Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 07.09.2013 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.10.2020 року. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, дитина проживає разом з нею та утримується за її рахунок в той час, як батько самоусунувся від участі у вихованні дитини та не бажає приймати участь у житті та нести додаткові витрати на нею. В свою чергу, вона ніколи не перешкоджала відповідачу у спілкуванні з дитиною, а навпаки всіляко наголошувала на тому, щоб відповідач приймав участь у житті дитини, про що свідчать листи від 26.07.2021 року, 21.08.2021 року, 11.11.2021 року, 25.11.2021 року, на які відповідач не відреагував. Натомість, відповідач не надає згоди на оформлення документів, які потрібні для забезпечення навчання, оздоровлення дитини тощо, що зумовлює її звернення до суду з даним позовом з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд визначити місце проживання дитини разом з нею, а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 25 000,00 грн. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2022 року позовну заяву направлено до Деснянського районного суду м.Києва за підсудністю для розгляду по суті. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 15.06.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 22.07.2022 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] на позовну заяву. У даному відзиві представник відповідача просить прийняти рішення згідно із законом, вказуючи на те, що відповідач жодним чином не чинить будь-яких перешкод у визначенні місця проживання спільної дитини з матір`ю, що підтверджується і рішенням органів опіки і згодою на це самого відповідача, а тому даний позов має ознаки штучного, оскільки немає будь-яких перепон для мирного вирішення даного питання. Крім того, представник відповідача заперечила проти доводів позивача щодо невиконання відповідачем батьківських обов`язків. Також, представник відповідача просила відмовити позивачу в частині стягнення витрат на правову допомогу. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 11.11.2022 року замінено неналежну третю особу - Службу у справах дітей Броварської міської ради на належну - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області. 19.01.2023 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, в яких повідомлено про неможливість надання висновку щодо визначення місця проживання дитини з посиланням на перебування позивача з дитиною поза межами України. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 22.02.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник Гарницький П.П. не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача подано суду клопотання про розгляд справи в їхню відсутність. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях просить розглядати справу в його відсутність. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача, представника позивача та представника третьої особи. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 05.03.2019 року № 272 визначено місце проживання дитини разом з матір`ю, враховуючи інтереси дитини. Сторонами під час розгляду справи не заперечувалось, що дитина сторін постійно проживає разом з позивачем. Згідно зі ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно ст.161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини ,що мають істотне значення. Частиною четвертою та п`ятою статті 19 СК України передбачено обов`язкову участь органу опіки та піклування при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей,одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків,інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її виховані, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Водночас у частині шостій вказаної статті зазначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Матеріали справи свідчать про відсутність висновку відповідного органу опіки та піклування з наданням відповіді про неможливість надання висновку, оскільки позивач разом з дитиною перебувають за кордоном через воєнний стан. Тобто, саме з підстав наявності об`єктивних причин неможливості виконання заходів, передбачених ст. 19 СК України та п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 № 866, вказаний орган опіки та піклування не зміг подати до суду висновок щодо розв`язання спору. При таких обставинах суд приходить до висновку, що передбачений ч.5 ст.19 СК України письмовий висновок щодо розв`язання спору з приводу визначення місця проживання дитини не може бути поданий суду у цей час та при таких обставинах з об`єктивних причин. Разом із тим суд наголошує, що орган опіки був залучений до участі у справі, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи та представником органу опіки подано заяву про розгляд справи в його відсутність. При цьому згідно з частиною 10 статті 10 ЦПК України, забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини. А частиною першою цієї статті врегульовано, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Виходячи з необхідності захисту прав дитини та

Outcome: approved