Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Представник позивача звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову посилалася на те, що [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду міста Чернівці із позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. та приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О. «Про визнання договору іпотеки припиненим та зняття заборони» (цивільна справа № 725/551/22), який рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02.06.2022 року було задоволено. При цьому постановою Чернівецького апеляційного суду від 03 серпня 2022 року рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 02 червня 2022 року (цивільна справа № 725/551/22) скасовано. Зазначила, що після ознайомлення із постановою Чернівецького апеляційного суду від 03 серпня 2022 року стало відомо, що згідно з виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В. А. від 17 січня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором від 15 серпня 2007 року № 1172 за період з 17 лютого 2013 року по 17 грудня 2015 року в сумі 55 055 доларів США 22 центи, що станом на дату розрахунку становило 1 294 858 грн. 91 коп.. Сума заборгованості складається з: заборгованості за кредитом - 34 269,32 дол. США, що по курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 805 989,60 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 20 156,15 дол. США, що по курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 474 058,05 грн.; заборгованості по комісії 629,75 дол. США, що по курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 14 811,26 грн.. Однак про існування вищевказаного виконавчого напису та стягнення з [PERSON] коштів в сумі 55 055 доларів США 22 центи, що станом на дату розрахунку становило 1 294 858 грн. 91 коп. йому не було відомо. Вважають, що виконавчий напис приватного нотаріуса від 17.01.2016 року реєстровий №792 вчинено з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, тобто виконавчий напис є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вчинений з численними порушеннями, зокрема: На адресу реєстрації [PERSON] не надходило повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором; Жодних вимог про усунення порушень і про намір вчинити дії, а саме звернути стягнення шляхом вчинення виконавчого напису, [PERSON] від ТОВ «Кредитні ініціативи» не надходили, що є обов`язковим при видачі виконавчого напису, тому приватний нотаріус і з цих підстав повинен був відмовити у видачі виконавчого напису; вказана у виконавчому написі сума боргу по кредитному договору не відповідає дійсності; Вчиняючи виконавчий напис №792 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. не врахував наявність судового рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 16 травня 2011 року, яке частково скасовано рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 22 липня 2015 року та вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» суму заборгованості в розмірі 336 509 грн. 74 коп. за кредитним договором №2148. Розмір заборгованості, що зафіксований у рішенні суду, відображений станом на 16 травня 2011 року, а отже наявність вказаного виконавчого напису передбачає подвійне стягнення основної заборгованості за Кредитним договором (тіла кредиту), що є неприпустимим і грубим порушенням. Даний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає до виконання з огляду на те, що на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису заборгованість не була безспірною. Також звертала увагу на те, що станом на сьогоднішній день жодного виконавчого провадження відносно [PERSON] не існує, а по виконавчому напису ніколи не існувало. З урахуванням викладеного та посиланням на норми матеріального та процесуального права, просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 17 січня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за № 792, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" заборгованість за Кредитним договором від 15 серпня 2007 року № 2148 за період з 17 лютого 2013 року по 17 грудня 2015 року у сумі 1294858 (один мільйон двісті дев`яносто чотири тисячі вісімсот п`ятдесят вісім) грн.. 91 коп.. Та стягнути судові витрати. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, згідно якого зазначила, що у зв`язку із невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором у нього виникла прострочена заборгованість внаслідок чого ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулись до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Зазначала, що позивачем не було надано будь-яких доказів належного виконання зобов`язань, не надавались докази сплати коштів, не зазначались обставини, які б спростовували наявність заборгованості. Фактично кредитний договір не було виконано [PERSON] ні на користь попереднього кредитора, ні на користь нового стягувача. Також твердження позивача, що йому не було відомо про наявність виконавчого документу та виконавчого провадження, вважають помилковим, оскільки у 2016 році виконавчий напис перебував на виконанні в Чернівецькому міському відділі ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ВП №50570650, де боржником був [PERSON] та в межах якого (виконавчого провадження) надсилались за адресою проживання боржника, у зв`язку із чим позивач був ознайомлений із наявністю виконавчого провадження ще у 2016 році. А оскільки, у 2017 році виконавчий напис було повернуто стягувачу у зв`язку із відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення, жодних дій примусового характеру не вчинялось. Також зазначила, що нотаріусу було надано всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, та як наслідок нотаріусом було правомірно вчинено виконавчий напис. З урахуванням викладеного просила відмовити у задоволенні позову повністю та зменшити витрати на правову допомогу у зв`язку із їх не співмірністю зі складністю справи. Представником позивача надано відповідь на відзив, згідно якого не погоджуються із доводами представника відповідача, оскільки жодної постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом чи постанови про повернення виконавчого документу позивачу не надходило, позивачу не було відомо про існування виконавчого провадження № 50570650. Позивач був обізнаний лише про існування рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 16 травня 2011 року та суму заборгованості за зазначеним рішенням в розмірі 336 509 грн. 74 коп.. Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, згідно якого зазначила, що виконавчий напис нотаріуса про стягнення заборгованості за [PERSON] не виконується в примусовому порядку у зв`язку із прийнятим Верховною Радою України Закону №2455-ІХ від 27.07.2022 року згідно якого в період дії воєнного стану примусове виконання виконавчих написів нотаріусів заборонено. Ухвалою суду про відкриття провадження було задоволено клопотання представника позивача та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича належним чином завірені копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 17.01.2016 року, реєстровий №792 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в сумі 1 294 858 грн. 91 коп.. На виконання зазначеної ухвали приватним нотаріусом надано суду відповідь про неможливість надання копій документів за виконавчим написом №792 від 17.01.2016 року про стягнення заборгованості з [PERSON] , оскільки на підставі Акту про вилучення та знищення документів внесених до Національного архівного фонду, який погоджено протоколом №4 засідання експертної комісії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.01.2020 року виконавчі написи які вчинялись у 2016 році знищені за закінченням терміну зберігання. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи. Згідно клопотання яке надійшло до суду 06.12.2022 року просили розгляд справи провести без участі представника. Треті особи будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. [PERSON] раніше подала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, заяви сторін по суті справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 15 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2148 відповідно до якого Банк відкрив позичальнику та надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності цільового характеру використання грошові кошти у формі відкритої кредитної лінії з максимальним лімітом 35 000,00 доларів США зі сплатою 12,5 % річних за строкове користування кредитними коштами та кінцевим терміном повернення кредиту до 14.07.2017 року (а.с.18-21). В якості забезпечення виконання позичальником взятих за кредитним договором зобов`язань 15 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та [PERSON] було укладено Договір іпотеки із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального Хоменко М. О., зареєстровано в реєстрі за № 1489 (а.с.23-26). 15 лютого 2008 року між сторонами було укладено Договір № 194 про внесення змін до Кредитного договору згідно з яким збільшено розмір кредитної лінії до 50 000,00 дол. США з новим графіком зменшення кредитного ліміту та кінцевим терміном повернення кредиту до 29.08.2017 року (а.с.22). 15 лютого 2008 року між сторонами було укладено Договір №1 про внесення змін до Іпотечного договору, де в тому числі було закріплено зміни внесені до основного зобов`язання (а.с.27). 16.05.2021 року заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці №2-961/2011 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] зареєстрованих та проживаючих [ADDRESS] на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» суму заборгованості в розмірі 336 509 грн. 74 коп. за кредитним договором №2148 від 15.08.2007 року (а.с.31). Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 22.07.2015 року заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 травня 2011 року в частині задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та в частині стягнення судових витрат з [PERSON] - скасовано. В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено (а.с.32-34). 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги та Договір про відступлення права вимоги за договорами забезпечення, відповідно до яких ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги за згаданими вище правочинами. укладеними між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Позичальником/Іпотекодавцем на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» яке є його правонаступником (дана обставина визнана сторонами по справі). 17.01.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №792, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» загальну суму заборгованості за Кредитним договором №2148 від 15.07.2007 у розмірі 55 055,22 доларів США, що по курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 1 294 858, 91 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 34 269,32 дол. США, що по курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 805 989,60 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 20 156,15 дол. США, що по курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 474 058,05 грн.; заборгованості по комісії 629,75 дол. США, що по курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 14 811,26 грн.. Період за який проводиться стягнення з 17.02.2013 року по 17.12.2015 року (а.с.50). Постановою державного виконавця відділу ДВС Чернівецького МУЮ від 21.03.2016 року відкрито виконавче провадження ВП№50570650 за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення за виконавчим написом (а.с.78). Постановою державного виконавця Чернівецького міського відділу ДВС ГТУ юстиції у Чернівецькій області від 27.06.2017 року повернуто виконавчий документ (виконавчий напис) стягувачу у зв`язку із відсутністю майна боржника на яке можливо звернути стягнення (а.с.79). Як зазначає представник позивача [PERSON] дізнався про наявність оскаржуваного виконавчого напису зі змісту постанови Чернівецького апеляційного суду від 03 серпня 2022 року по справі №725/551/22 за позовом [PERSON] до ТОВ «Кредитні ініціативи», треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. та приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О. про визнання договору іпотеки припиненим та зняття заборони. Натомість представник відповідача заперечує зазначену обставину та вважає, що оскільки було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису та постанова була надіслана за місце проживання позивача та як наслідок йому було відомо про наявність виконавчого напису. Надаючи оцінку зазначеним доводам сторін, суд враховує, що жодна із сторін не надала доказів на їх підтвердження, при цьому суд бере до уваги, що представником позивача надавались запити до Першого та Другого відділу ДВС у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у Чернівецькій області щодо надання копії виконавчого провадження ВП №50570650 з примусового виконання виконавчого напису оскаржуваного напису, а отже вживались заходи щодо надання суду доказів, однак згідно відповіді Першого відділу ДВС у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у Чернівецькій області встановлено, що зазначене виконавче провадження знищене. З огляду на викладене суд вважає доведеним посилання позивача стосовно того, що він дізнався про наявність виконавчого напису лише в ході розгляду справи №725/551/22. Щодо вчинення виконавчого напису. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Як на підставу задоволення своїх вимог позивач посилається також на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 п. 1 і п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 якою було внесено зміни до Переліку документів, відповідно до яких Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», визнанні не законними і не чинними, а отже кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд не може прийняти до уваги зазначені доводи позивача, оскільки станом на дату вчинення спірного виконавчого напису (17.01.2016 року) Постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 якою було внесено зміни до Переліку документів, відповідно до яких Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» була чинною. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. При цьому відповідачем не надано суду доказів направлення [PERSON] на підтвердження направлення ним, як кредитором листа-повідомлення з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором і отримання чи неотримання позивачем, як позичальником, такої вимоги. Також суд звертає увагу, що станом на день подання нотаріусу відповідачем заяви та документів для вчинення виконавчого напису існувало рішення суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за цим же Кредитним договором, а отже не могла йти мова про безспірність розміру заборгованості [PERSON] перед відповідачем. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус поза розумним сумнівом не мав підстав вчиняти оспорюваний виконавчий напис та не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved