Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] . При зверненні позивача до нотаріуса з питання оформлення спадщини, йому було відмовлено, так як на спадкове майно накладено арешт. В жовтні 2022 року позивач звернувся до відповідача з питання роз`яснення питання стосовно накладеного арешту, та йому надано відповідь що виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів де боржником являється батько позивача не перебуває. В зв`язку з даними обставинами позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначена до судового засідання. Ухвалою суду від 28 лютого 2023 року залучено [PERSON] в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, вимоги позову підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача - Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, 21.02.2023 подали до канцелярії суду лист з проханням справу розглянути в їх відсутності та вирішити справу на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, вимоги позову підтримала, просила задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджено факт, що [PERSON] є батьком позивача [PERSON] (а.с.7). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, від 28.10.2022 за №313691508, а саме з розділу: Інформація з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на все майно, що належить на праві власності [PERSON] відповідно до номеру запису про обтяження 1228897 від 10.08.2004, обтяжувач: Фастівська державна виконавча служба, підстава обтяження: постанова б/н 19.09.2001 року (а.с.11-12). Підставою накладення арешту на майно стало рішення Фастівського міського суду Київської області від 6 липня 2001 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Фастівської філії експлуатації газового господарства в сумі 687,56 грн. (а.с.14-15). В жовтні 2022 року позивач звернувся Фастівського відділу ДВС з заявою про надання інформації щодо наявності виконавчого провадження в межах якого було накладено арешт на все майно [PERSON] . Та згідно Перевірки відомостей програмного забезпечення АСВП «Державний виконавець», ВП-спецпідрозділ, Електронний архів, виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів де боржником являється [PERSON] , станом на 31.10.2022 у Фастівському відділі державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) не перебуває (а.с.13). Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] , яка є рідною сестрою позивача, а також, є спадкоємцем майна померлого батька [PERSON] має намір оформити спадщину після батька, проте через наявність арешту позбавлені можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч. ч . 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вище наведеного та

Outcome: approved