Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовну заяву [PERSON] мотивує тим, що з 2008 року вони з відповідачем проживали у фактичних шлюбних відносинах. За час їх спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Більше року вони з відповідачем не підтримують подружніх відносин та спільно не проживають, а їх неповнолітній син проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач як батько дитини, ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його житті, не цікавиться його успіхами, станом здоров?я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, що свідчить про самоусунення від батьківських обов?язків. Близько року відповідач взагалі не надає їй в добровільному порядку жодної матеріальної допомоги на утримання їх сина, хоча таку можливість має, оскільки на даний час перебуває за межами України та протягом тривалого часу офіційно працює водієм міжнародних перевезень в Республіці Польща. Так як точна сума заробітку відповідача їй не відома, вважає за доцільне визначити суму аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, яку вважає справедливою та розумною і такою, що на даний час є достатньою для забезпечення нормального рівня життя дитини. В судове засідання позивачка не з`явилася, проте в позовній заяві просить розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без її участі, позовні вимоги підтримує і просить задоволити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У матеріалах справи міститься відзив на позов зареєстрований в суді 23.02.2023 року та клопотання про долучення доказів зареєстроване 29.03.2023 року, згідно яких відповідач позов визнає частково та згідний сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно, а також долучає докази того, що на його утриманні є ще одна неповнолітня дитини, дочка [PERSON] , яка навчається на платній основі у Колегіумі менеджменту УІТМ в Жешуві, Республіка Польща. Проте, суд звертає увагу на те, що вказані документи надійшли до суду поштою та були відправлені на адресу суду з Косівського відділення Укрпошти, що викликає у суду сумніви щодо позиції відповідача відносно позовних вимог викладених у відзиві, оскільки у запереченні на відзив позивачка зазначає, що відповідач тривалий час перебуває за межами України, і державний кордон з метою повернення в Україну, не перетинав, що також зазначено у відзиві і самим відповідачем (а.с.22). А серед долучених до відзиву документів, відсутнє доручення відповідача щодо представлення його інтересів іншою особою, зокрема права подавати чи направляти до суду докази від його імені. Томусуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів,що відповідає положенням ст.ст.280-282 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справина підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленим і доведеним факт обов`язку відповідача, як батька неповнолітньої дитини, надавати кошти для її утримання, а тому, позов слід задоволити частково з наступних підстав. Як передбачено ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06.10.2009 року, а/з №25, [PERSON] народився [INFO] (а.с.7), його матір?ю записана [PERSON] , що в силу вимог ч.3 ст. 199 СК України дає їй право на звернення до суду з даним позовом, а його батьком записаний [PERSON] , що стверджує факт обов`язку відповідача як батька дитини, надавати кошти для її утримання. Як видно із довідки виданої Шешорським старостинським округом від 27.01.2023 року за №51 (а.с.13), [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . На її утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до абзацу 3 п.17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно із статтею 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно копії роздруківок дорожніх листів, [PERSON] , протягом 2020 року в електронному порядку здійснював реєстрацію-відмітку часу та кілометражу виконаних ним міжнародних перевезень, зокрема, відмічав час відпочинку, час їзди, а також час та кількість заправленого ним пального (а.с.10-11), що паралельно відмічав у своєму особистому щоденнику (а.с.12), та що підтверджує факт його офіційного працевлаштування за межами України у компанії по здійсненню міжнародних перевезень. А тому, зважаючи на те, що відповідач тривалий час офіційно працює за кордоном, і там же на даний час проживає, а також те, що згідно загальнодоступних джерел мінімальна заробітна плата у Республіці Польща становить в еквіваленті до гривні набагато більше 20 000 грн., то з огляду співмірності потреб дитини відповідного віку та фактичних можливостей відповідача забезпечити своїй дитині належні умови проживання в державі, що веде війну, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі на утримання сина в розмірі 8000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що не суперечитиме вимогам Сімейного кодексу України та відповідатиме інтересам дитини. Крім того, враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі ст.ст. 182-184, 191 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: partial