Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав письмову заяву. Позивачі на задоволенні позовних вимог наполягали, просили розглянути справу у їх відсутності, про що надали письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.3ст.200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія свідоцтва пр. народження [PERSON] ; копія свідоцтва про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія довідки виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області від 15.09.2022р.; копія свідоцтва про право власності 01.08.2011р.; копія витягу про державну реєстрацію прав від 01.08.2011р.; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 438914; копія постанови нотаріусу про відмову у вчинені нотаріальної дії від 20.09.2022р.; копія спадкової справи № 428/2021, відкрита після смерті [PERSON] . Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачів [PERSON] . За життя їй на належало: житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] , земельні ділянки загальною площею 4,68 га, на підставі державного акту на право власності на земельну серії ЯБ № 438914. Після її смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті [PERSON] не розпорядилась належним їй майном, заповіт не залишила. Тому, спадкоємство здійснюється за законом. Єдиним спадкоємцем першої черги після її смерті є її син відповідач [PERSON] , який у встановлений законом строк не вчинив жодних дій щодо прийняття спадщини. Так, позивачі як спадкоємці п`ятої черги у встановлений законодавством 6-ти місячний строк після смерті бабусі звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. За зверненням позивачів нотаріусом була відкрита спадкова справа. Таким чином, позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] у вигляді вищевказаного спадкового майна шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Відповідач на спадщину не претендує та не заперечує щоб позивачі оформили спадщину на їх ім`я, про що надав відповідну заяву. Пізніше, позивачі звернулись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч.1ст.1269 ЦК України, що залишилася після померлої [PERSON] і вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на спадщину не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України (ст.1223 ЦК України). Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивачі у справі є спадкоємцями п`ятої черги за законом. Вони у передбачений законом строк подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважаються такими що її прийняли. Спадкоємець першої черги відповідач по справі на спадщину не претендує, про що надав суду відповідну заяву. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачі прийняли спадщину в порядку ч.1ст.1269 ЦК України, оскільки їх воля, як спадкоємців за законом, була виражена у їх діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса. Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч.1ст.1269 ЦК України, однак, вони не можуть оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку із чим в даний час позивачі вимушені звернутися до суду із позовом. Треба зазначити, що позивачі як спадкоємці п`ятої черги, між собою дійшли згоди щодо розподілу спадкового майна, а саме: позивач [PERSON] успадковує після смерті бабусі житловий будинок, інше спадкове майно, тобто земельні ділянки успадковує позивач [PERSON] . Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1ст.1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їх вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Outcome: approved