Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

В жовтні 2022 року позивач [PERSON] звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті її батька [PERSON] , [INFO] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Спадкоємство за законом було змінено складеним батьком заповітом, яким він заповів все належне йому майно своїй онуці [PERSON] , а житлову кімнату в цьому будинку площею 19,3 кв.м - дочці [PERSON] . В зв`язку із смертю [INFO] спадкоємиці за заповітом [PERSON] , 3/4 частини будинку [ADDRESS] київської області успадкувала дружина спадкодавця (а мати позивачки) [PERSON] . Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 29 липня 2011 року за [PERSON] було визнано право власності на 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: на кімнати площею 13,4 кв.м. на плані 1-2 технічного паспорту; площею 7,7 кв.м. на плані 1-5; коридор площею 5,6 кв.м. на плані 1-1; кухня площею 8,6 кв.м. на плані 1-6; сарай дерев`яний позначений літерами Д, Ж; літня кухня В; убиральня та огорожа. На даний час власником цієї 3/4 частини будинку є [PERSON] (відповідач у справі) на підставі договору дарування від 25 вересня 2012 року. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2016 року за позивачкою визнано право власності на 1/4 частину будинку, а саме: на житлову кімнату 1-3, площею 19,3 кв.м., розташовану в будинку [ADDRESS] . Таким чином, будинок [ADDRESS] було поділено в натурі між співвласниками і кожен володіє і користується відокремленою частиною будинку із окремим виходом. Крім того, позивачці було виділено у власність 1/4 частину присадибної земельної ділянки розміром 0,0625 га. При цьому з`ясувалось, що всупереч вимогам закону та рішенню суду виділена позивачці в натурі 1/4 частина будинку зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як спільна часткова власність. Позивач зазначає, що хоча право власності на будинок визнано за співвласниками в частках із визначенням конкретних приміщень в будинку і господарських споруд, проте реєстрація цих часток як спільна часткова власність без визначення загальної площі і житлової площі кожної із часток призводить до неможливості користування належною їй частиною будинку як окремою, виділеною в натурі. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01 грудня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено до судового засідання. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про день слухання справи повідомлені належним чином, до канцелярії суду представник позивача - адвокат Мельник Т.О. подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлений судом належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає вимоги позивачів обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2016 року за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на частину будинку, а саме на житлову кімнату 1-3, площею 19,3 кв.м., розташованої в будинку [ADDRESS] (а.с.10-11). Також, згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2011 року за [PERSON] визнано право власності на 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: на кімнати площею 13,4 кв.м. на плані 1-2 технічного паспорту; площею 7,7 кв.м. на плані плані 1-5; коридор площею 5,6 кв.м. на плані 1-1; кухня площею 8,6 кв.м. на плані 1-6; сарай дерев`яний позначений літерами Д, Ж; літня кухня В; убиральня та огорожа (а.с.9. Дане рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2016 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, де зазначено вид спільної власності: спільна часткова, що підтверджено Витягом з Державного реєстру від 07.02.2017 (а.с.12). Згідно Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна [PERSON] , [PERSON] від 06 червня 2019 року встановлено, самостійний об`єкт нерухомого майна №1 - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в складі: приміщення в літ "А" 1-1 площею 5,6 кв.м, 1-2 площею 13,4 кв.м. 1-3 площею 7,7 кв.м. 1-4 площею 8,3 кв.м, 1-5 площею 8,6 кв.м, загальна площа 43,6 кв.м, житлова площа 29,4 кв.м. а також господарські будівлі та споруди: сарай літ «Б», літня кухня літ «В», сарай літ «Д», убиральня літ «Е», сарай літ «Ж», ганок з козирком «а1», ворота №1, огорожа №2, що складають 3/4 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та займає [PERSON] . Самостійний об`єкт нерухомого майна №2 - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в складі: приміщення в літ «А» 2-1 площею 19,3 кв.м, загальна площа 19,3 кв.м, житлова площа 19,3 кв.м, що складають 1/4 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та займає [PERSON] (а.с.18). Таким чином, будинок [ADDRESS] було поділено в натурі між співвласниками і кожен володіє і користується відокремленою частиною будинку із окремим виходом. Відповідно до частини 2 статті 367 ЦПК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Рішенням виконавчого комітету Оленівської сільської ради №7,3 від 04 серпня 2017 року на належну позивачці [PERSON] 1/4 частину будинку було присвоєно окремий будинковий номер - «№12-А» (а.с.21). Крім того, [PERSON] як власнику виділеної в натурі 1/4 частини було виділено у власність 1/4 частину присадибної земельної ділянки розміром 0,0625 га (а.с.22-23). Хоча право власності на будинок визнано за співвласниками в частках із визначенням конкретних приміщень в будинку і господарських споруд, проте реєстрація цих часток як спільна часткова власність без визначення загальної площі і житлової площі кожної із часток призводить до неможливості користування належною частиною будинку як окремою, виділеною в натурі. Судом встановлено, що без здійснення державної реєстрації належної позивачці 1/4 частини будинку як її приватної власності (а не спільної часткової) вона позбавлена можливості розділити із відповідачем системи електро- та газо-постачання будинку, а також здійснювати необхідний ремонт будинку. Згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ч.3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником в натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч.4. п.7 Постанови пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, тобто визнати право власності на будинок за співвласниками в нових частках. Згідно статті 95 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власностіє доведеним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved