Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Адвокат Нікіпелова Катерина Євгенівна в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 23.12.2006 вони зареєстрували шлюб. У шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, а тому їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між ними припинені. Діти проживають разом з нею. Спору про місце проживання дітей немає. Просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 23.12.2006 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис №2347. Представник відповідача адвокат Неклеса М.М. в інтересах [PERSON] за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надав відзив на позовну заяву, в якому просив надати подружжю строк для примирення у шість місяців, відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що [PERSON] не визнав позовні вимоги, викладені у позові, через їх необґрунтованість. Позивач разом із їх дітьми 25.02.2022 були евакуйовані відповідачем до м. Валовець Закарпатської області. В подальшому позивач прийняла самостійне рішення та виїхала разом із дітьми за кордон, в подальшому переїхавши до м. Брайтоні. Відповідач тяжко переживав факт розлуки з позивачем та дітьми. Відповідач не бажав розлучення з позивачем, оскільки кохає дружину та, на його думку, її бажання розлучитися викликано довгою розлукою та її важким психологічним станом, викликаним війною в Україні. На думку відповідача, підстав для розірвання шлюбу немає. Подружжя разом із дітьми до моменту виїзду за кордон спільно проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Останні 10 років сім`я утримувалася відповідачем, оскільки позивач не працювала. Відповідач з початку укладення шлюбу прикладав зусилля щодо збереження шлюбу та врегулювання спірних питань з позивачем. На даний час виник спір щодо визначення місця проживання дітей та повернення їх у м. Київ, оскільки діти бажають повернутися додому. Через введення в Україні воєнного стану сторони проживають окремо, внаслідок чого не мають можливості зустрітися та особисто обговорити усі деталі їх взаємовідносин та їх налагодити. Відповідач зацікавлений у збереженні сім`ї з позивачем, бажав, щоб їх діти зростали у повноцінній родині, внаслідок чого просив надати строк для примирення сім`ї та врегулювання між ними відносин. Представник позивача адвокат Нікіпелова К.Є. в інтересах [PERSON] надала відповідь на відзив, в якій просила відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та надання подружжю строку для примирення, а також задовольнити позовну заяву [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування відповіді на відзив позивач зазначила, що вимога відповідача щодо надання строку для примирення включена до відзиву, ним не заявлено окреме відповідне клопотання про зупинення розгляду справи у порушення процесуальних правил. На думку позивача, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного із них чи інтересам їх дітей. Позивач ініціювала розлучення, категорично виступила проти примирення з відповідачем, наполягаючи на розірванні шлюбу без надання строку для примирення. Подружжя з лютого 2022 року фактично проживають окремо, а з серпня 2021 року позивач не підтримувала з відповідачем шлюбних відносин. За весь час подружнього життя відповідачем вчинялися неправомірні дії у вигляді фізичного, психологічного та економічного насильства, проте вона не зверталася до правоохоронних органів. Позивач з дітьми виїхала закордон під час дії воєнного стану в Україні, не порушуючи загальноприйняті правила та чинне законодавство, не приховувала країну перебування дітей та не перешкоджала їх спілкуванню з відповідачем. Позивач допомагала відповідачу у передачі подарунків для дітей. Діти вже достатньо дорослі для підтримання особистого контакти з батьком. Відповідачем ініційований процес за Гаазькою конвенцією про міжнародне викрадення дітей у Великій Британії, внаслідок якого позивач із дітьми були позбавлені можливості провести різдвяні канікули в Іспанії через вилучення їх паспортів за адресою їх проживання. Відповідач 16.11.2022 звернувся до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя. Представник відповідача адвокат Неклеса М.М. в інтересах [PERSON] за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надав заперечення на відповідь на відзив, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу. В обґрунтування заперечень на відповідь на відзив представник відповідача зазначив, що відповідь на відзив містить надумані твердження, які не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами. Відповідачем 25.02.2022 було здійснено евакуацію дружини з дітьми до Закарпатської області, а він наступного дня повернувся до м. Києва для виконання службових обов`язків. Позивач самостійно прийняла рішення про її виїзд разом з дітьми до Словаччини, в подальшому переїхавши у Велику Британію. Таким чином, роздільне проживання подружжя є наслідком умисних дій позивача, яка розлучила батька з дітьми. З серпня 2021 року подружжя підтримувало шлюбні відносини та проживали в одній кімнаті, що можуть підтвердити їх діти. Відповідач надавав матеріальну допомогу позивачу, оскільки 25.02.2022 залишив їй спільні заощадження у розмірі 7000 доларів США та 20000 грн. Крім того, відповідач неодноразово надсилав посилки з речами позивача та їх дітей, з медичними ліками закордон. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у заяві просила про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги. Представник позивача адвокат Нікіпелова К.Є. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Пояснила, що з лютого 2022 року подружжя не живе разом, між ними склалися дуже неприязні стосунки. Позивач категорично не бажає перебувати в шлюбі з відповідачем, підтримувати з ним будь-які стосунки. Подружжя не може бути разом через розбіжності у поглядах. Строк для примирення подружжя не потрібен. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні погодився на розірвання шлюбу з позивачем. Пояснив, що він не бачить подальшого сенсу для примирення. Причиною розірвання шлюбу є зрада позивача. Представник відповідача адвокат Неклеса М.М. в судове засідання не з`явився. 03.11.2022 Шевченківським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі і здійснення її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 06.12.2022 судом постановлено ухвалу про передачу справи із Шевченківського районного суду міста Києва на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва. 18.01.2023 судом постановлено ухвалу про прийняття цивільної справи до свого провадження і здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 23.12.2006 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23.12.2006. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.08.2007, серії [NUMBER] від 23.11.2012. Згідно з копією довідки від 05.12.2015 №6670 неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за місцем проживання їх батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки від 12.09.2022 №07-16/198 та №07-16/199 [PERSON] та [PERSON] навчаються у гімназії №179 міста Києва Голосіївського району. Згідно із ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Аналізуючи доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, та обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що сім`я фактично розпалася, спільне господарство між подружжям не ведеться, примирення між сторонами не можливе і позивач цього не бажає. Також встановлено, що сторони разом не проживають та ніяких стосунків, притаманних подружжю, не підтримують, спільне господарство не ведеться. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, небажання позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, суд вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, оскільки шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому судом не приймається як докази скріншоти переписки з телефонних застосунків, оскільки вони не засвідчені належним чином. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 992,40 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: approved