Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою Первомайською державною нотаріальною конторою від 03.08.1976 року, реєстр. № 2692 (1/2 частка) та на підставі дублікату договору купівлі-продажу, виданого Державним нотаріальним архівом від 05.05.2006 року, реєстр. № 3-116 / договір купівлі-продажу, посвідчений Первомайською державною нотаріальною конторою від 15.07.1966 року, реєстр. № 2879 (1/2 частка), вона мала у приватній власності житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з розпорядженням голови ОДА від 21.05.2016 року № 197-р вулиця [PERSON] перейменовано на вулицю Академіка Слабченка. Відповідно до договору довічного утримання від 19.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Токарчуком С.А., зареєстрованого в реєстрі за № 3311, вона передала, а [PERSON] отримала у власність вищевказаний житловий будинок [ADDRESS] , на умовах цього Договору. [PERSON] , за вказаним договором, набула права власності на вказаний житловий будинок. Також, 19.06.2006 року, приватним нотаріусом Токарчуком С.А., на підставі ст. 73 ЗУ «Про нотаріат», було накладено заборону відчуження зазначеного у Договорі Житлового будинку, що належить [PERSON] до припинення договору довічного утримання. [INFO] набувач [PERSON] померла. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її чоловік - [PERSON] , син [PERSON] та донька, [PERSON] , які є відповідачами у справі. Відповідно до п. 3.2 Договору, у разі смерті Набувача майна обов`язки за Договором переходять до тих спадкоємців, до яких перейде відчужений за цим Договором Житловий будинок. При відсутності у Набувача майна спадкоємців або при відмові їх від цього Договору довічного утримання Житловий будинок, що відчужений з умовою довічного утримання, повертається [PERSON] . Разом з тим, відповідачі категорично не бажають виконувати умови даного договору довічного утримання, бажають його розірвати, так як не мають змоги доглядати за нею, тому вони, з вимогою про його розірвання/припинення, звернулись до нотаріуса, яким, в усній формі, було відмовлено у виготовленні та посвідчені договору (угоди) про припинення дії чи розірвання Договору довічного утримання, роз`яснивши, що дана справа вирішується у судовому порядку (як спроба досудового регулювання спору). Вона в силу свого похилого віку не може в повному обсязі доглянути себе, потребує постійної допомоги інших осіб. Тому, бажає заключити новий договір на її утримання/догляд з іншою особою, яка б допомагала їй у господарстві, цікавилась її станом здоров`я, надавала їй медичну та іншу допомогу, забезпечувала її харчуванням, одягом, ліками, супроводжувала її до медичних установ для надання медичної допомоги, тощо, в зв`язку з чим звернулась до суду. Позивачка та її представник адвокат Сікорський М.М. в підготовче засідання не з`явились, надати до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують та просять задовольнити. Відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в підготовче засідання також не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Будь-яких претензій щодо розірвання договору довічного утримання від 19.06.2006, вони не мають, як і не мають наміру виконувати обов`язки за оспорюваним договором. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою Первомайською державною нотаріальною конторою від 03.08.1976 року, реєстр. № 2692 (1/2 частка) та на підставі дублікату договору купівлі-продажу, виданого Державним нотаріальним архівом від 05.05.2006 року, реєстр. № 3-116 / договір купівлі-продажу, посвідчений Первомайською державною нотаріальною конторою від 15.07.1966 року, реєстр. № 2879, позивачка була власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). Згідно з розпорядженням голови ОДА від 21.05.2016 року № 197-р вулиця [PERSON] перейменовано на вулицю Академіка Слабченка. 19.06.2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Токарчуком С.А., зареєстрований в реєстрі за № 3311, за умовами якого [PERSON] (Відчужувач) передала, а [PERSON] (Набувач) отримала у власність житловий будинок [ADDRESS] , та зобов`язалась довічно надавати матеріальне забезпечення.\~Також,\~19.06.2006\~року,\~приватним нотаріусом\~Токарчуком С.А.,\~на підставі\~ст.\~73\~ЗУ «Про\~нотаріат»,\~було накладено\~заборону відчуження\~зазначеного у\~Договорі Житлового\~будинку (а.с.10,11). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС у м. Первомайську Первомайського району Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.12). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її чоловік - [PERSON] , син [PERSON] та донька, [PERSON] , які є відповідачами у справі. Відповідно до п. 3.2 Договору, у разі смерті Набувача майна обов`язки за Договором переходять до тих спадкоємців, до яких перейде відчужений за цим Договором Житловий будинок. При відсутності у Набувача майна спадкоємців або при відмові їх від цього Договору довічного утримання Житловий будинок, що відчужений з умовою довічного утримання, повертається [PERSON] . Разом з тим, відповідачі категорично не бажають виконувати умови даного договору довічного утримання, бажають його розірвати, так як не мають змоги доглядати за позивачкою, тому вони, з вимогою про його розірвання/припинення вказаного договору, звернулись до нотаріуса, яким, в усній формі, було відмовлено у виготовленні та посвідчені договору (угоди) про припинення дії чи розірвання Договору довічного утримання, роз`яснивши, що дана справа вирішується у судовому порядку. Відповідачі подали до суду заяви про визнання позову позивачки, просили розірвати зазначений вище договір. Обставин, якими позивачка обґрунтовує позовні вимоги, відповідачі не заперечували. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання, згідно\~ст. 610 ЦК України,\~є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями\~ст. 651 ЦК України,\~договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Статтею 654 ЦК України\~передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Як вказано в\~ст. 744 ЦК України,\~за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ч. 1\~ст. 749 ЦК України,\~у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. За правилами п. 1 ч. 1\~ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. За вимогами\~ст.757\~ЦК України,\~обов`язки\~набувача за\~договором довічного\~утримання (догляду)\~переходять до\~тих спадкоємців,\~до яких\~перейшло право\~власності на\~майно,\~що було\~передане відчужувачем. Якщо\~спадкоємець за\~заповітом відмовився\~від прийняття\~майна,\~що було\~передане відчужувачем,\~право власності\~на це\~майно може\~перейти до\~спадкоємця за\~законом. Якщо у набувача немає спадкоємців або вони відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, відчужувач набуває право власності на це майно. У цьому разі договір довічного утримання (догляду) припиняється. Відповідно до ч. 1\~ст. 756 ЦК України,\~у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини 1, 2\~ст. 614 ЦК України). Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що відчужувачу за договором довічного утримання законом надано право ініціювати питання розірвання такого правочину у судовому порядку у випадку невиконання набувачем його умов, при цьому саме відповідач має убезпечити себе від подальших претензій відчужувача шляхом ведення відповідного обліку та на виконання вимог статей\~12,\~81 ЦПК України\~повинен надати суду докази відсутності цих обставин, на які посилається позивач. Такі висновки щодо застосування положень статей\~755,\~756 ЦК України\~узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постановах від 21.06.2021 у справі № № 644/1566/19, від 25.02.2021 у справі №686/13821/19, від 28.03.2018 у справі № 509/513/16-ц, від 29.08.2018 у справі № 755/1226/17-ц та від 06.05.2020 у справі № 755/1750/19. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідачі визнали позов позивачки і визнання відповідачами позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, є підстави для розірвання договору довічного утримання, укладеного 19.06.2006, між [PERSON] та [PERSON] та визнання за [PERSON] права власності на вказаний житловий будинок. В силу ст.\~141,\~142 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачки слід стягнути 50 відсотків судового збору, що був сплачений нею при поданні позову, а оскільки відповідачі визнали позов, то інших 50 відсотків судового збору, що були сплачені позивачкою при поданні позову, слід повернути позивачці з державного бюджету.

Outcome: approved