Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

КП "Харківводоканал" звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просить стягнути з відповідачів на користь КП "Харківводоканал" заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 17200,44 грн., інфляційні витрати 1656,64 грн., 3 % річних від простроченої суми 469,69 грн. та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за вказаною адресою та є споживачами послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Облік нарахувань та оплат за які здійснюється за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Однак, в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не здійснюють, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.04.2012 року по 30.04.2021 року у розмірі 8308,54 грн. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2012 року по 30.04.2021 року у розмірі 8891,90 грн. В зв`язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховано інфляційні витрати в сумі 1656,64 грн. та 3% річних в сумі 469,69 грн. 11.12.2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги КП «Харківводоканал» задоволені. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.03.2021 року заочне рішення скасовано та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.07.2021 року прийнято уточнену позовну заяву КП «Харківводоканал», змінено підстави позову. 28.07.2021 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов в якому зазначено, що позивачем не доведено, що відповідачем надавались послуги та вони їх особисто отримували. Вони не могли отримувати квитанції, оскільки тривалий час за адресою не проживають. [PERSON] та [PERSON] набули права власності на квартиру шляхом злочину. Позивач просить стягнути заборгованість за період з 01.02.2012 по 30.04.2021 року, однак позивач звернувся до суду з пропуском строку, причини поважності строку звернення до суду є необґрунтованими. Незвернення [PERSON] , який користується квартирою та послугами для нарахування йому вартості житлово-комунальних послуг не є підставою для її нарахування особам, які тривалий час не є власниками та не мешкають у квартирі і не є користувачами послуг. Просила у задоволенні позову відмовити. 30.07.2021 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що він ніколи не проживав за адресою: [ADDRESS] та відповідно ніколи не користувався послугами, які надавало КП «ХКОВ». Він проживає за адресою: [ADDRESS] , саме там він користується послугами, які надає КП «ХКОВ» та сплачує за надані послуги кошти. Письмовий договір між [PERSON] та КП «ХКОВ» про надання послуг за спірною адресою відсутній. У позові не відображено належних розрахунків заборгованості. Сім`я [PERSON] проживала та проживає за адресою: [ADDRESS] , а отже вони є споживачами наданих позивачем послуг та мають сплати заборгованість. Позивач звернувся до суду пропустивши строк позовної давності. Просив у задоволенні позову відмовити. 09.08.2021 року позивачем подано відповідь на відзив, де зазначено, що обставини викладені у відзиві [PERSON] є безпідставними. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 18.05.21 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані 2 особи, а саме: [PERSON] та [PERSON] . Чинне законодавство не звільняє споживача від сплати комунальної послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у разі його не проживання у квартирі. Споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою, у відповідності до п.п.3 п. 29 Правил № 630. [PERSON] зазначає, зо з 2010 року вона зі своєю сім`єю мешкають в іншому місці, при цьому достатніх документів щодо підтвердження свого не проживання до підприємства не надавали. Також [PERSON] вказує, що її сім`ю було примусово виселено з квартири, однак не надає щодо цього жодного доказу. Щодо строків позовної давності просили врахувати період звернення до суду з позовом до відповідачів про стягнення виниклої заборгованості. Просили не враховувати доводі відповідача та задовольнити позов. 31.08.2021 року позивачем подано відповідь на відзив, де зазначено, що обставини викладені у відзиві [PERSON] є безпідставними. [PERSON] з 23.03.2010 року є власником квартири [ADDRESS] . Власник квартири має нести витрати з утримання належного йому майна. Заяв про відмову [PERSON] від отримання послуг не надходило. Обов`язок укладення договору про надання житлово-комунальних послуг покладено на споживача. Розрахунок виконаний відповідно до вимог чинного законодавства. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. 21.04.2022 року вказана цивільна справа була надіслана до Ленінського районного суду м. Полтави, у зв`язку зі зміною територіальної підсудності судових справ, відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 10.03.2022 року № 4/0/9-22. В Ленінському районному суді м. Полтави вищевказана цивільна справа реєстрацію в автоматизованій системі документообігу не проходила. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65 відновлено територіальну підсудність судових справ Комінтернівського, Ленінського, Московського, Орджонікідзевського, Фрунзенського, Червонозаводського районних судів м. Харкова, Чугуївського міського суду Харківської області, Дергачівського, Харківського районних судів Харківської області, змінену розпорядженням Голови Верховного суду від08.03.2022року №2/0/9-22«Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» із 23 листопада 2022 року. У грудні 2022 року справа надійшла до Комінтернівського районного суду м. Харкова. В судове засіданні представник позивача не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надали відзиви на позовну заяву в яких просили у задоволенні позову відмовити. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП "Харківводоканал". Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Дата прийняття рішення про реєстрацію 30.03.2010 року. Відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово комунальних послуг належить - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ст. 1 ч. 1 п. 6 ЗУ України « Про житлово- комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Виходячи з положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відкриття особового рахунку, проведення нарахувань та облік заборгованості за надані водопостачання та водовідведення, її списання є питанням внутрішнього бухгалтерського обліку КП «Харківводоканал». Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку розрахунків за житлово-комунальні послуги на кожен об`єкт обліку (квартиру) відкривається один особовий рахунок. Законодавством передбачені випадки, коли на одну квартиру відкривається два або більше особові рахунки. Такими випадками є зокрема виділ/поділ майна, що є у спільній власності кількох осіб. Іншими словами - перетворення ізольованої квартири в комунальну, що в свою чергу дає підстави виконавцю житлово-комунальних послуг відкривати новий особовий рахунок на новостворений об`єкт обліку. Отже, особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не на особу. Відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку із наявною на ньому заборгованістю, якщо така є, на іншого квартиронаймача або власника. При цьому особовий рахунок для обліку абонентів-споживачів житлово-комунальних послуг в житлових будинках житлового фонду відкривається один на кожен об`єкт обліку (квартиру), як правило, за адресою, а не за особою, і є документом внутрішнього бухгалтерського обліку підприємства, новий рахунок може бути відкрито після закриття існуючого, але після погашення заборгованості. Особовий рахунок відкрито на об`єкт нерухомого майна, на якому для ведення бухгалтерського обліку відображаються нарахування за послуги, надані власнику. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги» - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Суб`єкт господарювання, предметом якого є надання комунальних послуг, є виконавцем, а фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати комунальну послугу - споживачем. Пунктом 11 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначено, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку. Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Як вбачається з зведеної картки абонента за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , абонент [PERSON] , кількість осіб для нарахування наданих послуг - 2. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (час формування 18.05.2021 р.) за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] . Згідно розрахунку наданого позивачем у відповідачей перед КП «Харківводоканал» утворилась заборгованість у розмірі 19 326,77 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2012 року по 30 квітня 2021 року у розмірі 8308,54 грн; інфляційні витрати за час прострочення - 796, 91 грн; 3% річних від простроченої суми - 214,53 грн; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2012 року по 30 квітня 2021 у розмірі 8891,90 грн; інфляційні витрати за час прострочення - 859,73 грн; 3% річних від простроченої суми - 255,16 грн. Відповідачем [PERSON] надано суду копію акту про встановлення факту проживання від 18.02.2021 року в якому зазначено, що з березня 2012 року за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON] . Порядок проведення перерахунку за надання послуг з водопостачання та водовідведення споживачам - фізичним особам регулюється ЗУ «Про питну воду і питне водопостачання» № 2918-ІІІ від 10.01.2002, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004, «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», введеними в дію Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 № 630. Зокрема, пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що споживач має право на зменшення розміру оплати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його, їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Пунктом 6 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що за умови документального підтвердження, споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) на період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Відповідно до пп. 11 п. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Суд зазначає, що відповідачами не надано належних та допустимих доказів того, що вони не користувалися послугами з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення за вказаний період з дозволу відповідних органів виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства у відповідності з Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року. Крім того, відповідачами не надано доказів того, що вони звертались з відповідними заявами до КП «Харківводоканал» щодо зміни кількості осіб, проживаючих за адресою: [ADDRESS] , щодо зміни власника житла. Факт відсутності та непроживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] в зазначеній квартирі та їх фактичне проживання за іншою адресою хоча і підтверджується, проте відповідачами не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що вони належно повідомили про це КП «Харківводоканал». При цьому, здійснивши аналіз акту, на підтвердження факту непроживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] , суд зазначає, що зазначений акт не мають юридичної сили й не може бути допустимим та належним доказами того, що вони фактично не проживають за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладено суд дійшов до висновку, заборгованість за надані послуги КП «ХКОВ» має бути стягнена з відповідачей [PERSON] та [PERSON] , оскільки останні фактично зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг, які надає КП «ХКОВ». Суд відмовляє у стягненні заборгованості з відповідача [PERSON] , оскільки останній хоч і є власником квартири, однак у квартирі не зареєстрований, доказів його фактичного проживання та користування послугами, які надає КП «ХКОВ» матеріали справи не містять. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовились від послуг, які надавало йому КП «Харківводоканал» та не повідомили про зміну свого місця проживання, то в них виник обов`язок сплатити ці послуги. Відповідачі надали до суду заяви з проханням застосувати строки позовної давності у вирішенні цього спору. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до ч.ч. 1,5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 264 ЦПК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Оскільки 11.10.2019 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів та в подальшому заочне рішення ухвалене у даній цивільній справи було скасовано, перебіг строку позовної давності перервався. Так з період з 11.10.2016 року по 30.04.2021 року заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання складає 4821,53 грн. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 11.10.2016 року по 30.04.2021 року заборгованість складає 6869,47 грн., які підлягають стягненню з відповідачей [PERSON] та [PERSON] на користь позивача. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п. 10 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України. У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 1656,64 грн. - індексу інфляції за час прострочення та 469,69 грн. - 3% річних від простроченої суми. Оскільки суд застосував строки позовної давності до частини позовних вимог, то до стягнення підлягає індекс інфляції за час прострочення у розмірі 750,96 грн. та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 266,28 грн. Враховуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконували, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачей на користь КП "Харківводоканал" індексу інфляції та 3 % річних в розмірі 1017 грн. 24 коп. Оскільки свої зобов`язання щодо сплати комунальних послуг відповідач не виконували до подання зазначеного позову. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial