Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Лисенка А.О. звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить: 1) визнати виконавчий напис, вчинений 06.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., зареєстрований в реєстрі за № 1126 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" заборгованості за кредитним договором № 4785672 від 27.08.2019 року в розмірі 24 730, 00 гривень таким, що не підлягає виконанню; 2) стягнути з ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" на користь [PERSON] судові витрати в повному обсязі. Позовні вимоги\~представник\~позивача\~мотивує тим,\~що 06.01.2021\~року\~приватним\~нотаріусом Київського\~міського\~нотаріального\~округу Баршацьким\~І.В.\~було\~вчинено\~виконавчий напис\~№\~1126\~про\~звернення\~стягнення з\~ [PERSON] \~на\~користь\~ТОВ "ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ\~"КРЕДИТ-КАПІТАЛ"\~заборгованості\~за\~Кредитним договором\~№\~4785672\~від\~27.08.2019\~року\~в\~розмірі 24\~730,\~00\~грн.\~ Представник позивача\~вказує,\~що на\~підставі виконавчого\~напису приватним\~нотаріусом виконавчого\~округу Харківської\~області Близнюковим\~Юрієм Володимировичем\~від 11.05.2021\~року було\~ відкрито\~виконавче провадження за №65356993. Зазначає, що жодної письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язань від відповідача позивач не отримувала, вказує на те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. не мав жодних підстав для вчинення оспорюваної нотаріальної дії, при вчиненні якої останній навіть не пересвідчився у безпірності розміру заборгованості, відтак, вважає вчинений нотаріальний напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 13.09.2022 року відкрито провадження у справі та витребувано в Київського державного нотаріального архіва матеріали справи щодо виконавчого напису, який вчинено 06.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем та зареєстрований в реєстрі за № 1126, а також копії сторінок з реєстру нотаріальних дій, які містять інформацію про час та факт вчинення нотаріальної дії, яку здійснив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович. Крім того, цією ж ухвалою, витребувано у приватного виконавця\~виконавчого округу\~Харківської області\~Близнюкова Юрія\~Володимировича належним\~чином засвідчені\~копії кредитного\~договору №\~4785672\~від 27.08.2019\~року та\~матеріалів виконавчого\~провадження №\~65356993,\~а саме:\~виконавчого напису,\~який вчинено\~06.01.2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Баршацьким\~Ігорем Вікторовичем\~та зареєстрований\~в реєстрі\~за №1126. 03.10.2022 року на виконання ухвали суду від 13.09.2022 року в частині витребування доказів з Київського державного нотаріального архіву надійшли копії витребуваних документів. Ухвалою суду від 03.01.2023 року за заявою представника відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до участі у справі у якості співвідповідача залучено ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС». Позивач та її представник у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, 20.03.2023 року від представника позивача адвоката Лисенко А.О. надійшла заява з проханням провести судове засідання призначене на 20.03.2023 року без участі позивача та її представника, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20\~000, 00 грн. зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази щодо зміни стягувача у виконавчому напису, а тому, на думку представника позивача, всі судові витрати повинні покладатися саме на ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Представник відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений, 10.11.2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача у якому просить розгляд справи здійснювати без участі представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», у задоволенні позову та стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовити. Представник відповідача ТОВ «Компані Фінанс»у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи судом повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. у відкрите судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи судом повідомлялися, причини неявки суду не повідомили. Згідно із ч. 1 ст.\~44\~ЦПК\~України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.\~191\~ЦПК\~України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд доходить наступного. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. 27.08.2019 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4785672, відповідно до якого позикодавець надає [PERSON] грошові кошти у розмірі 7000 грн. на строк 30 днів з 27.08.2019 року. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 26.09.2019 року. Договір не посвідчений нотаріально./а.с. 54-58/. Відповідно до договору відступлення прав вимоги №42-МЛ від 28.11.2019 року та додатку до нього, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитними договорами ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», в тому числі і за кредитним договором №4785672 від 27.08.2019 року, який в подальшому було відступлено право вимоги ТОВ «Компані Фінанс» відповідно до договору про відступлення прав вимоги № Ртк/І-ЮО від 01.07.2022 року та додатком № 1 до нього /а.с 66-68, 99-100/. 06.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 1126, про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 4785672 від 27.08.2019 року укладеним з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН», правонаступником всіх прав і обов`язків якого за договором про відступлення прав вимоги № 42-МЛ від 28.11.2019 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Строк платежу за кредитним договором №4785672 від 27.08.2019 року настав. Стягнення заборгованості проводиться з 28.11.2019 року по 28.11.2020 року. Сума заборгованості складає 23800, 00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто кошти із стягувача в розмірі 930,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 24730, 00 грн. /а.с. 21,50/. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. від 11.05.2021 року відкрито виконавче провадження № 65356993 з виконання виконавчого напису № 1126 від 06.01.2021 року, стягувачем за яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»/а.с.25-26/ Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, що регулюються нормами\~Закону України «Про нотаріат». За загальним правилом статей\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої\~статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, крім того, також і бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету\~Міністрів України\~від\~29.06.1999\~року\~за\~№ 1172\~«Про затвердження\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, який набрав чинності 07.03.2012 року (далі - Порядок). Згідно зі ст.\~87\~Закону\~України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України (п. 1.2. ст. 1 гл. 16 Порядку). Згідно із п. 3.2. ст. 3 гл. 16 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172. Пунктом 3.5. ст. 3 гл. 16 Порядку встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передач; або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. В п. 13 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України\~від\~31.01.1992\~року\~за\~№2\~«Про\~судову\~практику в\~справах\~за\~скаргами на\~нотаріальні\~дії\~або відмову\~у\~їх\~вчинені» роз`яснено, що відповідно до ст. ст.\~34,\~36,\~87,\~88\~ЗУ\~«Про\~нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Разом з тим, відповідно до п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно із підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили 22.02.2017 року, а тому п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~з цього дня також втратив чинність. З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. оспорюваного виконавчого напису, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених між позивачем та банком у простій письмовій формі. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та у постанові від 02 липня 2019 року по справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно із Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16, постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц та постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №201/11696/16-ц. На виконання ухвали Краснокутського районного суду Харківської області від 13.09.2022 року про витребування доказів Київським державним нотаріальним архівом серед інших документів було надано копію кредитного договору № 4785672 від 27.08.2019 року, з якого вбачається, що він нотаріально не посвідчений /а.с.54-59/. З наведеного вбачається, що відповідачем всупереч вимогам закону не було надано документів, які б підтверджували його право вимоги до позивача за кредитним договором № 4785672 від 27.08.2019 року, нотаріус в свою чергу, безпідставно, не перевіривши зміст договору, стягнув з [PERSON] спірну заборгованість шляхом вчинення виконавчого напису. Відносно належного повідомлення відповідачем боржника [PERSON] щодо наявної у неї заборгованості за спірним кредитним договором, та доказів належності такого повідомлення, наданих відповідачем нотаріусу при вчиненні ним виконавчого напису, суд зазначає наступне. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічні висновки щодо необхідності повідомлення боржника про усунення порушень викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 201/11696/16 ,\~від 18 жовтня\~2019 року у справі № 591/6609/16, від 01 квітня 2020 року у справі № 236/2511/17. Судом встановлено, що, відомості про направлення божнику вимоги про усунення порушень за кредитним договором її отримання нею в матеріалах справи відсутні. Отже, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило боржника можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що подані кредитодавцем нотаріусу документи підтверджують безспірність заборгованості. Ухвалою судді Краснокутського районного суду Харківської області Бугаєнко І.В. від 13.09.2022 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса вчиненого 06.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1126 у виконавчому провадженні № 65356993 відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" заборгованості за кредитним договором № 4785672 від 27.08.2019 року в розмірі 24 730, 00 гривень до набрання законної сили рішенням суду. Згідно із ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ст.\~79\~ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно із ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені правові норми та встановлені судом обставини щодо їх не дотримання під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису, суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно із ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial