Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, свого батька, в якому просив стягнути на його користь аліменти на своє утримання у зв`язку з навчанням, в розмірі 2000 грн. до закінчення навчання. В обґрунтування позову зазначив, що навчається в Центрі професійно-технічної освіти м. Житомира (далі за текстом Центр) і знаходиться на утриманні своєї матері. Для продовження та здобуття освіти потребує значних матеріальних витрат і допомоги, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом, оскільки в добровільному порядку її забезпечувати відповідач відмовляється. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Будучи належним чином повідомленим про слухання справи, відповідач до суду не прибув, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, правом подати відзив на позов він не скористався, у зв`язку з чим суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Заслухавши пояснення учасника судового процесу, дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] ,\~який досяг\~повноліття.\~З 01.09.2020 позивач навчається на неповному державному утриманні в Центрі за професією тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, слюсар з ремонту ДБМ та тракторів, водій сільськогосподарських засобів, навчання денне. Навчальний заклад розташований в м. Житомирі, де [PERSON] проживає в гуртожитку. Строк навчання по 29.12.2023. Позивач отримує стипендію в розмірі 1250 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою Центру №47 від 02.02.2023. Починаючи з 13.04.2026 і до 17.02.2023, тобто до досягнення сином повноліття, відповідач сплачував на його утримання аліменти в розмірі 1/4 частини свого доходу, однак станом на 01.02.2023 має заборгованість по аліментах в сумі 63622 грн. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на обох батьків. Домовленості щодо свого утримання на період навчання позивач з відповідачем не досягли. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму. Як слідує з матеріалів справи, позивач продовжує здобуття освіти і, крім навчання, потребує витрат на проживання, харчування, особисті потреби та проїзд до місця навчання, йому не виповнилось 23 років та він додатково потребує матеріальної підтримки з боку обох батьків. Надані позивачем фіскальні чеки з продуктових магазинів та кас автостанцій підтверджують зазначені вище обставини. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, або будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду надано не було. Наявність будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання батьком матеріальної допомоги своїй дитині, на момент розгляду справи не існує. Суд наголошує, що обов`язок по утриманню сина, піклування про його фізичний і духовний розвиток, створення умов для отримання належної освіти, не може бути покладений виключно на одну матір. Оскільки відповідач\~є особою\~працездатного віку, не надає добровільно позивачу матеріальну допомогу на продовження здобуття освіти, суд вважає, що він може сплачувати аліменти на його утримання на період навчання. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів [PERSON] ; з огляду на визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір стандартного прожиткового мінімуму на одну особу (з 01.01.2023 2684 грн.); наявність в нього певних обмежень для самостійного заробітку в період навчання (денна форма навчання) та відсутність інших джерел фінансування, окрім матеріальної допомоги з боку батьків, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, тобто 2000 грн. щомісячно. Це відповідатиме інтересам повнолітнього сина та матеріальному становищу і стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання повнолітнього сина, який навчається, на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне йогоутримання. Відповідач не надав жодних заперечень проти позову, в тому числі і будь-яких відомостей щодо його заробітку і матеріального становища. Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 17.02.2023. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави в сумі 1073,60грн.

Outcome: approved