Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В поданій заяві позивач вказала, що відповідно до розпорядження Богодухівської РДА від 27.12.2022 до неї було направлено на виховання та спільне проживання малолітню дитину позбавлену батьківського піклування - [PERSON] , [INFO] , оскільки мати його покинула, а відомості про батька було записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Оскільки на даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивача, в зв`язку з чим за захистом інтересів малолітньої дитини позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. У відкрите судове засідання позивач надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та в установлений законом строк, оскільки конверти з судовими повістками, які були направлені відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, поверталися до суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому відповідно до ч.4 п.8 ст. 128 ЦПК України судові повістки вважаються врученими адресату. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до статей 4, 5 ЦПК України особа має право на судовий захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Матеріалами справи встановлено, що малолітній [PERSON] народився [INFO] . Як вбачається зі свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , повторно виданого 17 грудня 2022 року Балаклійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), його батьками є - [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з рішення виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області від 17 листопада 2022 року №104 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] », з метою соціального захисту [PERSON] , [INFO] , оскільки його мати - [PERSON] покинула сина (акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 16 лютого 2022 року), а відомості про батька записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, виконавчий комітет вирішив надати [PERSON] , [INFO] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до розпорядження №1276 від 23.12.2022 Богодухівської районної військової адміністрації Харківської області «Про влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування, на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу», влаштовано з 27 грудня 2022 року до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] на виховання та спільне проживання до дитину, позбавлену батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Частиною ч. ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. При визначенні розміру аліментів, суд, враховуючи вищезазначені норми закону, приймає до уваги також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку відповідачів до досягнення повноліття дитиною, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2023 року. На думку суду аліменти в такому розмірі достатні для забезпечення мінімальних потреб дітей та не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів. Крім того, позивач на підставі п.7 ст.5 Закону України „Про судовий збір" від 8 липня 2011 р., звільнений від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved