Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

У січні 2023 року\~ позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. В заяві посилалася на те, що між ними 23.11.2007 року укладено шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей, [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . З березня 2022 року шлюбні відносини остаточно припинені сімейних відносин вони не підтримують. Подальше спільне життя і збереження сім`ї з відповідачем позивач вважає не можливе, що не відповідає її інтересам. Жодні спроби примиритись з відповідачем не дали результатів, а тому вважає доцільно розірвати шлюб. Тому позивач вважає, що спільне життя між ними, як подружжя та збереження шлюбу є не можливе, просила позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб. 22 лютого 2023 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилася, представник позивача до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якому просив розглядати справу за його відсутності та не заперечив щодо задоволення. Враховуючи,\~що\~сторони\~не прибули\~в\~судове\~засідання,\~а\~перешкод\~для розгляду\~справи\~судом\~не встановлено,\~суд\~вважає\~за можливе\~здійснювати\~розгляд\~у судовому\~засіданні\~\~без фіксування\~судового\~процесу\~за допомогою\~звукозаписувального\~технічного\~засобу,\~відповідно\~до\~вимог частини\~другої\~статті247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.11.2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис 2804. Від шлюбу подружжя мають двох дітей, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Із позову та заяв сторін, поданих на адресу суду, встановлено, що подальше спільне проживання позивача та відповідача є неможливим. Відповідно до\~статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою\~статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зміст наведених норм матеріального права та враховуючи зібрані у справі докази суд доходить висновку, що відносини, які склалися між подружжям вказують на те, що їх подальше спільне проживання є неможливе, а тому надання строку на примирення суд вважає недоцільним. Позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ч. 2 ст.114, абзацу 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved