Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

22 грудня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, через різні характери та погляди на життя між подружжям виникали неодноразові конфлікти, тому з початку 2022 року сторони припинили підтримувати подружні стосунки, на думку позивачки, надавати строк на примирення немає необхідності, оскільки шлюб суперечить її інтересам і позитивних результатів примирення не дасть. Після надходження позовної заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 03 лютого 2023 року після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним\~чином про\~дату,\~місце та\~час судового\~засідання. В матеріалах справи наявне клопотання представниці позивачки про розгляд справи у їх відсутності, в якому позивачка підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлявся про\~дату,\~місце та\~час судового\~засідання за останньою відомою зареєстрованою адресою місця проживання шляхом направлення судової повістки, яка повернулася до суду без вручення адресату через його відсутність, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, крім того, на цьому ж сайті розміщена інформація про розгляд справи. Відповідач причини неявки не повідомив, відзив на позов не надсилав, у зв`язку із чим на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, за згодою позивачки, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Сторони зареєстрували шлюб 12 березня 2020 року у Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 501, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 березня 2020 року. Від спільного проживання у шлюбі дітей сторони не мають. Причинами розпаду\~сім`ї стало те, що спільне життя між подружжям не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, через різні характери та погляди на життя між ними неодноразово виникали конфлікти, тому з початку 2022 року сторони припинили підтримувати подружні стосунки. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи, що у сторін сім`я розпалася, позивачка продовжує наполягати на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. За змістом частини другої статті 114, статті 115\~СК\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~

Outcome: approved