Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, звернувшись до суду із позовом до відповідачів і остаточно визначившись із позовними вимогами, просив: \~ \~ \~ \~визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, площею 2 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території колишньої Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області, яка була відведена померлій [PERSON] , на підставі розпорядження голови Березівської районної державної адміністрації від 12 серпня 2003 р. №421/А-2003 р.; \~ \~ \~ \~внести відомості (зміни) до Державного земельного кадастру щодо присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці площею 2 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, власником якої є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на території колишньої Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області; внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо проведення державної реєстрації права власності за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , у порядку спадкування на земельну ділянку площею 2 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території колишньої Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області. \~ \~ \~ \~На обґрунтування поданого позову позивач вказував, що [INFO] померла його дружина [PERSON] . Після смерті дружини у спадщину залишилась земельна ділянка площею 2 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на території колишньої Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області. Він прийняв спадщину так як постійно, у тому числі і на день смерті, проживав разом із своєю дружиною. Для оформлення своїх спадкових справ він звернувся до нотаріуса, але 03 березня 2021 р. нотаріус своєю постановою відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. 27 травня 2021 р. він звернувся до Відділу Держгеокадастру у Березівському районі Одеської області із заявою про надання дозволу на завершення приватизації земельної ділянки площею 2 га, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] на території Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області, яка була відведена його дружині за її життя. Однак, в даній установі йому повідомили, що вирішити його питання таким чином не має можливості оскільки у його державному акті помилково міститься кадастровий номер, що рахується за іншою земельною ділянкою і що належить іншій особі, і ці дані вже зареєстровані у державному земельному кадастрі. За таких обставин іншого ніж судовий порядок для захисту своїх порушених прав у нього не має. \~ \~ \~ \~Також, від позивача та його представника надійшла заява про розгляд справи за їхньою відсутністю, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити на підставах викладених у позові. \~ \~ \~ \~Відповідач, в особі виконуючого обов`язки Березівського міського голови, проти задоволення позову не заперечував, просив провести судовий розгляд за його відсутності, про що до суду була подана заява відповідного змісту. \~ \~ \~ \~Відповідач - представник Березівської РДА Одеської області повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву на відкладення розгляду справи не подавав. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~ \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали цивільної справи, на підставі наданих доказів і доведення перед судом їхньої переконливості, суд дійшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] 26 серпня 1967 р. уклав шлюб із [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області 26.08.1967 р. складено відповідний а.з.№97. Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя [PERSON] . Повторне свідоцтво про шлюб від 22 січня 2020 р. [NUMBER] видане Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). \~ \~ \~ \~Розпорядженням голови Березівської районної державної адміністрації Одеської області від 12 серпня 2003 р. за №421/А-2003 був затверджений проект відведення земельних ділянок громадянам для ведення особистих селянських господарств із земель резервного фонду Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області. Також, даним проектом була визначена видача громадянам на вказані земельні ділянки державні акти на право приватної власності на землю, та внесення відповідні зміни у планово-облікові документи. Як свідчить зі списку до розпорядження Голови РДА Березівського району Одеської області серед осіб, яким було надано право на землю за №10 зазначена [PERSON] . \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть 30 серпня 2004 р., зроблений відповідний актовий запис №18. Смерть зареєстрована виконкомом Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області. Свідоцтво про смерть [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] на її ім`я був оформлений державний акт на право власності на земельну ділянку ОД №046757. Державний акт оформлювався на підставі розпорядження Березівської районної державної адміністрації Одеської області від 12 серпня 2003 р. за №421/А-2003, на ділянку площею 2 га, за №7, масив № [NUMBER] , для ведення особистих селянських господарств на території Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області. \~ \~ \~ \~03 березня 2021 р. приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2 га, за №7, масив № [NUMBER] , розташовану на території Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області. Підставою для відмови у видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину була відсутність правоустановчого документу на вказану земельну ділянку. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] також звертався із листами до Голови Березівської районної\\ державної адміністрації Одеської області, та начальника відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з питань надання йому права на оформлення на себе вищевказаної земельної ділянки у власність після смерті дружини. Однак, йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Не є підставою для припинення провадження у справі або для беззаперечної відмови у задоволенні позову лише зміст позовної вимоги, без з`ясування судом зазначених обставин. Як встановлено судом, спадкодавець [PERSON] померла [INFO] . На день своєї смерті вона мешкала за адресою: [ADDRESS] , разом із своїм чоловіком, позивачем по справі. При цьому позивач, як спадкоємець першої черги, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а також звернувся до нотаріуса із відповідною заявою. Також, судом встановлено, що за наслідками свого звернення до нотаріуса позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2 га, за №7, масив № [NUMBER] , розташовану на території Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області. Підставою для відмови у видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину була відсутність правоустановчого документу на вказану земельну ділянку. \~ \~ \~ \~ \~ \~У п.23\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України "Про\~судову практику\~у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Згідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Частиною першою ст.1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положеннями ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вищенаведене, а саме те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги, прийняв спадщину, отримав від нотаріуса відмову на видачу свідоцтва про право на спадщину, та не має іншого шляху захистити свої права, то суд вважає, що його права є невизнаними та підлягають відновленню, а поданий позов задоволенню.

Outcome: approved