Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

17.01.2023 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов позов [PERSON] , в якому вона просить розірвати шлюб, що зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що з 14.02.2020 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалось. За час спільного проживання виявилося, що вони мають різні характери та погляди на життя. Останнім часом сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Виходячи з цього, позивач вважає, що їх шлюб з відповідачем існує лише формально. Примирення між сторонами неможливе. 07.03.2023 року представнику відповідача адвокату Сергієнку Д.М., на його клопотання, було надано доступ в ЄСІТС до електронної справи за даним позовом. 23.03.2023 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.03.2023 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено за необгрунтованістю, оскільки представником відповідача не було надано доказів такої необхідності. Відповідач та його представник не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що вони не мають заперечень щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 14.02.2020 року сторони зареєстрували шлюб у Довгинцівському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації акті цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як вбачаться з матеріалів справи сторони зареєстровані та проживають за різними адресами в різних областях України. У відповідності до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved