Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Оскільки спільне життя не склалося, то рішенням Калуського міськрайонного суду від 31.08.2012 шлюб між сторонами розірвано, сина [PERSON] залишено проживати з позивачкою. Крім того, рішенням Калуського міськрайонного суду від 20.08.2012 стягнуто з відповідача в користь позивачки на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 17.05.2019 збільшено розмір аліментів та присуджено до стягнення по 2000 грн. щомісячно. Проте з часу ухвалення рішення про збільшення розміру аліментів змінилось матеріальне становище позивача та збільшилися витрати на утримання дитини. Так, на даний час син навчається у 7 класі, дитина подорослішала, потребує на себе більших витрат, зокрема: на придбання одягу, шкільного приладдя, на організацію дозвілля тощо. На даний час значно зросла собівартість промислових та продуктових товарів. Окрім того, дитина відвідує платні уроки програмування. Відповідач фізично здоровий, є військовослужбовцем у військовій частині [NUMBER] , має значний заробіток, тому може сплачувати аліменти у більшому розмірі. Тому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача, визначивши аліменти у розмірі частини заробітку (доходу), з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.01.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідачем подано відзив на позовну заяву з додатками (а.с.40-45,46-54), в якій він зазначає, що в зв`язку з оголошенням військового стану на території держави та оголошенням мобілізації, він 04.03.2022 був призваний на службу в ЗСУ. Ознайомившись з позовною заявою, позовну вимогу [PERSON] не визнає та заперечує проти задоволення такої позовної вимоги, з наступних підстав. Відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.05.2019 з нього стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000 грн. щомісячно. Станом на 28.02.2023 утворився борг в сумі 50\~101,57 грн.. Окрім того, відповідно до виконавчого листа відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду від 18.06.2019 заборгованість по аліментах становить 42\~496,67 грн.. Законодавцем встановлено, що з позовом про зміну способу стягнення аліментів має право звернутися тільки одержувач аліментів. Вважає, що предметом позову позивача є збільшення розміру аліментів, визначеного судовим рішенням в твердій грошовій сумі, а не зміна способу стягнення аліментів. В зв`язку з зазначеною обставиною, вважає вимогу позивача такою , що не підлягає задоволенню. Крім того, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Він старається стабільно надавати кошти на утримання спільного з позивачкою сина. Окрім того, він сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі по 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Станом 01.03.2023 утворився борг в сумі 18\~964,13 грн.. Також зазначив, що у вересні 2022 року він створив нову сім`ю і в шлюбі з теперішньою дружиною вони виховують двох дітей. В зв`язку з вище наведеним, в нього на даний час фактично знаходяться на утриманні четверо неповнолітніх дітей , яких він теж зобов`язаний забезпечувати, двом з яких він виплачує аліменти. Враховуючи вище зазначені обставини та його незадовільно критичний фінансовий стан, відповідач фізично не має можливості щомісячно сплачувати розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по частки заробітку (доходу) щомісячно. Крім того, за останній період часу він не придбав жодного нерухомого чи рухомого майна, в нього немає на рахунку грошових заощаджень. Просив в задоволенні позовної заяви про збільшення розміру стягнення аліментів відмовити в зв`язку з неправильністю зазначення предмету позову. У випадку зміни позивачем предмету позову, стягнути з нього аліменти в користь позивачки в розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 15.03.2023 позивачка подала заяву до суду про зміну предмету позову, в якій вказує, що відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України, у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше , ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання. Враховуючи наведене, просить постановити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу), з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.56-57). Крім того, позивачкою подано заяву, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, а також вказує, що позов підтримує, не заперечує щодо ухвалення заочного судового рішення у даній справі (а.с.60). Згідно ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши зміст позовної заяви,зміст заяви про зміну предмета позову, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, та докази, надані відповідачем, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Позивачка звернулася до суду із позовом про збільшення розміру аліментів. За п`ять днів, а саме 15.03.2023, до початку першого судового засідання подала заяву про зміну предмета позову, що не суперечить вимогам ч.3 ст.49ЦПК України. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що заяву позивачки про зміну предмета позову слід прийняти та проводити розгляд справи у межах зміненого предмета позову. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.08.2012 шлюб між сторонами розірвано, сина [PERSON] залишено проживати з позивачкою. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 17.05.2019 збільшено розмір аліментів та присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дитини (а.с.12-14). Даний факт підтверджується і виконавчим листом № 345/1004/19 (а.с.8-9). На підставі акта обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 13.02.2023 вбачається, що позивачка проживає разом з сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). Між сторонами виник спір з приводу розміру аліментів, які повинен сплачувати батько на утримання сина, розмір та спосіб стягнення яких позивачка відповідно бажає змінити. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач на даний час призваний на службу в ЗСУ та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] з 04.03.2022 по теперішній час (а.с.30-31,32). Крім того, судом встановлено, що у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 42\~496,67 грн. (а.с.52), та 50101,57 грн. (а.с.53). Також встановлено, що на утриманні відповідача знаходиться ще одна неповнолітня дитина - дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.46), на утримання якої стягнуто аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та по сплаті аліментів існує заборгованість в розмірі 18964,13 грн. (а.с.54). Відповідач не заперечує на зміну способу стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , однак в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7 ст.\~8\~СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма, викладена і в\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства". Частиною 1 ст.\~141\~СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст.\~192\~СК України та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (аб.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року). Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З аналізу наведених норм закону слідує, що суд визначає аліменти у частці від доходу матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі за вибором за заявою одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів. При цьому, закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, Сімейний кодекс\~України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок цілком узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17-ц Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце, як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2022\~рік» прожитковий\~мінімум для\~дітей віком\~від 6\~до 18\~років встановлено 2833 гривні. Суд бере до уваги, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, має стабільний дохід, отже, може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у визначеному позивачкою розмірі. Згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими. Суд приходить до переконання , що запропонований позивачем розмір аліментів в розмірі 1/8 частини його доходу є занадто низьким, щоб забезпечити належне утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. Зміна сімейного стану позивача, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що він є батьком неповнолітнього [PERSON] , а також що [PERSON] та [PERSON] знаходяться на його утриманні. З огляду на викладене, змінюючи спосіб стягнення аліментів, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я дитини, матеріальне та сімейне становище сторін по справі, інші обставини справи, а також те, що зміна способу стягнення аліментів є правом позивачки, суд вважає, що аліменти в стягнутому розмірі є недостатніми, а тому приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на утримання сина [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги викладене, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно з положеннями\~ст. 141 ЦПК України,\~Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн.. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141,258, 259, 264, 265, 268, 289, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved