Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

заявниця звернувся в суд із заявою, у якій просила встановити факт проживання нею однією сім`єю із [PERSON] , який народився [INFO] , помер [INFO] , в період з 19 жовтня 2007 року по [INFO] . Покликається на те, що померлий [PERSON] є її чоловіком, з яким вони перебували до 19.10.2007 року у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними було розірвано, але за взаємною згодою вони продовжили проживати однією сім`єю, продовжили вести спільне господарство, підтримували одне одного. Зазначила, що до самої смерті доглядала чоловіка, оскільки в нього були проблеми із здоров`ям та поховала його. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] / [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповів своє майно їх доньці. 27.09.2021 року [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини в користь заявниці, про що склала відповідну заяву. Заявниця бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець четвертої черги та у зв`язку із цим змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю. Додала, що спору про право немає. 09.11.2021 року ухвалою судді заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 30.11.2021 року до суду від [PERSON] надійшов відзив на заяву, у якому вона просить задоволити заяву повністю, зазначає, що її мама [PERSON] проживала із батьком, одружившись 25.11.1971 року, і незважаючи на розірваний шлюб, однією сім`єю до самої смерті батька. Вони проживали як чоловік та жінка, турбувались одне про одного, робили все разом по дому. Після розлучення в їхніх стосунках нічого не змінилось. Останні 10 років батько хворів і мама піклувалась про нього, а після смерті організувала його поховання. 20.04.2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Петелькою І.В. надіслано до суду копію спадкової справи №04/2022 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 04.05.2022 року заяву [PERSON] , заінтересовані особи [PERSON] , Львівська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю залишено без розгляду, яку постановою Львівського апеляційного суду від 14.07.2022 року скасовано, справу направлено до Залізничного районного суду м.Львова для продовження розгляду. У судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала. Пояснила, що вони з [PERSON] прожили у церковному шлюбі 49 років, а після розірвання шлюбу у 2007 році проживали в громадянському шлюбі. На підтвердження цих обставин наявні покази свідків. Після розлучення в [PERSON] не залишилося батьків, братів чи сестер, вони із заявницею продовжили проживати разом. Заявниця зазначила, що постійно піклувалася про [PERSON] , оскільки у нього були проблеми зі здоров`ям. Так, він кожен рік лежав у лікарні, заявниця купувала всі ліки. Спочатку, у зв`язку із захворюванням, чоловік ходив з паличкою, однак в останні роки він не міг вийти навіть на балкон, тому вона у всьому допомагала. Похороном займалася вона із дочкою. За життя [PERSON] склав заповіт на дочку. Додала, що після його смерті залишилося спадкове майно частина квартири та земельна ділянка. Представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні просила заяву задоволити з підстав, наведених у такій, що дозволить заявниці стати спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] . Вважає, що належною зацікавленою особою є лише донька заявниці [PERSON] , та вона не заперечує проти задоволення заяви про встановлення факту. Викладені у заяві обставини підтверджуються показами свідків членів родини, знайомих, співробітників. Розлучення між [PERSON] та [PERSON] відбулося лише на папері. Заінтересована особа [PERSON] за клопотанням представника заявниці була допитана у судовому засіданні як свідок та пояснила, що заявниця [PERSON] є її мамою і дружиною [PERSON] . У 2007 році батьки розлучилися. [PERSON] не живе у Львові близько 25 років, вона навідувалася до батьків приблизно раз у два місяці. Коли батько захворів, заявниця ним опікувалась, а після смерті поховала його. Вона хоче, щоб спадкове майно залишилося мамі. Інших зацікавлених осіб у цій справі немає. Представник заінтересованої особи Львівської міської ради Попович Я.Д. у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив. Вважає, що у задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити у зв`язку з недоведеністю, докази на підтвердження доводів заявниці недостатні, а у показах свідків містяться розбіжності. Заслухавши вступне слово заявницю, її представника, заінтересованої особи та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Суд вправі розглядати справи в окремому провадженні про встановлення юридичних фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно позиції, викладеної Верховним Судом в постанові від 23.12.2020 року у справі №682/1303/19, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У судовому засіданні встановлено наступні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 25.11.72 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.11.1972 року. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 24.03.1988 із приміткою «Повторно», батьками [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.10,97). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 19.07.2019 року із відміткою «Повторно», [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 29.08.1996 року, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, шлюб між чоловіком [PERSON] та дружиною [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис за №310 від 19.10.2007 року (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 25.08.2021 року [PERSON] [INFO] , помер [INFO] (а.с.9). Заявниця [PERSON] зазначає, що поховала [PERSON] та подала до суду копії свідоцтва про поховання від 25.08.2021 року (а.с.44). Виходячи із змісту заяви від 27.09.2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним О.І., [PERSON] повідомила, що відмовилася від прийняття спадщини за заповітом після смерті її батька [PERSON] . Також повідомила, що відмовилася від прийняття спадщини за законом після смерті її батька [PERSON] в користь [PERSON] , [INFO] (а.с.11). 07.02.2022 року представник заявниці подала до суду копію листа-повідомлення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Петельки І.В. від 25.01.2022 року, виходячи із змісту якого, до нього звернулася [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом у зв`язку із смертю її колишнього чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , та враховуючи, що [PERSON] не підтвердила родинних зв`язків з померлим, відкрити спадщину видається неможливим (а.с.62). Згідно копії довідки №51404 від 21.09.2021 року, копії довідки №893, виданої ЛКП «Сигнівка» 17.01.2022 року, [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] 02.09.1988 року, помер [INFO] і знятий з реєстраційного обліку 21.09.2021 року. На час його смерті в квартирі була зареєстрована [PERSON] , 1949 р.н. (а.с.4, 63). Відповідно до копій довідок №4007 від 15.11.2021 року, №894 від 17.01.2022 року, виданих ЛКП «Сигнівка» в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] (а.с.64,65). [PERSON] , нерезидент, 18.02.2022 року звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Петельки І.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (копія заяви, а.с.88). В матеріалах спадкової справи №04/2022, яка надійшла до суду, наявна копія заповіту від 10.08.2206 року, складеного [PERSON] , [INFO] , за яким він належну йому на праві приватної власності частину квартири [ADDRESS] та все його майно, де б воно не знаходилося і з чого воно не складалося, і взагалі все те, що буду належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів своїй доньці [PERSON] , 1974 року народження (а.с.92). Згідно копії заяви від 21.02.2022 року [PERSON] , нерезидент, повідомила, що відмовляється від прийняття спадщини за заповітом та за законом в користь колишньої дружини та особи, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини [PERSON] , [INFO] , з чого б вона не складалась та де б не знаходилась (а.с.104). На підтвердження своїх доводів заявниця подала суду також фотографії та колективну заяву мешканців будинку [ADDRESS] (а.с.108, 109). Допитана як свідок [PERSON] пояснила, що заявниця є її тіткою а померлий [PERSON] дядьком. Їй відомо, що вони були розлучені, однак зазначила, що всі свята вони проводили разом, вели спільне господарство, мали спільний побут. Тітка піклувалася про дядька, який іншої сім`ї не мав. Також в нього не було на утриманні інших осіб. Допитана як свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою заявниці. Зазначила, що довгий час не знала, що [PERSON] та [PERSON] були розлучені. Заявниця піклувалася про чоловіка. Їй відомо, що у квартирі проживали лише заявниця та померлий [PERSON] на час розгляду справи там проживає лише [PERSON] . Дочка [PERSON] довгий час проживає в Києві. [PERSON] в іншому шлюбі не перебував, інших дітей не мав. Знає, що померлий [PERSON] склав заповіт на доньку. Допитана як свідок [PERSON] пояснила, що вона є знайомою сім`ї заявниці та знає їх близько 15 років. Свідок майже кожен день до них приходила. Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали вдвох, вели спільне господарство. Вона доглядала за [PERSON] , а також за самою заявницею, коли та хворіла. Найняла її донька заявниці [PERSON] . Свідок зазначила, що похорон [PERSON] організовувала заявниця. Допитана як свідок [PERSON] пояснила, що є близькою подругою заявниці та вони часто зустрічалися. Зазначила, що заявниця із чоловіком розлучилися через вживання останнім алкоголю. [PERSON] не працював після виходу на пенсію. Кожен з них отримував пенсію, але вони мали спільний бюджет. Їй не відомо, чи допомагала їм донька. Остання проживала в Києві та приїжджала на свята. Сторонніх осіб, які б допомагали доглядати за [PERSON] не було. Останні рік-два він у зв`язку із хворобою взагалі не виходив з дому. Допитана як свідок [PERSON] пояснила, що вона була співробітницею померлого [PERSON] та проживала недалеко від нього. Час від часу вони зустрічалися в магазині чи на вулиці. Він ділився особистим життям. Зазначила, що мало хто знав, що [PERSON] та [PERSON] були розлучені. До останніх років [PERSON] виходив на прогулянку на подвір`я, вони з [PERSON] ходили разом в магазин, купували продукти. Про їх бюджет вона не запитувала. Відповідно до ч. 1 ст.1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 та 3 ст.1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст.1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.\~1268,\~1269,\~1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Водночас, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч.1,2 ст.1274 ЦК України). Суд звертає увагу, що, всупереч положенням цих норм закону, заінтересована особа [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON] , яка не є спадкоємцем після смерті [PERSON] ані за заповітом, ані за законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). Обґрунтовуючи свої доводи, [PERSON] посилається на спільне проживання із спадкодавцем, покази свідків, фотографії, які вона додала до справи, однак самі по собі такі докази не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20. Представник [PERSON] зазначила, що доводи заявниці підтверджуються фактом реєстрації [PERSON] та [PERSON] в одній квартирі, позицією доньки [PERSON] щодо цього питання, показами свідків, долученими фотографіями, тим фактом, що [PERSON] похоронила [PERSON] біля своїх батьків. Водночас, суд зауважує наступне. У судових засіданнях [PERSON] та свідки пояснювали, що [PERSON] після виходу на пенсію не працював, однак сама заявниця завжди працювала. Водночас, свідок [PERSON] пояснила, що протягом тривалого часу приходила за місцем проживання заявниці, здійснювала догляд за [PERSON] , а також за самою [PERSON] під час її хвороби. Заінтересована особа [PERSON] також підтвердила, що свідок з її відома та за оплату здійснювала догляд за батьком [PERSON] . Суд також зауважує, що такі пояснення суперечать показам свідка [PERSON] яка зазначила, що інших людей, які б допомагали доглядати за [PERSON] не було. Заявниця [PERSON] та [PERSON] отримували пенсію. Зі слів заявниці, за комунальні послуги вона частково оплачувала з картки [PERSON] , а частково власними коштами. Суд враховує, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний у 2007 році та протягом 14 років до смерті [PERSON] ними не ставилося питання повторної реєстрації шлюбу. Також спадкодавець [PERSON] протягом усього періоду з часу складення заповіту у 2006 році не складав заповітів на користь колишньої дружини, не розпоряджався в інший спосіб належним йому майном на її користь, а відтак, на думку суду, не змінював своєї волі про залишення такого майна доньці. При цьому, суд враховує, що [PERSON] 27.07.2021 року, тобто менше ніж за місяць до дня смерті, було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, та він мав можливість висловити свою волю щодо долі цього та іншого його майна, зокрема, в користь колишньої дружини, однак не зробив цього. Сама заявниця та допитані свідки підтвердили, що попри фізичну хворобу, [PERSON] до дня смерті у нього була збережена свідомість. У своїй заяві та в поясненнях [PERSON] зазначила, що метою встановлення факту проживання однією сім`єю є виникнення у неї права на спадкування після смерті [PERSON] . Заявниця стверджує, що спадковим майном, крім земельної ділянки, є частина квартири по [ADDRESS] , інша частина квартири належить їй. Водночас, суду не подано доказів, які б підтверджували ці обставини, що унеможливлює вирішення питання про порушення прав інших осіб при встановленні такого юридичного факту. Таким чином, подані заявницею докази не підтверджують факт ведення нею спільного господарства з померлим [PERSON] , наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї тощо. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Беручи до уваги все вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту спільного проживання з [PERSON] в період з 19.10.2007 року до 24.08.2021 року слід відмовити у зв`язку з її необґрунтованістю та недоведеністю.

Outcome: dismissed