Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

в серпні 2020 позивач звернулась з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона є власником квартири [ADDRESS] , у якій зареєстрований її чоловік [PERSON] . Поверхом вище у квартирі №8 проживають відповідачі. 09.06.2020 відбулось залиття її квартири та згідно довідки обстеження КП «Служба Єдиного замовника» від 11.06.2020 за вих. №494 квартири №6 та квартири [ADDRESS] , затоплення сталося в наслідок недбалого ставлення до сантехнічних приладів осіб, що мешкають в квартирі №8 . Під час обстеження в день залиття квартири працівниками КП «Служба Єдиного Замовника» було виявлено, що підвісна стеля приблизно 2 м. кв. розмокла та впала на підлогу, стіл та металевий куточок. Стіни обшиті гіпсокартоном, замокло приблизно 4 м. кв., обої відшарувалися, обідній стіл розбух, на газовому лічильнику залишки розбухлих плит «Амстронг». В кімнаті знаходиться холодильник, на якому теж залишки розбухлих плит. Куточок металевий розбух та вкритий розбухлими плитами підвісної стелі. На підвіконні залишки плит при падінні розмоклого гіпсокартону та плит підвісної стелі, відірвано карниз та пошкоджено жалюзі. Згідно довідки виданої Ніжинським ВП ГУНП в Чернігівській області від 15.06.2020 відповідач [PERSON] визнав свою вину у тому, що в цей день залиття квартири №6 сталася з його вини, який змінював систему опалення в своїй квартирі №8 , що й могло спричинити пошкодження стелі в квартирі №6 . Квартира потребує термінового поточного ремонту, мешкати в ній неможливо, з`явилися волога і запах. Згідно експертного дослідження №ПК-72 від 30.06.2020 завдані матеріальні збитки оцінено у сумі 24787, 97 грн. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь майнову шкоду в наслідок залиття квартири [ADDRESS] , у розмірі 24787, 97 грн. В заяві про збільшення позовних вимог від 04.12.2020 просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на послуги експерта-спеціаліста Чернігівської регіонально-промислової палати в сумі 6 140 грн. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду в сумі 24787 грн.97 коп., витрати на послуги експерта-спеціаліста Чернігівської регіонально-промислової палати в сумі 6 140 грн. та судовий збір в сумі 840 грн. 40 коп. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.09.2020 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18.12.2020 по справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] . Ухвалою суду від 27.01.2021 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду. У відзивах на позовну заяву, які є аналогічними за змістом, відповідачі просили відмовити у позові в повному обсязі, а всі понесені ними витрати покласти на позивача. В обґрунтування посилалися на те, що події 09.06.2020 відбулися не з їх вини, оскільки позивач тривалий період часу здійснює ремонт власної квартири, зокрема здійснив заміну стояка в своїй квартирі каналізації з чавунної на пластикову, відповідно на верхніх поверхах залишилася труба каналізаційна чавунна, і між з`єднаннями труб, яке знаходиться у позивача в квартирі, відбувалось протікання, про що позивач знав, оскільки до цієї дати неодноразово, зокрема, двічі відбувалось у нього протікання. 09.06.2020 в їх квартирі жодних аварійних ситуацій, чи то будь-якого протікання системи опалення, водопостачання чи водовідведення не було. Крім того, зазначили, що доказ - довідка обстеження, не відповідає вимогам, викладеним у «Правилах утримання будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76», та містить суперечливий висновок щодо встановлення причин затоплення, отже цей доказ вважають не належним та недопустимим. Посилання позивача на довідку Ніжинського ВП ГУНП, як на доказ вважають безпідставним, оскільки вона не має жодного відношення до суті позовних вимог та стосується іншої події. Зазначили, що система водопостачання до квартири відповідача не проходить через квартиру позивача. Позивач [PERSON] та її представник Кубрак Ю.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в позові. Відповідач [PERSON] та його представник Луєнко А.В. в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову повністю, вказуючи на те, що не була доведена вина відповідачів у затопленні квартири позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання з розгляду даної справи не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, заслухавши показання свідків, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 16.06.2011 та витягом про державну реєстрацію права від 24.06.2011 (а с.6-8). Співвласниками квартири [ADDRESS] є відповідачі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.05.1997 та реєстровим написом на документі про право особистої власності (а.с.41). З наданої позивачем довідки про обстеження від 11.06.2020 №494 вбачається, що на звернення [PERSON] вх. №265 від 09.06.2020 фахівцями КПК «Служба Єдиного Замовника» було виконано обстеження квартири [ADDRESS] по факту затоплення. В ході обстеження встановлено, що вищевказана квартира знаходиться на першому поверсі двоповерхового будинку. Також встановлено, що стеля кухні квартири №6 підвісна в два шари: перший шар - гіпсокартон по металевому профілю, другий шар - підвісна стеля «Амстронг». При обстеженні виявлено, що підвісна стеля приблизно 2 м.кв. розмокла та впала на підлогу, стіл та меблевий куточок. Стіни обшиті гіпсокартоном, змокло приблизно 4 м.кв., обої відшарувались, обідній стіл розбух, на газовому лічильнику залишки розбухлих плит «Амстронг». В кімнаті знаходиться холодильник «Ардо», на якому теж залишки розбухлих плит. Куточок меблевий розбух та вкритий розбухлими плитами підвісної стелі. На підвіконні залишки плит «Амстронг», при падінні розмоклого гіпсокартону та плит підвісної стелі відірвано карниз та пошкоджено жалюзі. Відповідно обстежено також квартиру №8 поверхом вище: несправнотей в каналізаційній системі не виявлено, водопровідна система в нормі. Висновок: залиття квартири одноразове і сталося з вини недбалого ставлення до сантехнічних приладів осіб, що мешкають в кв. №8 (а.с.9). Відповідно до Висновку експертного дослідження ПК-72 від 30.06.2020, загальний розмір заподіяної шкоди власнику квартири [PERSON] в [ADDRESS] становить 24787,97 грн. (а.с.90-91). 02.08.2020 позивач звернулася з досудовою вимогою, як захід врегулювання спору, до [PERSON] проханням добровільно відшкодувати вартість завданої майнової шкоди (а.с.15-16). Допитаний в якості свідка відповідач по справі [PERSON] суду показав, що в квартирі №8 під час залиття проживали квартиронаймачі. Сім`я [PERSON], проживає поверхом нижче, вони провели реконструкцію квартири, перенесли мийку, унітаз, замінили каналізаційну трубу. Труба замінена не правильно, як наслідок були попередні два затоплення квартири, хоча в його квартирі була суха підлога. Його ванна і туалет зміщені по відношенню до квартири [PERSON]. Він звертався до КП «СЄЗ», йому запропонували змінити каналізаційну трубу. Перекриття між поверхами це дерев`яна балка 20-25 см шириною, засипана шлаком, зверху дошка 40 см. Приблизно через місяць, після 09.06.2020, працівники КП «СЄЗ», в тому числі [PERSON] , замінили каналізаційну трубу в його квартирі. Після залиття квартири [PERSON], він був у них, на підвісній селі та штукатурці були сліди від води. Свідок [PERSON] суду показав, що працює провідним інженером-будівельником КП «СЄЗ» Складав довідку про обстеження від 11.06.2020, за зверненням [PERSON] внаслідок залиття квартири, виїжджав на обстеження квартир. В квартирі позивача виявив обвал стелі, зі стелі капала вода. При обстеженні кв. 8 на другому поверсі, він побачив циган у них було застілля. Циганка мила посуд в мисці на кухні, біля мийки, коли вона підняла миску з нержавіючого металу, в ній була дірка, води було приблизно 5 мм на підлозі. Перекриття між поверхами дерев`яне, через нього пройшла вода з миски. Каналізаційний стояк в квартирі №8 не замінювався. Перше залиття [PERSON] було внаслідок забиття каналізації. На підприємстві є інструкція і наказ про порядок обстеження внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання. Акт обстеження квартир від 06.09.2020 в присутності свідків не складався. В ванній кімнаті, в туалеті, та кухні сантехнічні прилади квартири відповідачів були у справному стані, без пошкоджень. В додаткових поясненнях свідок зазначив, що пластикова труба знаходиться під стелею у кутку, місце з`єднання на чавунну зашите гіпсокартоном. Миска була об`ємом приблизно 10 літрів, пошкодження в мисці була дірка 1,5 мм. Про те, що на підлозі при огляді квартири була вода, дійсно не зазначав у довідці обстеження. Третя особа [PERSON] допитаний в якості свідка, показав, що був присутній при огляді обох квартир. У кв.8 бачив на підлозі воду. На кухні стояла миска на підлозі, з якої витікала вода. Вважає, причиною затоплення є людський фактор, оскільки квартиранти використовували цю миску на протязі певного часу, вода постійно витікала, попадала під лінолеум, накопичувалася, і як наслідок коли набрала критичної маси, стеля їх квартири набухла і обвалилася. Причиною затоплення не може бути з`єднання труб, оскільки навколо все було чисто та сухо. Стеля обвалилася далі від труби. Якщо б протікала труба каналізації, то протікання було б видно у кутку або по трубі, і стеля б не обвалилася. Вказана труба дійсно пластикова, але де знаходиться з`єднання пластикової труби із чавунною не знає, самостійно вони її не замінювали, квартиру вже купили з ремонтом. Свідок [PERSON] показав, що 09.06.2020 в другій половині дня приїхав до квартири №8 на прохання батька перевірити інформацію щодо затоплення. Коли зайшов в квартиру, окрім квартирантів інших осіб не було, підлога була суха, всі сантехнічні прилади справні. Квартирантка повідомила, що приходили люди з приводу затоплення. Раніше також були випадки затоплення, бачив у квартирі позивачів замінену трубу. Відповідно до ч.2 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. За змістом положень ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій ст.22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України). Диспозиція наведеної норми у взаємозв`язку зі ст.60 ЦПК України покладає на позивача обов`язок доказати факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір. Відсутність вини у заподіянні шкоди згідно з ч.2 ст. 1166 ЦК України має доводити відповідач. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди можливе за таких умов: 1) завдано шкоди особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи; 2) дії або бездіяльність, якими завдана шкода, є неправомірними; 3) причинний зв`язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла; 4) вина особи, яка завдала шкоду. Наявність усіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. При цьому діє презумпція (припущення) вини порушника: якщо потерпілий довів наявність шкоди, то боржник має довести відсутність своєї вини. Для виникнення обов`язку відшкодування шкоди ступінь вини порушника значення не має. Встановлені у ст.1166 ЦК України умови відшкодування шкоди поширюється на всі норми, що входять до глави 82 ЦК України, тією мірою, в якій їх не змінюють спеціальні правила, передбачені окремими статтями цієї глави. Названі умови разом із фактом заподіяння шкоди є підставами і юридичної відповідальності, вони утворюють одночасно і склад правопорушення. Тобто, ч.1 ст.1166 ЦК України містить пряму вказівку на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов`язкову підставу деліктної відповідальності. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від12 березня 2019 року в справі № 920/715/17 (касаційне провадження № 14-199гс18)), у постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року в справі № 910/17533/19 та у постанові від 24 листопада 2021 року у справі № 649/1393/19 (касаційне провадження № 61-5216св21). Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.ст.76, 77 ЦПК України). Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем було надано довідку обстеження про залиття квартири КП «Служба Єдиного замовника» від 11.06.2020. Посилання представника відповідача на те, що ця довідка обстеження про залиття квартири не відповідає вимогам щодо її змісту та форми, отже не може бути допустим доказом, суд не приймає до уваги, виходячи з наступного. Вказана довідка дійсно складена не у повній відповідності до форми додатку №4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, але разом з тим, її зміст містить необхідні дані, зокрема в ній зазначені відомості про дату огляду та дату її складання, прізвища ім`я, по батькові особи, яка звернулась із вимогою такого огляду, адреси обстежуваних квартир, поверхи, характер залиття та його причини, висновок та затверджена директором організації (підприємства), яка надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] (третя особа) в належний спосіб звернувся до КП «Служба Єдиного Замовника» з вимогою обстеження квартири і його звернення було зареєстроване, що підтверджується самою довідкою та його показаннями в якості свідка, а також показаннями свідка [PERSON] , яким було проведене обстеження квартир №6 та №8 . Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Зважаючи на недоліки наведеної вище довідки та з урахуванням наданих сторонами та свідками показань, судом була призначена будівельно-технічна експертиза. Згідно висновку експерта від 13.02.2023 №1360/1361/22-24 за результатами проведення судової будівель-технічної експертизи, призначеної за ухвалою суду від 05.07.2022, експерт прийшов до наступних висновків: 1) заповнення кухні площею 7,9 кв.м квартири [ADDRESS] шаром в 1 см та залиття і пошкодження квартири №6 поверхом нижче, пошкодження визначені у довідці про обстеження від 11.06.2020 №494 КП «Служба Єдиного Замовника», в результаті протікання води з алюмінієвої миски об`ємом 10л, яка знаходилася на підлозі в квартирі [ADDRESS] та мала дірку, з якої при підняття протікала вода, не є можливим; 2) спричинення пошкоджень квартири [ADDRESS] , які визначені в довідці обстеження від 11.06.2020 №494 КП «Служба Єдиного Замовника» протікання загально будинкової каналізаційної труби після рівня перекриття між квартирами №6 та №8, в квартирі №6 на з`єднанні каналізаційної труби (з`єднання чавунне з пластиком), взявши до уваги письмовий доказ CD-диск, що знаходиться в матеріалах справи, є можливим внаслідок неякісного виконання з`єднання трубопроводів з різних за фізико-механічними властивостями матеріалів; 3) між витоком води в квартирі [ADDRESS] та залиттям квартири [ADDRESS] , яке відбулося 09.06.2020, враховуючи дані CD-диску, що знаходиться в матеріалах справи, причинного зв`язку немає (а.с.204-211). За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зазначений висновок експерта суд визнає належним і допустимим доказом. Оцінюючи надані позивачем у якості доказів довіку ДОП Ніжинського ВП про результати перевірки інформації викладеної зверненні [PERSON] , протокол прийняття заяви [PERSON] та відповідь начальника відділу за результатом розгляду заяви, суд зазначає, що останні не можуть бути прийняті до уваги, оскільки місять інформацію про іншу подію, яка мала місце 14.06.2020. Інших належних доказів підтвердження факту залиття квартири позивача з винних дій відповідачів суду надано не було. Отже, позивачем не доведено наявності усіх умов, які є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Зокрема, під час розгляду справи судом не встановлено факту неправомірності дій або бездіяльності саме відповідача, причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою, яка виникла, а також вини особи, яка завдала шкоду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed