Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

27.09.2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області про визнання неправомірним наказу про оголошення догани та його скасування, у якому просив суд визнати незаконним та скасувати наказ в.о. начальника Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області від 14.07.2022 №523. Позивач обґрунтовував заявлені вимоги тим, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ. За певних обставин, позивач самотужки виховує двох неповнолітніх дітей віком 16 та 12 років. В Головному Управлінні ДСНС України в Одеській області позивач працює з 01 березня 2016 року. У зв?язку з оргштатними змінами у 2018 році переведений з посади головного фахівця (спеціального зв?язку) на посаду провідного фахівця (спеціального зв?язку). До останнього часу не мав жодних стягнень та зауважень. 14.07.2022 року наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління ДСНС України в Одеській області №523 позивачу було оголошено догану за прогули. Так, за узгодженням та з дозволу, безпосередньо керівника Головного управління (тимчасово виконуючого обов?язки начальника Головного управління), позивачу надано дозвіл на вільні від роботи дні, а саме: 15, 17 та 21 червня для вирішення важливих питань сімейно-побутового характеру, пов?язаних з виконанням зобов?язань дітей перед адміністрацією школи, це повернення підручників до шкільної бібліотеки, отримання документів про закінчення учбового року та свідоцтва про отримання повної середньої освіти, та таке інше. А також, відвідування позивачем шкільних батьківських зборів з урочистості закінчення учбового процесу та обговорення питань на подальше. Позивач зазначає, що відвідання Головного управління Пенсійного фонду з метою подання заяви про невиконання протягом двох місяців рішення Одеського окружного адміністративного суду (23.06.2022 року) та приміщення Одеського окружного адміністративного суду з метою отримання судового рішення та виконавчого листа (24.06.2022 року) вимушено відбувалося в робочі часи. Також, прогулами врахували дні перебування позивача на консультації у лікаря та обстеження (29.06.2022 року, 30.06.2022 року). Позивач вважає, що даний наказ виданий безпідставно та з порушенням норм трудового законодавства, а причини його прогулів робочого часу поважними. Враховуючи все вищевикладене, позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Судом встановлені наступні факти та правовідносини. Відповідно до Наказу ДСНС України від 02.11.2017 року № 587 "Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах ДСНС України" та Наказу Головного управління від 16.11.2017 року №435 "Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах Головного управління" від 12.01.2018 №38 о/c, [PERSON] переведено на посаду провідного фахівця (спеціального зв?язку) Головного управління. 30.03.2022 року до сектора з питань запобігання та виявлення корупції надійшла доповідна записка від майстра відділення обслуговування ЦЗД Головного управління Юрія Пошембайло про те, що з 15.06.2022 року по 30.06.2022 рік провідний фахівець (спеціального зв?язку) Головного управління [PERSON] знаходився на робочому місці 16.06.2022 року, 22.06.2022 року, 27.06.2022 року, 28.06.2022 року, в інші дні був відсутній без поважних причин. Наказом Головного управління №182 від 04.07.2022 "Про призначення службового розслідування", з метою всебічного вивчення всіх обставин та осіб, причетних до вивчення порушення, осіб, дії чи бездіяльність яких могли сприяти порушенню, або створювати передумови для їх спричинення, призначено провести службове розслідування та створено комісію для його проведення. Судом встановлено, що під час проведення службового розслідування комісія дійшла наступних висновків. Зокрема, відповідно до доповідної записки майстра відділення обслуговування ЦЗД Головного управління Юрія Пошембайло, [PERSON] прибув до адміністративної будівлі Головного управління та вибув з адміністративної будівлі Головного управління за наступними датами: 22.06.2022 року о 09 год. 00 хв - прибув та о 14 год. 10 хв. - покинув будівлю, 27.06.2022 року о 09 год. 00 хв. та о 17 год. 10 хв. - покинув будівлю, 28.06.2022 року о 8 год. 50 хв. - прибув та о 16 год. 20 хв. - покинув будівлю. Судом встановлено, що робоче місце (кабінет № 809) [PERSON] обладнане сигналізацією з метою збереження таємної інформації, у зв?язку з чим, після прибуття на робоче місце [PERSON] зобов?язаний вимкнути, а після завершення робочого дня - увімкнути сигналізацію в робочому приміщенні, про що робиться відповідна відмітка у журналі (здачі (прийому) під охорону, зняття (приймання) з-під охорони режимних приміщень (зон, територій), сховищ матеріальних носіїв секретної інформації та ключів від них) Головного управління. Відповідно до журналу, [PERSON] не знімав сигналізацію, а відповідно був відсутній на робочому місці в наступні дати: 15.06.2022 кабінет №809 без відкриття; 17.06.2022 року кабінет №809 без відкриття; 18.06.2022 року кабінет №809 без відкриття; 21.06.2022 року кабінет №809 без відкриття; 23.06.2022 року кабінет №809 без відкриття; 24.06.2022 року кабінет №809 без відкриття; 25.06.2022 року кабінет №809 без відкриття; 29.06.2022 року кабінет № 809 без відкриття. Крім того, судом встановлено, що шляхом перевірки журналу (здачі (прийому) від охорону, зняття (приймання) з-під охорони режимних приміщень (зон, територій), сховищ матеріальних носіїв секретної інформації та ключів від них) Головного управління встановлено, що [PERSON] був відсутній на робочому місці також в наступні дати: 14.04.2022 року, 15.04.2022 року, 27.04.2022 року. Відповідно до абзацу 1 статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Судом встановлено, що 05.07.2022 року [PERSON] було надано письмові пояснення на 6 (шести) аркушах (копія додається). Судом встановлено, що вивчивши всі обставини та документи, комісія дійшла до висновку, що зокрема, за порушення вимог ст. 139, 142 глави Х КЗпП України, провідний фахівець (спеціального зв?язку) Головного управління [PERSON] заслуговує на дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи за прогули, але враховуючи воєнний стан в державі та наявність найвищого допуску до роботи з документами - обмежитись доганою. Згідно абзаців 3-4 статті 149 К3пП України, при обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Таким чином, на думку суду, Головним управлінням всебічного вивчено всі обставини порушення трудової дисципліни, дотримано порядок застосування дисциплінарних стягнень, встановлений законодавством України. Згідно статті 139 КЗпП України, працівники зобов?язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до частини 1 статті 142 КЗпП України, трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням роботодавця і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. Пунктом 5.2. Розділу 5 Правила внутрішнього трудового розпорядку Головного управління визначені в Колективному договорі на 2020-2024 роки, затвердженому Протоколом загальних зборів трудового колективу Первинної профспілкової організації Головного управління ДСНС України в Одеській області від 08 січня 2020 року №1 та зареєстрованому Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради за №11/15-84 від 22.01.2020 року встановлено наступний режим роботи, який є обов?язковим для виконання та дотримання всіма працівниками Головного управління: з понеділка по четвер: - початок роботи - 09:00 год.; - закінчення роботи - 18:00 год; в п`ятницю: - початок роботи - 09:00 год.; - закінчення роботи - 16:45; - перерва для відпочинку та харчування - з 13:00 до 13:45 год. Пунктом 4 статті 40 КЗпП України зазначається, зокрема, що прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин є підставою для розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця. Стосовно тверджень позивача, що 15.06.2022 року, 17.06.2022 року та 21.06.2022 року він був відсутній на своєму робочому місці у зв?язку з відвідуванням навчального закладу, у якому навчаються його діти, нібито з попереднього дозволу т.в.о. начальника Головного управління Будаленка І. В. та на підтвердження зазначеного, у своїй позовній заяві позивач посилається на скріншот з застосунку "Viber». Однак, на думку суду, такий скріншот не є належним доказом в розумінні статті 77 ЦПК України та не містить інформацію щодо предмету доказування в даній справі. Крім того, судом встановлено, що жодних заяв чи рапортів від [PERSON] щодо його відсутності на роботі не надходило. Судом встановлено, що 23.06.2022 року позивач був відсутній на робочому місці, оскільки, як він зазначає, відвідував увесь день Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. 24.06.2022 року, згідно тверджень [PERSON] , він знову увесь день перебував в Одеському окружному адміністративному суді. 29.06.2022 року позивач не з`явився на роботу, оскільки за його твердженнями був у лікаря, проте відкритого лікарняного листа він на роботу не надав. 14.04.2022 року, 15.04.2022 року та 27.04.2022 року [PERSON] був відсутній на робочому місці, як він стверджує, через проходження лікування, проте відкритого лікарняного листа він на роботу не надав. Суд не вважає зазначені причини прогулу такими, що не можуть вважатись поважними та роз`яснює наступне. Законодавством не визначено перелік поважних причин відсутності на роботі, тому, вирішуючи це питання, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати докази із числа передбачених ЦІК України. Основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних с наявність об?єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які виключають вину працівника. Тобто, між прогулом та причиною прогулу повинен бути такий зв?язок, що працівник вимушено не мав можливості з?явитися на роботі. І це відбулося незалежно від волі й бажання працівника. Слід приймати до уваги і те, наскільки працівник намагався і мав можливість уникнути прогулу. Вина працівника - це його психічне ставлення до вчинюваної дії чи бездіяльності, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року по справі №489/1609/17, "поважними причинами визнаються такі причини, що виключають вину працівника". У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №572/2944/16-ц, зазначається: до поважних причин відсутності на робочому місці слід відносити такі обставини, як: стихійні лиха, хвороба працівника або членів його сім?ї, нерегулярна робота транспорту, участь працівника в порятунку людей або майна, відмова від незаконного переведення та невихід у зв?язку з цим на нову роботу. Не вважаються прогулом відсутність працівника не на підприємстві, а на робочому місці; відмова від незаконного переведення; відмова від роботи, протипоказаної за станом здоров?я, не обумовленої трудовим договором або в умовах, небезпечних для життя і здоров 'я; невихід на роботу після закінчення строку попередження при розірвання трудового договору з ініціативи працівника. На підтвердження поважності причин прогулу за 29.06.2022 року та 30.06.2022 року позивач надав довідку про консультацію травматолога за 29.06.2022 з рекомендаціями подальшого до обстеження, а з 14.04.2022 року, 15.04.2022 року, 27.04.2022 року - виписку з амбулаторної картки. Умовою підтвердження тимчасової непрацездатності в Україні є наявність належним чином оформленого лікарняного листа або іншого документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність. Порядок видачі таких документів регулюється Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров?я України від 13 листопада 2001 року № 455 (зі змінами). Згідно довідки від 06.07.2022 року №120, виданої начальником Управління Головного управління Віталієм Клочко, документи з приводу знаходження на лікарняному [PERSON] до Управління персоналу Головного управління не надходили та в "Порталі Електронних послуг Пенсійного фонду України" медичний висновок про тимчасову непрацездатність відсутній. Суд не погоджується з твердженням позивача про те, що у даному випадку виникла ситуація наявності вільного від виконання службових обов?язків часу, оскільки згідно частини 1 статті 85 КЗпП України, норми праці - норми виробітку, часу, обслуговування, чисельності - встановлюються для працівників відповідно до досягнутого рівня техніки, технології, організації виробництва і праці. Пунктом 5.1. Розділу 5 Колективного договору встановлено тривалість робочого тижня у 40 годин. В той же час, судом встановлено, що на момент вчинення позивачем порушення трудової дисципліни, [PERSON] мав право на отримання щорічної оплачуваної відпустки, яке і реалізував з 18.07.2022 року по 10.08.2022 року, згідно Наказу Головного управління від 27.06.2022 року №128. Отже, враховуючи вищевикладене, на думку суду, позивач систематично порушував правила трудового розпорядку відповідача без поважних причин, а зазначені ним обставини не виключать вину самого позивача. Також, суд звертає увагу [PERSON] стосовно його тверджень, що під час проведення службового розслідування були порушені вимоги Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах і підрозділах цивільного захисту затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.05.2015 №515, та роз`яснює, що ця Інструкція визначає порядок проведення службових розслідувань щодо порушень службової дисципліни, у тому числі вчинення дій, за які передбачено адміністративну чи кримінальну відповідальність, скоєних особою (особами) рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, у тому числі слухачами і курсантами навчальних закладів сфери управління ДСНС України, права й обов?язки посадових осіб при проведенні службового розслідування, оформлення його результатів та прийняття за ним рішення. Судом встановлено, що [PERSON] не є особою рядового і начальницького складу служби цивільного захисту. Трудові відносини позивача і Головного управління регламентуються КЗпП України, з огляду на специфіку посадових обов?язків [PERSON] , воєнний стан в державі та наявність в позивача найвищого допуску до роботи з документами, було призначено службове розслідування. Оскільки нормами К3пП не встановлений порядок дослідження і фіксування фактів порушення працівником трудової дисципліни, головною вимогою до порядку застосування дисциплінарного стягнення, згідно статті 149 К3пП, отримання від порушника трудової дисципліни письмових пояснень. Щодо співмірності покарання вчиненому порушенню трудової дисципліни, суд роз`яснює позивачу наступне. Згідно п.1 Положення Головного управління № 3 від 04.02.2013 року, Головне управління є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб. У зв?язку із збройною агресією російської федерації та здійсненням злочинних обстрілів цивільних об?єктів та критичної інфраструктури, а отже, залученням підрозділів служби цивільного захисту до ліквідації наслідків ракетних ударів, надзвичайно важливим є чесне і сумлінне, своєчасне і точне виконання розпоряджень роботодавця, додержання трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці не лише особами рядового і начальницького складу, але й працівниками Головного управління, які працюють на підставі трудових контрактів. Суд зазначає, що [PERSON] , на момент виникнення спірних правовідносин, обіймав посаду провідного фахівця (спеціального зв?язку) Головного управління та відноситься до секретної інформації та має гриф секретності "таємно". Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Відповідно до частини 3 статті 149 К3пП України, при обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. В той же час, згідно пункту 4 статті 40 К3пП України, роботодавець має право розірвати трудовий договір у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Отже, на думку суду, до [PERSON] відповідачем застосовано найм?якший вид стягнення за вчинений проступок. Отже, суд вважає, що відповідачем повною мірою дотримано порядок застосування дисциплінарного стягнення, досліджено докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку, повно та всебічно вивчено всі обставини. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4, 5 \~ст. 263 ЦПК України,\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами. На підставі\~ викладеного та

Outcome: dismissed