Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

В грудні 2018 року позивач ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в особі представника Мостовик О.С. звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.04.2016 між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № К052973, предметом якого є транспортний засіб Mercedes державний реєстраційний знак [NUMBER] . 26.01.2017 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mazda державний реєстраційний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Mercedes державний реєстраційний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 140640,68 грн. Транспортний засіб Mazda державний реєстраційний знак [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «СК «Юнівес» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1617314. ПрАТ «СК «Юнівес» здійснило виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 99000,00 грн. Позивач звернувся до відповідача із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 41640,68 грн. (140640,68 грн. - 99000,00 грн.), проте станом на 08.11.2018 виплати відшкодування в порядку регресу з боку відповідача здійснено не було. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача збитки в порядку регресу у розмірі 41640,68 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суд м. Києва від 04.02.2019, у справі відкрито провадження та постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суд м. Києва від 16.10.2019 залучено до участі у розгляді цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до [PERSON] , про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу досудового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. В судове засідання відповідач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судове засідання відповідач не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] 26.01.2017, приблизно о 09 год. 10 хв., керуючи автомобілем Mazda державний реєстраційний знак [NUMBER] по вул. Басейній, 3 в м. Києві, всупереч вимогам п. 10.3 Правил дорожнього руху України, при перестроюванні не надала дорогу автомобілю Mercedes державний реєстраційний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка рухалась в попутному напрямку, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх механічного пошкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2017 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано її стягненню у виді штрафу. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вказана постанова судді для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, є обов`язковою. Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 11.04.2016 між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № К052973, предметом якого є транспортний засіб Mercedes державний реєстраційний знак [NUMBER] . 30.01.2017 [PERSON] звернулась до ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про страхове відшкодування у розмірі 140640,68 грн. на користь потерпілої сторони. На підставі рахунку-фактури № РФ-15378 від 16.02.2017, ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було складено страховий акт разом із розрахунком страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 140640,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3Р012592 від 28.02.2017. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу Mazda державний реєстраційний знак [NUMBER] була застрахована за Полісом № АК/1617314 в ПрАТ «СК «Юнівес», то ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до ПрАТ «СК «Юнівес» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. ПрАТ «СК «Юнівес» відшкодувало ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» частину завданих відповідачем збитків в розмірі 99000,00 грн., що підтверджується зокрема платіжним дорученням № 18703 від 23.08.2017. Згідно розширеного витягу із ЦБД МТСБУ відносно полісу № АК/1617314, ліміт відповідальності за шкоду завдану життю та здоров?ю складає 200000,00 грн., за шкоду завдану майну - 100000,00 грн., та франшиза - 1000,00 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням за полісом № АК/1617314 склала 41640,68 грн. (140640,68 грн. - 99000,00 грн.). Позивач звернувся до відповідача із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 41640,68 грн., проте станом на 08.11.2018 виплати відшкодування в порядку регресу з боку відповідача здійснено не було. Відповідач отримав претензію позивача від 01.09.2017 щодо відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 42640,68 грн. У відповідь на претензію відповідач листом від 21.09.2017 просив надати: висновок експерта щодо встановлення факту пошкоджень авто марки Mercedes державний реєстраційний знак [NUMBER] в результаті конкретної дорожньо-транспортної пригоди від 26.01.2017; висновок експерта щодо визначення вартості робіт та запчастин, пов`язаних із проведенням ремонту вказаного автомобіля; кошторис з розбивкою реальної вартості щодо кожної заміненої запчастини. Як вбачається з матеріалів справи, згідно акту виконаних робіт № АК-15378 від 07.04.2017, відновлювальний ремонт транспортного засобу було виконано на СТО ФОП « [PERSON] ». Згідно ремонтної калькуляції № 17-101205 від 22.02.2017, складеної за допомогою системи «Audatwex», що є офіційною комп`ютерною базою для складання кошторису відновлювального ремонту КТЗ, що затверджується Наказом від 24.11.2003 № 142/5/2092 Міністерства Юстиції України, Фонду державного майна України, розрахована ціна ремонтної калькуляції. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.05.2020 клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про призначення судової авто-товарознавчої експертизи - задоволено. Призначено у справі № 752/26516/18 за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, судову авто-товарознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (03170, м. Київ, вул. Велика Кільцева, 4). На вирішення експертів поставити питання: - Яка вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу - автомобіля марки «MERCEDES BENZ E200», державний номерний знак [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26.01.2017? - Яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля марки «MERCEDES BENZ E200», державний номерний знак [NUMBER] , шасі № [NUMBER] ? Заступник директора Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України листом від 31.08.2020 № 19/13-19975 направив до суду повідомлення про неможливість проведення судової експертизи. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2020 відновлено провадження у даній цивільній справі. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частини 2 статті 1187 ЦК). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України). Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2 статті 16 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (п. 71 Постанови). Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Приймаючи до уваги те, що страхове відшкодування в сумі 99000,00 грн., яке було виплачено ПрАТ «СК «Юнівес» - ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за умовами договору страхування, доказів, які б спростовували доводи позову з боку відповідача суду надано не було, а тому позивач має право відшкодувати шкоду в розмірі 41640,68 грн. (140640,68 грн. - 99000,00 грн.) за правилами зазначених вище норм саме із винної в аварії особи. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що в даному випадку саме відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду, та доказів добровільної сплати страхових сум позивачу матеріали справи не містять, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved