Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

13.12.2019 року КП «Водоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення за період з 01.04.2008 року по 31.10.2019 року у розмірі 23 526 грн. 24 коп. та витрати на сплату судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] . Відповідач користується послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, і за вищевказаний період часу у нього утворилась заборгованість в сумі 23 526 грн. 24 коп., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Особистий рахунок на вказану квартиру № [NUMBER] оформлений на відповідача [PERSON] . Ухвалою судді від 23.12.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. 04.02.2020 року від відповідача по справі [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в позові у повному обсязі, так як відповідач порушив строк позовної давності. Позовна заява надійшла до суду 13.12.2019 року, позивач має право на стягнення заборгованості за період з 13.12.2016 року по 13.12.2019 р. на суму 16 361 грн.34 коп., тобто в межах строку позовної давності, з огляду на пільгу 50% багатодітній сім?ї 8 180,67 грн. (16361,34 грн./2=8180,67 грн.) Щомісячні оплати позивачем нічим не обґрунтовані, кожен місяць різні. Причини розрахунку і стягнення різних щомісячних сум нічим не пояснюється. Між сторонами не існують письмові договірні відносини, письмових попереджень від позивача 2010 року по 2020 рік до неї не надходило. Доказів направлення листів, вимог щодо погашення заборгованості на адресу відповідача позивачем до суду не надано. В розрахунку заборгованості вказано кількість зареєстрованих осіб чотири особи, але не вказано, які саме особи, розрахунок не має юридичної сили, немає ані дати складання вказаного документа, розрахунок підписаний [PERSON] без вказівки її посади і повноважень. 12.12.2020 року від представника позивача Пармузіна А.С. надішла відповідь на відзив, в якому представник позивача пояснив наступне. Споживачі зобов?язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, відсутність договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати наданій йому послуги. КП «Водоканал» у період з 01.04.2008 року по 31.10.2019 року надав відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 23 526,24 грн. В період з 01.04.2008 року по 27.01.2017 року розмір плати за спожиті послуги розраховується на підставі показань прибору обліку у відповідності до затверджених тарифів. З 27.01.2017 р у зв?язку з не проходження періодичної перевірки прибору обліку, розмір плати розраховано згідно норм споживання на зареєстрованих осіб у відповідності до затверджених тарифів. Пільга в розмірі 50% застосовувалась в межах соціальної норми в період з 01.07.2017 р по 01.07.2019 року згідно інформації Управління праці та соціального захисту населення. Відповідач не погоджується з розрахунком, але контрозрахунку не надав, та не спростував належними доказами, що розрахунок складено з порушенням норм і тарифів. Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовився, не надав належних доказів, що він не користувався послугами з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до п.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого окремо. Таким чином, на час звернення КП Водоканал до суду з позовом про стягнення заборгованості звернувся до [PERSON] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] . 17.02.2020 року від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відзив на позовну заяву, в якій відповідач зазначила, що позивачем порушено строк позовної давності, до того ж позивачем незважаючи на вимогу відповідача не надано докладного розрахунку заборгованості. 12.11.2020 року від відповідача по справі надійшли письмові пояснення, згідно яких відповідь на відзив від 02.08.2020 року підписаний особою, яка немає на це повноважень, та строк дії довіреності закінчився. Щодо розрахунку норм споживання заборгованості без врахування прибору обліку, позивач письмово не попередив відповідача про необхідність провести повірку водо лічильників за рахунок абонента, і що в іншому випадку нарахування за спожиту воду будуть здійснюватись не по показанням водо лічильника, а по нормам. Проведення періодичної повірки квартирних засобів обліку є обов`язком КП «Водоканал», який є виконавцем послуг. Таким чином позовні вимоги в частині суми з 27.01.2017 року що розраховано згідно норм споживання на зареєстрованих осіб у відповідності затверджених тарифів, застосування пільги в розмірі 50% за період з 27.01.2010 року по цей час, підлягають перерахунку позивачем. Фактична сума боргу з урахування трирічної позовної давності, без урахування показань прибору обліку, без урахування застосування соціальної норми за період з 01.11.2016 року по 01.07.2017 року та з 01.072019 року по 01.12.2019 року складає 6 375,04 грн. 27.01.2021 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення від відповідача, згідно яких в період з 13.10.2016 року по 23.08.2017 року членом сім?ї наймача був [PERSON] , який помер, тому сума боргу повинна зменшитися на 2176,70 грн. (4353,39 грн: 2=2176,70 грн.). Фактична сума боргу з урахуванням 3% річної позовної давності, без урахування показань прибору обліку, які необхідно врахувати після перерахунку позивачем, без врахування застосування соціальної норми за період з 01.11.2016 року по 01.07.2017 року та з 01.07.2019 року по 01.12.2019 року з урахуванням субсидії, складає 6 375,04 за винятком боргу [PERSON] складає 4 198,34 грн. 02.11.2021 року ухвалою суду суддею Піх Ю.Р. прийнято до провадження справу. В судове засідання представник позивача Панаріна А.О., яка діє на підставі довіреності позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилася. З урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлена про час, дату та місце судового розгляду. Причини неявки відповідача суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції Україниі складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Правовідносини з приводу водопостачання та водовідведення регулюються нормами Законів України «Про житлово-комунальні послуги»та «Про питну воду та питне водопостачання». Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних заспадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно дост. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Згідно п. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 23,24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховуєтьсящомісячновідповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тобто, споживач послуги має право встановити індивідуальний засіб обліку. У відповідностідо п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гаряої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з ст.162ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами та вноситься у встановлені строки. За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28 жовтня 1999 року збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано КП «Водоканал». Відповідно до вимог ст.ст. 66-68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 509 ЦК Українизобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договір між сторонами про надання послуг не укладався, КП «Водоканал» надавав відповідачу як споживачу за вказаною адресою послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач такі послуги прийняла, від їх отримання не відмовлялася. Таким чином, між сторонами фактично склалися правовідносини з надання послуг з водопостачання та водовідведення, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні такі послуги, а друга - зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. КП «Водоканал» надавалися послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] їх отримала на підставі особового рахунку № [NUMBER] , вікритого на ім`я [PERSON] , яка є споживачем послуг, яке надає підприємство за вищевказаною адресою, що підтверджується Довідкою КП «Водоканал» по відповідному особовому рахунку. Відповідно до Довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 18 грудня 2019 року за № 01-71/20535, [PERSON] , [INFO] ,зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 22.01.2005 по теперішній час. Щодо заперечення відповідача щодо звернення з позовними вимогами саме до неї. Відповідно до п.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг, що не заперечує сама відповідача, а тому є належним відповідачем по справі. Відповідач не заперечує, що користуються послугами позивача та є споживачем. В своїх додаткових поясненнях представник відповідача за дорученням [PERSON] зазначив, що сума боргу має бути зменшена через те, що член сім?ї наймача помер. Згідно з п. 29 Правил споживач має право на зменшення розміру плати у разі, зокрема, надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). З аналізу вищевказаних положень чинного законодавства вбачається, що споживач має право на несплату вартості наданих позивачем житлово-комунальних послуг за одночасної наявності двох підстав: фактична тимчасова відсутність споживача за адресою надання таких послуг та дотримання споживачем визначеного п. 29 Правил щодо подання письмової заяви споживача та офіційних документів на підтвердження такої відсутності (довідка з місця проживання, роботи, лікування, навчання тощо). При тому, що звільнення від сплати вартості постачання теплової енергії діючим законодавством взагалі не передбучено. Доказів того, що відповідач дотримувався цих Правил і за час нарахування спірної заборгованості з відповідною заявою звертався суду не надано. З урахуванням наведених вище норм права, зобов`язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення несе користувач/власник житлового будинку/квартири, як споживач цих послуг. Як вбачається з розрахунку заборгованості, КП «Водоканал» за період з 01 квітня 2008 року по 31.10.2019 року надав послуги з водопостачання води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] , вікритого на ім`я [PERSON] відповідно до якого сума заборгованості складає 23 526,24 грн. Будь яких доказів щодо заперечень ненадання послуг або надання їх неналежної якості до спірної квартири [PERSON] за вказаним в розрахунку період суду не надано. Частиною 4 статті 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію. Статтею 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, випускаються з серійного виробництва, ремонту та у продаж, видаються напрокат, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають повірці. Засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом ЦОВМ. Підприємства, організації та фізичні особи зобов`язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку. Пунктом 5.23. «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» встановлено, що розрахунки за використану воду згідно з показами засобів обліку здійснюються з моменту опломбування їх з`єднувальних частин до вузла обліку представником виробника. Пунктом 21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630 встановлено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Вищевикладене приводить суд до висновку про те, що відповідач не має права на розрахунок за спожиту воду на підставі показань лічильника, який не було повірено у встановлений законом спосіб. Отже, підстав для нарахування за показниками лічильника за цей період у позивача не було і він вірно проводив нарахування за цей період згідно із встановленими тарифами на підставі наявних у нього відомостей. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не надав суду доказів правильності своїх розрахунків та не довів у встановленому законом порядку невірність нарахування відповідачем сум за надані послуги. Викладене приводить суд до висновку про те, що нарахування плати за спожиту воду за показниками лічильника, який не пройшов повірку, не передбачено діючим законодавством. Відпровідачу нарахування за спожиту воду провадилися у відповідності до діючого законодавства. Згідно п. 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), передбачено, що квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця, а роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Таким чином, суд не погоджується з відповідачем щодо проведення періодичної повірки, квартирних засобів обліку є обов?язком КП «Водоканал». Відповідно до Довідки Управління Соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району від 05-760 від 20.01.2020 року [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] , в тому що вона перебуває на обліку в ЄДАРП Комунарського району з 28.01.2010 року має статус багатодітної сім?ї. Порядок отримання та нарахування пільг з оплати комунальних послуг багатодітним сім`ям регулюється Законом України «Про охорону дитинства», Правилами №630, Порядком надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженим Постановою КМУ №389 від 04 червня 2015 року (далі - Порядок №389). Механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, тепло-та електропостачання, природний газ (в тому числі послуги з транспортування, розподілу та постачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім`ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами, а також підтвердження права на інші види пільг, які надаються з урахуванням доходу (безоплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів, виробів медичного призначення, зубопротезування тощо) відповідно до законодавства, визначений Порядком надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року N 389(далі -Порядок№389). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства», з метою створення належним умов для виховання дітей у сім`ях держава надає батькам або особам, які їх замінюють соціальну допомоги, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та іншими законами України. Підпунктом 2 вказаної статті передбачено, що багатодітним сім`ям надається 50-відсоткова знижка плати за користування комунальними послугами (газопостачання, електропостачання та інші послуги) та вартості скрапленого балонного газу для побутових потреб у межах норми, визначеної законодавством. Пільги щодо плати за користування житлом (квартирної плати), комунальними послугами та вартості палива, надаються багатодітним сім`ям незалежно від виду житла та форми власності на нього. Пунктом 8 Порядку №389 передбачено, що пільговики, до сукупного доходу сім`ї яких входять доходи, визначені пунктом 5 цього Порядку (крім пенсії та соціальної допомоги), або до складу сім`ї яких входять працездатні особи, подають до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення декларацію про доходи сім`ї пільговика за формою згідно з додатком, а також довідки про доходи свої та членів сім`ї (крім довідок про розмір пенсії та соціальної допомоги) за шість місяців, що передують місяцю звернення, або документи, що підтверджують відсутність доходів за такий період. Відповідно до п. 10-11 Порядку №389, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення розраховує в установленому порядку пільги на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу в грошовій формі, а також видає пільговикам довідки для отримання інших видів пільг, які надаються з урахуванням доходу (безоплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів, виробів медичного призначення, зубопротезування, телекомунікаційні послуги тощо), відповідно до законодавства. Після закінчення дванадцяти місяців структурний підрозділ з питань соціального захисту населення визначає право пільговика на отримання пільг на наступний період відповідно до пункту 9 цього Порядку. Отже, підтвердження права мати пільгу повинно відбуватися щорічно через структурний підрозділ з питань соціального захисту Населення, а не призначатися автоматично. Тому, для отримання пільг багатодітні сім`ї повинні звернутися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення з відповідними документами, в тому числі з довідкою про доходи за попередні 6 місяців, що передують місяцю звернення. Крім того, позивач у своїх запереченнях на письмові пояснення відповідача не заперечував факту наявності у відповідача пільги 50 %, а навпаки надав суду розрахунок на оплату послуг про період введення вказаної пільги, її розмір та порядок здійснення нарахувань за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням наявної пільги. Враховуючи наведене законодавство, нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] КП «Водоканал» здійснювалося виключно на підставі інформації структурного підрозділу соціального захисту населення та з урахуванням наявних у споживача пільг. На виконання вказаних процесуальних норм, відповідачем не надано доказів на спростування заборгованості, яка заявлена позивачем. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідач звернулася до суду із заявою про застосування строків позовної давності. Позовна давністьце строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четвертастатті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261ЦК України). Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Комунальне підприємство «Водоканал» звернувся до суду з позовом 13.12.2019 року. Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби, строки, визначені статтями 257,258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України та діяв на час звернення Концерном «МТМ» до суду з цим позовом. Отже, з урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в межах позовної давності позивач Концерн «МТМ» має право на стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення, обов`язок сплати якої настав з 12 березня 2017 року. Таким чином з відповідача на користь Концерну «Міські теплові мережі» підлягає стягнення заборгованість за період з березня 2016 року по жовтень 2019 року у розмірі 16 361,04 гривень, тобто в межах строку позовної давності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved