Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Харківобленерго» звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 2 299 грн. 93 коп, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп. та суму у розмірі 89 грн. 62 коп. за отримання інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] та є споживачами електричної енергії, яку постачає АТ «Харківобленерго». За період з 11.10.2018 року по 31.12.2018 року за адресою місця проживання відповідачів утворилася заборгованість за використану електроенергію, проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживачі не сплачують. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.01.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась судом завчасно та належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов у встановлений судом строк не надали. Заяв, клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами електричної енергії -особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.5). Згідно з вимогами ст.\~633\~ЦК України публічний є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.\~714\~ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно п.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Таким чином, відповідачі фактично є споживачами електричної енергії, яку постачає АТ «Харківобленерго» за адресою: [ADDRESS] , шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] . Згідно зі ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п. 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312, споживачем електричної енергії є фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання; об`єкт побутового споживача - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування. Пунктом 1 ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено право споживача на отримання вчасно та належної якості житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Згідно з п. 1 ч. 3 ст.\~58\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. За змістом п. 4.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії, послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи. Згідно з п. 4.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії. Відповідно до підп. 2 п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Приписами ст.\~67\~ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.\~87\~ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Заборгованість відповідачів за розрахунком позивача за період з 11.10.2018 по 31.12.2018 року складає 2 299 грн. 93 коп., що підтверджується відповідною довідкою за підписом начальника Північного РРЕ, в якій зазначені обсяги спожитої електричної енергії та сума боргу за спожиту електричну енергію (а.с. 5). Відповідно до ст. ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи викладене, оскільки відповідачі є споживачами електричної енергії та мають заборгованість перед позивачем, доказів які б спростували протилежне суду не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Разом з тим, відповідач [PERSON] , [INFO] , на час утворення заборгованості з 11.10.2018 року по 31.12.2018 рік року був неповнолітньою особою, та за законом не мав нести солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Приписами ч 1 ст.\~34\~ЦК України встановлено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла віку вісімнадцяти років (повноліття). Таким чином, суд вважає, що стягнення заборгованості за період з 11.10.2018 року по 31.12.2018 рік (період коли [PERSON] був неповнолітнім) підлягає тільки з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп. та витрати пов`язані з отриманням інформаційної довідки у розмірі 89 грн. 62 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial