Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки Представник позивачки адвокат Сумцов Є.С. у січні 2023 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах [PERSON] , який мотивував тим, що [PERSON] з 27 липня 2021 року була прийнята контролером-касиром в Повному товаристві «ПП «ЕРА-ДОН» І Компанія «Ваш Ломбард» з встановленим посадовим окладом у розмірі 6100 грн. № 139-к від 26.07.2021 року. Місцем роботи позивачки є відокремлений підрозділ Товариства № 308 за адресою: [ADDRESS] . 24 лютого 2022 року розпочалася повномасштабна військову агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває. З кінця лютого і до 26 березня 2022 року місто Тростянець перебувало в окупації російськими військами, велися активні бойові дії. Після звільнення міста Тростянець Збройними Силами України позивачка, яка весь час залишалася у місті, не виїжджала, а тому мала можливість продовжити роботу та виконувати свої посадові обов`язки відповідно до умов трудового договору. Натомість, відповідач, починаючи з 01 березня 2022 року припинив нарахування та виплату позивачу заробітної плати. При цьому жодних умов призупинення дії трудового договору чи простою відповідач з [PERSON] не погоджував. Заяв із проханням щодо надання відпустки без збереження заробітної плати чи будь-якого іншого виду відпустки позивачка не подавала. На початку квітня 2022 року Товариство вивезло майно зі свого відокремленого підрозділу №308 та фактично припинило діяльність у місті Тростянець. Однак, про таке рішення відповідач не повідомив [PERSON] , про звільнення у зв`язку зі скороченням посади не попереджав, іншу роботу не пропонував. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 31.10.2022 у справі №588/808/22 за позовом [PERSON] стягнуто з відповідача на користь позивачки заборгованість із заробітної плати у розмірі 44100 грн. 00 коп. за період по 03.10.2022 року. 06.10.2022 року позивачка засобами поштового зв`язку отримала наказ від 03.10.2022 «Про призупинення дії трудового договору [PERSON] », який вона вважає незаконним, прийнятим з порушенням норм діючого трудового законодавства та таким, що грубо порушує її право на працю та оплату праці, оскільки указаний наказ не містить інформації про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки, строку призупинення дії трудового договору, умов відновлення його дії. У наказі є посилання на те, що військова агресія проти України виключає можливість роботи у відділенні № 308 (м.Тростянець) з подальшим його закриттям, що, як вважає позивачка, не передбачає перспектив відновлення роботи відділення. У той же час відповідач не приймає рішення про скорочення посади та не пропонує [PERSON] іншу роботу. Підставою для призупинення трудового договору з урахуванням Закону № 2136-ІХ є не уведення воєнного стану в Україні, а абсолютна об`єктивна неможливість надання та виконання роботи. На території міста Тростянець не ведуться активні бойові дії, місто на час видачі оскаржуваного наказу не перебувало в окупації. Зважаючи на те, що наказ від 03.10.2022 «Про призупинення дії трудового договору [PERSON] » є незаконним, позивачка вважає, що має право на отримання належної їй суми заробітної плати за період з 03.10.2022 по 05.01.2023, сума якої з урахуванням середньоденного заробітку в сумі 320 грн. та розміру посадового окладу з 01.07.2022 року (7200 грн.) становить 22720 грн. 00 коп. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки адвокат Сумцов Є.С. просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати наказ від 03.10.2022 «Про призупинення дії трудового договору [PERSON] »; 2) стягнути з Повного товариства «ПП «ЕРА-ДОН» І Компанія «Ваш Ломбард» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з 03.10.2022 по 05.01.2023 включно у розмірі 22720 грн. 00 коп. з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, а також понесені позивачкою судові витрати. Стислий виклад позиції відповідачів Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив до суду у визначений строк не подано, директор Товариства Смірнов О. подав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача та повне визнання заявлених позивачкою вимог і відсутність заперечень проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 09.01.2023 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Представником позивачки Сумцовим Є.С. 11.01.2023 року подано заяву з доказами усунення недоліків позовної заяви Ухвалою суду від 23.01.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з викликом осіб. Відповідачем Повним Товариством «ПП «Ера-Дон» І Компанія «Ваш Ломбард» 22.02.2023 засобами поштового зв`язку подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача та про визнання позову. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що [PERSON] з 27 липня 2021 року була прийнята контролером-касиром в Повному товаристві «ПП «Ера-Дон» І Компанія «Ваш Ломбард» з встановленим посадовим окладом у розмірі 6100 грн. (а.с.6, 7, 8-11). З 01.07.2022 по теперішній час посадовий оклад контролера-касира Товариства становить 7200 грн. на місяць (а.с. 21, 22). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 31.10.2022 у справі №588/808/22 між тими ж сторонами спору, яке набрало законної сили 08.12.2022 відповідач за період з 01.03.2022 по 13.06.2022, з 01.07.2022 по 30.09.2022 року не нараховував та не виплачував позивачці заробітну плату, яка указаним рішенням суду в сумі 44100 грн. була стягнута на користь [PERSON] за її позовом. 03.10.2022 Відповідач видав наказ № 11 «Про призупинення дії трудового договору [PERSON] » з 03.10.2022 року у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість виконання роботи у відділенні №308 (м. Тростянець) з подальшим його закриттям, який був надісланий позивачці засобами поштового зв`язку (а.с.18,19). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Статтею 23 Загальної декларації прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, передбачено, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття. Кожна людина, без будь-якої дискримінації, має право на рівну оплату за рівну працю. Кожний працюючий має право на справедливу і задовільну винагороду, яка забезпечує гідне людини існування, її самої та її сім`ї, і яка в разі необхідності доповнюється іншими засобами соціального забезпечення. Частиною четвертою статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно з статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до частини першої статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції (стаття 64 Конституції України). 24 лютого 2022 року Указом Президента України за № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року за №2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" о 05 годині 30 хвилин 24 лютого 2022 року в України був введений воєнний стан строком на 30 діб, який Указами Президента України від 14 березня 2022 року, № 133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року, № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 7 листопада 2022 року № 757/2022, що затверджені Законами України від 15.03.2022 № 2119, від 21.04.2022 № 2212, від 22.05.2022 № 2263, від 15 серпня 2022 року № 2500, від 16 листопада 2022 року № 2738, від 06 лютого 2023 року за №58/2023 був неодноразово продовжений і який наразі діє до 20 травня 2023 року. Згідно з пунктом 3 Указу у зв`язку із уведенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Статтею 1 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі - Закон № 2136-ІХ, тут і далі в редакції, яка була чинною на день видання наказу від 03.10.2022 №11 «Про призупинення дії трудового договору [PERSON] ») передбачено, що цей Закон визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами (далі - працівники), у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану". На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", інших законодавчих актів, що регулюють діяльність державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування у частині відносин, врегульованих цим Законом. Відповідно до підпункту 5 пункту 1 статті 6 Закону № 2136-ІХ в Указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з уведенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно із пунктом 2 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 2136-ІХ главу XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 2 такого змісту: «Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». З огляду на викладене, положення Закону № 2136-ІХ, які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж Кодекс законів про працю - мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану. Водночас, інші норми законодавства про працю, які не суперечать положенням Закону № 2136-ІХ також можуть або повинні застосовуватися у відносинах між працівником та роботодавцем. Статтею 13 Закону № 2136-ІХ, в редакції чинній на час видання оскаржуваного позивачкою наказу призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором. Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору не може бути прихованим покаранням і не застосовується до керівників та заступників керівників державних органів, а також посадових осіб місцевого самоврядування, які обіймають виборні посади. Призупинення дії трудового договору оформлюється наказом (розпорядженням) роботодавця, в якому, зокрема, зазначається інформація про причини призупинення, у тому числі про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки та спосіб обміну інформацією, строк призупинення дії трудового договору, кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) відповідних працівників, умови відновлення дії трудового договору. Оскаржуваний [PERSON] наказ від 03.10.2022 № 11 не відповідає вимогам статті 13 Закону № 2136-ІХ, оскільки не містить інформації про фактичні обставини, які б указували на неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки, строк призупинення дії трудового договору з [PERSON] , умов відновлення його дії. Суд погоджується з доводами представника позивачки Сумцова Є.С. про те, що підставою для призупинення трудового договору, тобто обмеження відповідно до Закону № 2136-ІХ прав громадян, гарантованих статтями 43, 44 Конституції України, є не сам факт уведення воєнного стану в Україні, а об`єктивна неможливість роботи на умовах трудового договору. Відповідно до Переліку, який затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 Тростянецька міська територіальна громада віднесена до громад, які були тимчасово окуповані рф з 24.02.2022 по 26.03.2022. До громад, на яких ведуться (велися) бойові дії Тростянецька міська територіальна громада не віднесена. Отже, на час видачі оскаржуваного наказу на території міста Тростянець не велись активні бойові дії, місто не перебувало в окупації. Також місто Тростянець не віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та тих громад, що розташовані на лінії зіткнення. Відтак суд дійшов висновку, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи сторони позивача і свідчили б про неможливість надання відповідачем роботи [PERSON] за її посадовими обов`язками, станом на час прийняття наказу. З огляду на викладене, судом не установлено підстав для неприйняття визнання відповідачем позову. Відповідач не оголосив простій у роботі відділення №308 (м. Тростянець) Повного товариства «ПП «Ера-Дон» І Компанія «Ваш Ломбард», не вирішив питання про переведення позивачки на інше місце роботи, не приймав рішення про припинення роботи відділення №308 (м. Тростянець), щоб могло мати наслідком розірвання трудового договору з позивачкою відповідно до вимог пункту 1 статті 40 КЗпП України. Недоведеність відповідачем передбачених законом підстав для зупинення дії трудового договору з [PERSON] як наслідок свідчить про порушення прав позивачки на отримання заробітної плати у розмірі її посадового окладу, тобто на умовах, визначених трудовим договором відповідно до статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Відповідач не висловив незгоду з розрахунком розміру заборгованості, яку просить стягнути на її користь позивачка. Перевіривши викладений представником позивачки розрахунок заборгованості із заробітної плати в сумі 22720 грн. 00 коп. за спірний період, суд вважає його обґрунтованим та таким, що ґрунтується на доданих до позовної заяви доказах. Отже, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Позивачкою при зверненні з цим позовом до суду сплачено судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, оскільки відповідач визнав позов, з останнього на користь позивачки слід стягнути 50% суми судового збору, яка підлягає відшкодуванню позивачу у розмірі 536,80 грн., решту суми слід компенсувати позивачу з держаного бюджету. Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. просив суд стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав договір про надання правничої допомоги від 04.01.2023 року (послуги оплачуються з розрахунку 1000 грн. за 1 годину, загальна сума гонорару за виконання доручення складає 6000 грн.); Акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 23.03.2023, фіскальний чек від 23.03.2023 про перерахування позивачкою адвокату Сумцову Є.С. коштів на загальну суму 6000 грн. Указані докази підтверджують факт понесення [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 6000 грн. Відповідно до статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України). Відповідач не подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, понесені [PERSON] у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved