Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

[PERSON] 10.11.2021 року звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на наступні обставини. У серпні 2021 року вона дізналася, що її банківські рахунки заблоковано приватним виконавчем [PERSON] в межах здійснення виконавчого провадження №65933368, відкритого 30.06.2021 року. 11.10.2021 року у відповідь на її заяву від 08.09.2021 року про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №65933368 на її електронну пошту прийшли від приватного виконавця сканована заява про відкриття виконавчого провадження, сканована копія виконавчого напису № 3106 від 09.03.2021 року та постанова про відкриття виконавчого провадження №65933368 з ідентифікатором доступу. 09.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Личук\~Т.В. було вчинено виконавчий напис № 3016 про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 5539846,40 грн. Вказує, що жодних кредитних договорів з ТОВ «Вердикт Капітал» вона не підписувала та не укладала, про те що стягував за кредитним договором є ТОВ «Вердикт Капітал» дізналася лише 11.10.2021 року з наданих для ознайомлення приватним виконавцем матеріалів виконавчого провадження №65933368. [PERSON] вказує, що вказаний виконавчий напис № 3016 від 09.03.2021 року щодо стягнення заборгованості з [PERSON] вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Личук\~Т.В. без надання належних документів, що підтверджують безспірність суми боргу, тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою про відкриття провадження від 17.11.2021 року вказану позовну заяву прийнято до\~свого провадження\~та відкрито\~провадження\~по\~справі за правилами загального позовного провадження. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 17.11.2021 року заяву позивача про забезпечення позову по даній справі задоволено. Ухвалою суду від 25.01.2022 року закрито підготовче провадження по справі; призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилась, надала адресу суду заяву про розгляд справи в її відсутність (а.с.82). Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, приватний виконавець Виконавчого округу\~Дніпропетровської області Русецька О.О. отримала ухвалу суду 24.12.2021 року (а.с.87). До суду повернувся конверт з ухвалою суду, як не вручений приватному нотаріусу Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Личук Т.В. у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.94). Відповідач у судове засідання не з`явився, згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу суду (а.с.93). Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив. Пояснень чи відзиву на позов від третіх осіб до суду не надходило. Належним чином завіреної копії виконавчого напису №3016 від 09.03.2021 року до суду не надходило. Згідно ч.1\~ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 09.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Личук\~Т.В. вчинено виконавчий напис №3016 про стягнення з [PERSON] заборгованості на підставі кредитного договору № 1123435300 від 16.10.2007 року, укладеним із ПАТ «УКРСИББАНК»(правонаступник ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК»). Правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги №2306/К від 23.09.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості, згідно вказаного виконавчого напису провадиться за період з 23.09.2020 по 05.03.2021 року у розмірі 5538346,40 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 2097174,64 грн., прострочена заборгованість за відсотками та комісіями 3441171,76 грн., Також з [PERSON] стягується плата за вчинення виконавчого напису 1500, 00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню складає 5539846,40 грн. (а.с.8). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. 30.06.2021 року відкрито виконавче провадження ВП №65933368 з виконання виконавчого напису №3016 від 09.03.2021 року, що виданий приватним нотаріусом Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Личук\~Т.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 5539846,40 грн. (а.с.58-59). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це, відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 Закону України «Про нотаріат» та гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За змістом п.п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.99 № 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року справа № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі № 750/1627/18. Доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду не надано. Своїм правом на подання відзиву Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»не скористалося. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Личук\~Тарас Володимирович не надала суду документів, на підставі яких ним вчинений виконавчий напис №3016 від 09.03.2021 року. В самому виконавчому написі також не зазначений перелік документів на підставі яких він вчинений. Таким чином матеріали не містять належних та допустимих доказів, що спірний виконавчий напис №3016 від 09.03.2021 року було видано на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. за подання до суду позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову в рамках зазначеного спору в розмірі 454,00 грн. (а.с.69), а всього до стягнення 1362,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved