Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

02.03.2023 приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення з відповідача витрат з виплати страхового відшкодування в сумі 70 014 грн, а також 6 000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката і 2 684 грн у відшкодування витрат на сплату судового збору. У судовому засіданні представник позивача пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 29.10.2017 в с. Іванівка Чернігівського району Чернігівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок зіткнення автомобіля марки «Opel Combo», реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , з автомобілем марки «ВАЗ-21703», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача. Внаслідок ДТП автомобіль [PERSON] було пошкоджено, чим останній завдано майнової шкоди. Постановою слідчого про закриття кримінального провадження від 22.12.2017 встановлено, що ДТП сталася внаслідок виїзду відповідача на смугу зустрічного руху; в момент ДТП відповідач перебував у стані алкогольного сп`яніння з наявністю етанолу в крові - 1.44 % та в сечі - 2.19 % (а.с. 14, 15). Як зазначено у постанові Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.02.2018 (справа № 750/156/18), у відношенні відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано порушення ним вимог пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, що полягає в керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 19). Таким чином, вина відповідача в ДТП, що є наслідком завдання майнової шкоди [PERSON] , підтверджується належними письмовими доказами по справі, а тому є доведеною. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Отже, за встановленим цим Кодексом спеціальним правилом, завдана [PERSON] майнова шкода підлягала відшкодуванню відповідачем як особою, що є безпосередньо винною в її завданні. Як випливає з матеріалів справи (а.с. 7), на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована позивачем. Виконуючи свої договірні зобов`язання, 02.04.2018 позивач виплатив потерпілій особі суму страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн (а.с. 60, 61). Відповідно до статті 38.1.(а) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння . За таких обставин, позивач має законне право вимоги до відповідача як страхувальника, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, про сплату в порядку регресу виплаченої [PERSON] суми страхового відшкодування. На вимогу позивача, відповідач добровільно відшкодував лише 29 986 грн (а.с. 3, 4, 63); залишок невідшкодованої суми наразі становить 70 014 грн. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що вимога позивача ґрунтуються на законі, при цьому підтверджена належними та допустимими доказами, а тому пред`явлений позов належить до задоволення. Приєднаними до справи платіжними документами підтверджується оплата позивачем судового збору за подачу позову до суду в сумі 2 684 грн і витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 6 000 грн, а всього 8 684 грн (а.с. 2, 64-76). За приписом статей 133, 141 ЦПК України понесені позивачем витрати є судовими та підлягають відшкодуванню в повному обсязі за рахунок відповідача.

Outcome: approved