Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Свої вимоги мотивує тим, що він [PERSON] , народився [INFO] в с. Лісова Лисіївка Калинівського району Вінницької області. Його батьками були: мати - [PERSON] , яка померла [INFO] , батько - [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник постійно проживав із своїми батьками, тому як спадкоємець першої черги прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] та оформив свої спадкові права, що вбачається із рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 05.09.2017 року (справа № 132/2212/17). Після смерті батька [PERSON] , заявник також як спадкоємець першої черги прийняв спадщину та оформив її частину по заповіту, складеному [PERSON] 26.11.2003 року і зареєстрованим в реєстрі за № 87, що вбачається із свідоцтва про спадщину за заповітом, та довідкою виданими державним нотаріусом Калинівського району Вінницької області Василишиною Л.В. 19.07.2017 року. Батьки заявника проживали без реєстрації шлюбу, тому в його свідоцтві про народження дані про батька було записано за вказівкою матері заявника і за її прізвищем. На даний час заявник не має можливості оформити спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , в якому він проживав постійно з батьками, і власником якого рахується його батько [PERSON] згідно записів погосподарської книги № 8 Лісоволисіївської сільської ради, тому вимушений звертатись в суд з заявою про встановлення факту визнання батьківства. Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою за вх. № 2889/23 від 30.03.2023 року про розгляд справи без його участі, та підтримання заявлених вимог. Представник заінтересованої особи - уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області Трохименко М.В. в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] в с. Лісова Лисіївка Калинівського району Вінницької області. Його батьками були: мати - [PERSON] , яка померла [INFO] , батько - [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник постійно проживав із своїми батьками, тому як спадкоємець першої черги прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] та оформив свої спадкові права, що вбачається із рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 05.09.2017 року (справа № 132/2212/17). Після смерті батька [PERSON] , заявник також як спадкоємець першої черги прийняв спадщину та оформив її частину по заповіту, складеному [PERSON] 26.11.2003 року і зареєстрованим в реєстрі за № 87, що вбачається із свідоцтва про спадщину за заповітом, та довідкою виданими державним нотаріусом Калинівського району Вінницької області Василишиною Л.В. 19.07.2017 року. Батьки заявника проживали без реєстрації шлюбу, тому в його свідоцтві про народження дані про батька було записано за вказівкою матері заявника і за її прізвищем. На даний час заявник не має можливості оформити спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , в якому він проживав постійно з батьками, і власником якого рахується його батько [PERSON] згідно записів погосподарської книги № 8 Лісоволисіївської сільської ради Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення батьківства може бути подана особами зазначеними у ч. 3 ст. 128 СК України, тобто заявниця, як дитина, яка досягла повноліття має право на подачу цієї заяви. Той факт,що померлий [PERSON] був батьком заявника [PERSON] підтверджується довідками Лісоволисіївського старостинського округу Калинівської міської ради № 79, 77 від 20.02.2022 року про їх сумісне проживання, також довідками-виписками з по господарської книги Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області №6 за 1986-1990 роки, 1964-1966 роки, 1991-1995 роки, 2014 рік, де [PERSON] значиться як батько [PERSON] , та чоловік його матері - [PERSON] . Також факт батьківства померлого батька відносно заявника підтверджується заповітом, в якому він вказує, що заповідає все своє майно, [PERSON] , як своєму сину. Також заявник проживав разом з батьком в його будинку на день смерті останнього та продовжує в даний час проживати в цьому ж будинку, користуватись ним. Пленум Верховного Суду України в п.15 Постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до [INFO] , розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинялось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вирогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляд справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю України, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини проводиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно рішення суду при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень проводиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: «у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому порядку». Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту визнання батьківства. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved