Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

\~ \~ \~Представник позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів посилаючись на те, що сторони проживають у шлюбі з 2004 року. В шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом тривалого часу, понад два роки сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося та в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім"ї, не здатен підтримувати моральну атмосферу в сім"ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. Ведення спільного господарства припинено, втрачено почуття любові та поваги. Крім того вказує, що між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості стосовно участі відповідача у здійсненні матеріальних витрат на утримання дітей. Позивач сама утримує та виховує дітей .В звязку з вищевикладеним просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 3000 гривень щомісячно та [PERSON] в розмірі 3000 гривень щомісячно та стягнути судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 грудня 2022 року справу № 306/2438/22 (провадження № 2/306/767/22) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с.14). 22 грудня 2022 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 17). В судове засідання представник позивача не з"явився, до канцелярії суду подав заяву про розгляд справи без його участі,позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.22) . Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином ( а.с. 20, 21, 23, 24). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися главою 11 СК України, які випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. \~ Судом\~встановлено,\~що сторони\~перебувають у\~шлюбі з\~16 жовтня 2004 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Неліпинської сільської ради, актовий запис № 30 (а.с. 10 ). Згідно ч.3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що сім"я розпалась і поновити її не має можливості, суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами необхідно розірвати. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.09.2005 року, виданого виконавчим комітетом Неліпинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області батьком [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.07.2010 року, виданого виконкомом Неліпинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області батьком [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 182 СК України, та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, але разом з тим суду не надано жодних доказів , що відповідач має можливість сплачувати аліменти саме в такому розмірі, не має на утриманні інших дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень на кожного, щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В решті вимог необхідно відмовити. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп., оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від\~сплати судового\~збору за\~звернення до\~суду з\~позовними вимогами\~про стягнення\~аліментів звільнена.

Outcome: partial