Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

06.07.2022 року представник позивача [PERSON] - адвокат Крушинська А.А. через систему «Електронний суд» подала до суду позов яким просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24.11.1995 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис №1077. Повідомила, що подружні відносини подружжя не підтримує, примирення та збереження сім`ї неможливе. Вищенаведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 11.07.2022 року позовну заяву залишено без руху. 20.07.2022 року представник позивача надала до суду заяву про виправлення недоліків. Ухвалою судді від 21.07.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного, витребувано оригінал повторного свідоцтва про шлюб. 08.12.2022 року представник позивача надала до канцелярії суду оригінал витребуваного судом повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . 19.12.2022 року відповідач надала відзив на позовну заяву, яким просила надати подружжю строк на примирення, або відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування позиції зазначила, що розірвання шлюбу може негативно вплинути на емоційний стан їх спільної доньки [PERSON] . Ухвалою суду від 20.12.2022 року призначено подружжю [PERSON] строк на примирення три місяці, до 23.03.2023 року. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Повідомив, що примирення між подружжям не відбулося. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в призначене судова засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 24 листопада 1995 року сторони зареєстрували шлюб, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис №1077 (повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Частиною 1 статті 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року визначено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання Згідно зі статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом вказаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося. Станом на день звернення до суду з позовом, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином, шлюб [PERSON] носить формальний характер. У період наданого судом строку на примирення, [PERSON] мала можливість вживати заходи до примирення з позивачем, однак останній послідовно наполягає на розірванні шлюбу, заяв про відмову від позову, або залишення позову без розгляду суду не подав. До того ж, відповідачем не надано суду жодних доказів порушення прав неповнолітньої доньки розірванням шлюбу. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї [PERSON] неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а відмова суду у розірванні шлюбу може свідчити про примушування [PERSON] до шлюбу проти його волі. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.112 СК України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Вимог, щодо компенсації понесених судових витрат з боку позивача заявлено не було.

Outcome: approved