2023 року встановлено, що у теперішній час адресу житлового будинку який згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок належить заявнику, змінено з [ADDRESS] , на [ADDRESS] . Також згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК №031170, виданого Новоодеською міською радою 25 серпня 1998 року заявнику належить земельна ділянка загальною площею 0,939 га, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за тією ж адресою. Разом з тим у вищевказаних свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 12 травня 1979 року та державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-МК №031170 виданому Новоодеською міською радою 25 серпня 1998 року було помилково вказано по прізвище власника як « [PERSON] », а не [PERSON] , як треба було згідно паспорта користувача. Належність вищевказаного державного акта та свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок заявнику підтверджується паспортом заявника, згідно якого його прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] і він з 16.11.1979 року тобто через не великий проміжок часу після видачі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок та у період видачі вказаного державного акту був зареєстрований за адресою [ADDRESS] і зареєстрований там по теперішній час. Ім`я та по батькові заявника згідно його паспорту, свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб відповідають імені і по батькові власника будинку та земельної ділянки згідно у досліджених судом державному акті на право приватної власності на землю та свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок, проте відрізняється прізвище, оскільки у правовстановлюючих документах воно вказане як « [PERSON] » тобто відрізняється однією буквою він прізвища [PERSON] . Також у державному акті про право власності на землю, зазначено місце проживання власника, яке співпадає з адресою вищевказаного житлового будинку, а також з відомостями про місце реєстрації проживання заявника вказане у його паспорті. Крім того на користь належності заявнику вищевказаних правовстановлюючих документів свідчить їх наявність саме у нього. За таких обставин суд приходить до висновку, що причиною неправильного написання прізвища заявника у вищевказаних державному акті про право\~власності на\~землю та\~свідоцтві про\~право особистої\~власності на\~житловий будинок\~ є технічна помилка або не грамотність особи відповідальної за оформлення відповідного документа. Стаття 293 ЦПК України визначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 (315) ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної в п. 18 Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. Таким чином, звернення до суду за для встановлення факту належності правовстановлюючого документу є єдиним можливим заходом, на підставі рішення якого заявник буде мати можливість підтвердити стаж роботи для призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що має значення для охорони її прав, свобод та інтересів та створення умов для здійснення її особистих майнових прав. Проаналізувавши вищевикладені факти, суд дійшов висновку про наявність достатніх доказів належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК №031170, виданого Новоодеською міською радою 25 серпня 1998 року на земельну ділянку загальною площею 0,939 га, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою [ADDRESS] , а також свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого 12 травня 1979 року виконавчим комітетом Новоодеської міської ради народних депутатів, на житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] . За таких обставин,

Outcome: approved