Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

У лютому 2023р. до суду надійшов вказаний позов [PERSON] , який позивачка мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 13.12.2003 року. З жовтня 2021 року сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після припинення шлюбних відносин залишились проживати разом з нею. 14.12.2021р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя видано судовий наказ №337/6800/21 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 25.11.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. [INFO] старший син [PERSON] досяг повнолітня та продовжує навчання на другому курсі факультету реабілітаційної педагогіки та соціальної роботи, спеціальність 017 фізична культура і спорт у закладі вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, на денній формі навчання, на бюджетній основі, без отримання стипендії, термін навчання з 01.09.2021р. по 30.06.2025р., на даний час навчається дистанційно, що, в свою чергу, виключає можливість власного працевлаштування та забезпечення себе самостійно. Повнолітній син потребує матеріальних витрат на харчування, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батьків. Вона до грудня 2022 року працювала помічником медичної сестри, з грудня 2022 року - медичною сестрою, проживає з дітьми у квартирі на умовах найму, її коштів на утримання повнолітнього сина не вистачає. У зв`язку з повномасштабною військовою агресією РФ проти України та бойовими діями на території Запорізької області вона з дітьми виїхала до Республіки Польща. Вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки він пенсіонер та отримує регулярний дохід у вигляді пенсії, на праві спільної власності має квартиру у м. Запоріжжі, окрім дітей подружжя інших утриманців не має, але добровільно приймати участь в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання, не бажає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на працездатну особу щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] 23 років. Ухвалою суду від 02.02.2023р.\~відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, від представника позивачки адвоката Мельницької Г.В. до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача за наявними матеріалами позову, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Заперечень проти проведення судового розгляду у заочному порядку не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву на позов або зустрічного позову не подав. Суд, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача, а також у відсутність сторони позивача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстровану шлюбі з 13.12.2003 року. Також судом встановлено, що сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після припинення шлюбних відносин сторін залишились проживати разом з матір`ю. 14.12.2021р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ ЄУН 337/6800/21 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 25.11.2021р. і до досягнення дітьми повноліття. Син сторін [PERSON] , який [INFO] досяг повноліття, навчається на 2-му курсі факультету реабілітаційної педагогіки та соціальної роботи у Комунальному закладі вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, без отримання стипендії, дата навчання з 01.09.2021р. по 30.06.2025р., що підтверджується довідкою Комунального закладу вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради №453 від 07.11.2022р. Відповідно до ст.15,\~16 ЦК України, ст.4,\~5\~ЦПК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до положень\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч.1 ст.182\~СК\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . В даному випадку суд виходить з того, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Необхідність в матеріальній допомозі та можливість батьків надавати таку допомогу визначається судом в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків та їх повнолітніх дочки, сина. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що повнолітній син сторін [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки навчається на денному відділенні, на даний час навчання дистанційне, що, в свою чергу, виключає можливість власного працевлаштування, стипендію не отримує, в той же час, потребує матеріальних витрат на їжу, одяг, придбання підручників, канцелярського приладдя. При цьому, він постійно проживає з матір`ю\~- позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Позивачка надає повнолітньому сину посильну матеріальну допомогу, а також виховує неповнолітнього сина [PERSON] , 2014 р.н. Суд вважає, що відповідач [PERSON] як батько, може надавати на утримання повнолітнього сина матеріальну допомогу, оскільки він хоча є пенсіонером, але отримує регулярний дохід, має аліментні зобов`язання перед позивачкою на утримання молодшого сина [PERSON] , 2014 р.н., проте належних та допустимих доказів на підтвердження того, що має на утриманні інших непрацездатних осіб, за станом здоров`я або з інших причин не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, суду не надав. Розмір аліментів визначений позивачкою - 1/6 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, з урахуванням обставин, передбачених ст.182, 200 СК України, відповідає їм, є розумним та справедливим. Крім того, відповідач [PERSON] жодних обґрунтованих заперечень проти позову не подав, в судове засідання не прибув та доводи позивачки не спростував. При цьому позивачка також просить визначити мінімальний\~розмір аліментів\~- не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що суперечить положенням матеріального закону. Так, ст. 6 СК України встановлено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Предметом даного позову є стягнення аліментів на утримання повнолітньої особи на період її навчання. Розмір аліментів на повнолітню дитину, відповідно до ст. 200 СК України, визначається без зазначення мінімального розміру для дитини відповідного віку. Визначення мінімального розміру аліментів відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не може застосовуватись при призначенні аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатись. Отже,\~Сімейним кодексом\~України передбачено мінімальний гарантований розмір аліментів тільки для дітей відповідного віку і не передбачено мінімального гарантованого розміру аліментів для інших соціальних і демографічних груп, які мають право на одержання аліментів. Враховуючи, що [PERSON] є повнолітньою особою, яка продовжує навчання і має право на утримання до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцятитрирічного віку, а законодавством України не передбачено встановлення для нього мінімального гарантованого розміру аліментів, суд приходить до висновку, що немає підстав для визначення мінімального розміру аліментів, який не повинен бути менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб.\~ Таким чином позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням ним навчання, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 01.02.2023 року і до закінчення [PERSON] навчання - 30.06.2025р. та не більше як до досягнення ним 23 років. В іншій частині позову слід відмовити. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Згідно зі ст.430 ЦПК України\~суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.

Outcome: partial