Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 січня 2021 року в Олександрівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вони зареєстрували шлюб з відповідачкою. Шлюбне життя не склалося і з квітня 2021 вони з дружиною проживають окремо, спільне господартво не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що збереження сім"ї та подальше спільне життя з відповідачкою неможливе, оскільки почуття взаємної любові, поваги, взаємодопоги та взаєморозуміння відсутні. За період шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який за спільною згодою сторін залишається проживати разом з відповідачкою. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач згідно поданої письмової заяви просить справу слухати у його відсутність, позов підтримує повністю. Відповідачка також подала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позов визнає. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 27 січня 2021 року Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 4. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 27 січня 2021 року (а.с. 5). За період шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 6). Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені за відсутності\~взаєморозуміння та\~різних поглядів\~ на подружнє\~ життя,\~що призвело\~до втрати почуття любові та поваги один до одного. Сторони припинили\~спільне проживання\~та ведення\~спільного господарства. Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позов визнала, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не відбулося, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На прохання позивача суд не вирішує питання щодо розподілу понесених судових витрат.

Outcome: approved