Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

28 грудня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на належні їй в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] : нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , яке складається із житлового будинку літ. «А», житлова площа 20,6 м2, загальна площа 45,6 м2, прибудови літ. «а», ганку літ. «а1», сараю літ. «Б», погребу літ. «П», вбиральні літ «У», огорожі «№1», воріт літ «№1»; земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0.2500 га, кадастровий номер 5924189800:03:001:0001, для ведення особистого селянського господарства площею 0,2448 га, кадастровий номер 5924189800:03:001:0002. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , спадкоємицею після смерті якої була [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ярошівської сільської ради народних депутатів Роменського району Сумської області Хмеловською Н.С. 04 червня 1996 року та зареєстрованого у реєстрі за № 25, яка спадщину після смерті [PERSON] прийняла, оскільки своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном, так як протягом шести місяців з дня її смерті розпорядилася її особистими речами та частково її оформила, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що видане 17.10.2000 року за Р.№ 1309 державним нотаріусом Роменської районної державної нотаріальної контори Ільченко Л.І. За життя [PERSON] залишала заповіт, яким заповідала позивачу усе майно. Вона у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Позивач звернулась приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Селезньової Т.О., проте остання письмовим роз`ясненням повідомила їй про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезазначене нерухоме майно та земельні ділянки, оскільки документи на земельну ділянку були видані після смерті спадкодавиці, а документи на житловий будинок у неї відсутні. Така неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину мотивована тим, що статтями 68, 69 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє склад спадкового майна. Тому просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 10 січня 2023 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням справу у підготовче судове засідання. 06 лютого 2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. 09 лютого 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому вважає, що обставини, на які посилається представник відповідача у відзиві на позов, не свідчать про безпідставність позовних вимог, а відтак ці обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову. Представник позивача в заяві до суду позов підтримав, просив про його задоволення. Представник відповідача в заяві до суду просив розглядати справу без його участі. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе здійснити розгляд заяви без участі сторін за наявними в матеріалах справи доказами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Ярошівською сільською радою Роменського району 07.05.1998 р. Спадкоємицею після смерті [PERSON] була [PERSON] згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ярошівської сільської ради народних депутатів Роменського району Сумської області Хмеловською Н.С. 04 червня 1996 року та зареєстрованого у реєстрі за № 25, яка спадщину після смерті [PERSON] прийняла, оскільки своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном, так як протягом шести місяців з дня її смерті розпорядилася її особистими речами та частково її оформила, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що видане 17.10.2000 року за Р.№ 1309 державним нотаріусом Роменської районної державної нотаріальної контори Ільченко Л.І. [INFO] померла [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) 12.08.2020 р. За життя [PERSON] залишала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ярошівської сільської ради Роменського району Сумської області Яременко С.Г. 14 жовтня 2013 року та зареєстрований у реєстрі за № 91, яким заповідала [PERSON] усе майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також усе те, на вона за законом буде мати право. [PERSON] подала до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Селезньової Т.О. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , на підставі якої приватним нотаріусом Селезньовюа Т.О. 03.11.2020 р. була зареєстрована спадкова справа номер у Спадковому реєстрі 66682395, номер у нотаріуса 48/2020, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 62307604 від 03.11.2020. До складу спадщини після смерті [PERSON] входять житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,4948 гектарів, розташована на території села Ярошівка Роменського району Сумської області, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку - 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,2448 га, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №653506, виданого Ярошівською сільською радою Роменського району Сумської області 29.04.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №21. Як вбачається з письмових роз`яснень від 01.07.2022 № 82/02-14 приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Селезньової Т.О. повідомлено [PERSON] про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезазначене нерухоме майно та земельні ділянки, оскільки документи на земельну ділянку були видані після смерті спадкодавиці, а документи на житловий будинок відсутні. Відповідно до довідки виконавчого комітету Ярошівської сільської ради Роменського району Сумської області від 11.06.2020 № 02-21/181 згідно із записом в погосподарській книзі № 1 (1996-2000 роки) особовий рахунок [NUMBER] зареєстрований житловий будинок з відповідними надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за громадянкою [PERSON] , яка померла [INFO] . З 1996 року вищевказаний будинок належить [PERSON] . Рік побудови 1966. За результатами технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] КП «Роменське МБТІ» виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 29.11.2019 року. З довідки-характеристики об`єкту нерухомого майна від 29.01.2020 № 54, виданої КП «Роменське МБТІ», вбачається, що за адресою: [ADDRESS] за даними технічної інвентаризації від 29.11.2019 року розташовані наступні будівлі та споруди, побудовані до 05.08.1992 р.: «А» - житловий будинок, черепашник, обкладений цеглою, житлова площа 20,6 м2, загальна площа 45,6 м2»; «а» - прибудова, цегла; «а1» - ганок, цегляний; «Б» - сарай, черепашник; «П» - погріб, цегла; «У» - вбиральня, дошка; «№1» - огорожа, штахет; «№1» - ворота, дошка. Згідно матеріалів інвентарної справи право власності на 01.01.2013 року на вищевказане нерухоме майно не реєструвалось. Згідно висновку про вартість майна із Звіту про оцінку майна від 24.11.2022, виконаного ФОП [PERSON] , оціночна вартість об`єкту оцінки: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] складає 18000 грн. Відповідно до рішення Ярошівської сільської ради народних депутатів Роменського району Сумської області від 01.09.1993 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», ухваленого відповідно до ст.ст. 9, 17, 56, 67 ЗК України та Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» було вирішено передати у приватну власність земельні ділянки, що були раніше надані громадянам для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), ведення особистого і підсобного господарства громадянам згідно додатку. З додатку до рішення Ярошівської сільської ради від 01.09.1993 року вбачається, що у власність [PERSON] передано земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) площею 0,09 га, для ведення особистого і підсобного господарства - 0,35 га, загальна площа 0,44 га. Рішенням Ярошівської сільської ради Роменського району Сумської області від 27.03.2003 року «Про внесення часткових змін до рішення сільської ради від 1 вересня 1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», ухваленим відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», «Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України», затвердженим наказом Держкомзему України від 15.02.1992 року, за результатами розгляду матеріалів по складанню державних актів на право приватної власності на землю внесено зміни до рішень Ярошівської сільської ради «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», виклавши в слідуючій редакції: передати у приватну власність земельні ділянки громадянам - жителям селі Ярошівка (згідно додатку). 29 квітня 2003 року Ярошівською сільською радою на підставі рішенням Ярошівської сільської ради від 27.03.2003 на ім`я [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 653506, згідно якого у приватну власність [PERSON] передано земельну ділянку площею 0,4948 га в межах згідно з планом. Землю передано для будівництва та обслуговування жилого будинку - 0.2500 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,2448 га, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 21. На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 653506 земельну ділянку площею 0,4948 га в межах згідно з планом: для будівництва та обслуговування жилого будинку - 0.2500 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,2448 га, кадастровий номер на належну [PERSON] не було присвоєно, то [PERSON] за життя замовила виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на підставі якої земельній ділянці для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0.2500 га присвоєно кадастровий номер 5924189800:03:001:0001, земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства площею 0,2448 га - кадастровий номер 5924189800:03:001:0002, що підтверджується Витягами із державного земельного кадастру. Як вбачається із Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 316004607 та № 316005844 від 25.11.2022 право власності на вказані земельні ділянки не зареєстровано в Деоржавному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1236 ЦК України встановлено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено право громадян набувати право власності на земельну ділянку шляхом прийняття спадщини. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), таким чином, сукупність зібраних по справі доказів дає підставу суду для визнання за позивачем права власності на спадкове нерухоме майно. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved