Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

22.02.2023 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить визначити місця проживання його з відповідачкою спільної дитини - сина [PERSON] , [INFO] - з ним, позивачем, мотивуючи свої вимоги тим, що він, позивач [PERSON] перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який наразі розірвано і вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від цього шлюбу вони мають трьох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Разом з позивачем наразі проживає старший син - [PERSON] , [INFO] та перебуває на його утриманні. Відповідачка проживає з молодшими дітьми за іншою адресою - на [ADDRESS] , одружена удруге і народила ще одну - малолітню - дитину. Останнім часом відповідачка не бажає, щоб син [PERSON] проживав з ним, позивачем, в його будинку, проте дитина цього сама бажає, і фактично з ним проживає. Оскільки він, позивач, з відповідачкою не знайшов спільної мови з питання визначення місця проживання дитини, сподівається, що вона погодиться з його позовними вимогами в ході судового засідання. У судове засідання позивачка не прибула, подала заяву, якою позов визнала, не заперечуючи проти задоволення вимог позову; позивач також не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, підтримавши вимоги позову; представник органу опіки та піклування - Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області, - у судове засідання теж не прибув, надав суду заяву про визнання позову, просить розглянути справу за його відсутністю. Згідно вимог ст.287 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомлених сторін - учасників справи, не перешкоджає її розгляду а, відповідно до ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши надані суду матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 06.10.2016р. був розірваний (а.с.6). Від цього в них троє дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 02.10.2008р. Червоноарміською (тепер Кубейська) сільською радою Болградського району Одеської області, а/з №45 (а.с.8), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 18.10.2010р. Червоноарміською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з №37 (а.с.7) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 26.10.2012р. відділом державної РАЦС Болградського РУЮ Одеської області, а/з №295(а.с.9). Старший син сторін [PERSON] , [INFO] , як стверджує позивач, - фактично проживає разом з ним, позивачем, в його, позивача, будинку, за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання дитини №181 (а.с.10), дитина - [PERSON] , [INFO] , - зареєстрована та проживає разом зі своїм батьком - [PERSON] , - за адресою: [ADDRESS] . Своєю заявою, що надана суду, дитина [PERSON] просить залишити його проживати з батьком, - визначити його місце проживання з позивачем (а.с.20). Згідно акту обстеження умов проживання, що додано до висновку органу опіки та піклування - дитина [PERSON] , [INFO] , - забезпечена усім необхідним для комфортного життя та розвитку. Батько дитини приділяє йому достатньо уваги та турботи (а.с.26). Орган опіки та піклування в особі Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області своїм висновком від 07.03.2023р. за №1 визначив місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , з його батьком - позивачем [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини - відповідачка [PERSON] - проживає разом з двома молодшими спільними дітьми - її і позивача - за іншою адресою: [ADDRESS] , але з старшим сином підтримує тісні відносини (а.с.24-25). Своєю письмовою заявою відповідачка [PERSON] не заперечує проти проживання її спільної з позивачем дитини - [PERSON] , [INFO] , - разом з позивачем за вищевказаною адресою (а.с.28-29). Відповідно до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, яке подане відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. А, згідно ст.82ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст.2 ЦПК України. Сімейні відносини регулюються за домовленістю (договором) між їх учасниками (ч.2ст.7 СК України) та мають здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч.8ст.7 СК України) на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч.9ст.7 СК України). Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.157 СК України, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини, а ст.160ч.ч.1,2,3 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а яка досягла десяти років - визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо - місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Ст.161ч.ч.1,2 СК України визначено, що в разі, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до Декларації прав дитини від 29.11.1959р. (принцип 2); дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її місця проживання (ч.2ст.171 СК України). Ст.12 Конвенції ООН про права дитини регламентує, що Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Згідно ст.6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996р., під час розгляду справи, що стосується дитини, перед ухваленням рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved