Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», у вересні 2021 року звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 05.08.2011 року в загальній сумі 250339,56 грн., яка станом на 25.02.2021 року складається з: заборгованості за тілом кредита в сумі 103160,30 грн.; заборгованості по простроченим відсоткам за користування кредитом в сумі 147179,26 грн. Позов мотивований тим, що 05.08.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір б/н, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 13.08.2020 року має заборгованість в загальній сумі 250339,56 грн., яка станом на 25.02.2021 року складається з: заборгованості за тілом кредита в сумі 103160,30 грн.; заборгованості по простроченим відсоткам за користування кредитом в сумі 147179,26 грн. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборогованісті за кредитним договором №б/н від 05.08.2011 року у розмірі 250339,56 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.121). Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву (вх. № 5252 від 09.02.2022 року) в якому останній заперчує проти задовлення позовних вимог, зазначає, що кредитний договір №б/н від 05.08.2011 року укладений між сторонами, в якому чітко визначено умови надання кредиту, відсоткова ставка та строки його погашення відсутній. До позовної заяви надано копію договору №SAMDN03000048432955 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжних карт, який підписаний директором Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Масло Р.В. та [PERSON] (клієнт). За умовами пункту 2 договору від 05.08.2011 року клієнт здійснює за допомогою карт операції по картрахункам, передбачені діючим законодавством і у відповідності з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжними картами, які являються невід`ємними частинами даного договору. Для виконання операцій, зазначених в пункті 2 договору, банк відкриває клієнту картковий рахунок і видає клієнту платіжну карту - тип карти - MC World Signia chip, вида карти - особиста, міжнародна, строк дії карти - 1 рік, валюта картрахунку - гривня, кредитний ліміт «фінансовий» в сумі 100 000,0 грн. Згідно пункту 2.1. договору - строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карт. В розділі «Відмітки банку» мітиться запис «дозволяю відкрити рахунок: 5523242105003482, дата відкриття 15.08.2011 року», підпис керівника та підпис головного бухгалтера. До позову також додана довідка про відкритті відповідачу картки, при цьому обставини щодо дат відкриття та видачі одинадцяти карток в період з 2011 року по 2017 року, їх цільове призначення (зарплатна картка, соціальна картка, кредитка, тощо) та їх зв`язок з договором №SAMDN03000048432955 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжних карт від 05.08.2011 року позивачем - не надається. Розрахунок заборгованості за договором №б/н від 05.08.2011 року, вважає таким, що не підтверджує надання банківських послуг у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 100000,00 грн., а також використання кредитних коштів відповідачем. Обґрунтування розрахунку заборгованості по процентам здійснено позивачем на підставі роздруківок «Витягу з Умов та правил користування банківських послуг». Вказав, що дані «роздруківки» не містять відомостей про їх редакцію станом на момент підписання - 2011 рік, а також не містять підпису відповідача - [PERSON] про ознайомлення з ними. Також, відсутній підпис відповідача і про отримання та ознайомлення з «Тарифами», (міститься в додатку 7 до позовної заяви). Разом з відзивом на позов відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності. В обгрунтування цієї заяви зазначено, що в додатку 6 до позовної заяви позивачем надано копію договору № SAMDN03000048432955 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжних карт. За умовами пункту 2 договору від 05.08.2011 року клієнт здійснює за допомогою карт операції по картрахункам, передбачені діючим законодавством і у відповідності з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжними картами, які являються невідємними частинами даного договору. Для виконання операцій, зазначених в пункті 2 договору, банк відкриває клієнту картковий рахунок і видає клієнту платіжну карту - тип карти - MC World Signia chip, вида карти - особиста, міжнародна, строк дії карти 1 рік, валюта картрахунку - гривня, кредитний ліміт «фінансовий» в сумі 100 000,00 грн. Згідно пункту 2.1 договору строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карт. В розділі «Відмітки банку» міститься запис «дозволяю відкрити рахунок: [NUMBER] , дата відкриття 15.08.2011 року», підпис керівника та підпис головного бухгалтера. Відповідно до довідки позивачем надано інформацію, що за кредитним договором № б/н, наступні кредитні картки: [NUMBER] відкриття 05.08.2011 року, термін дії 08/13. При цьому, за позицією позивача, відповідач протягом довготривалого часу не виконував свої договорні зобов`язання, тобто не сплачував щомісячні платежі. З наданого банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 05.08.2011 року вбачається, що позивачем здійснено розрахунок сум заборгованості майже за 11 років. Відповідача зазначає, що здійснюючі відповідні нарахування протягом тривалого періоду позивач самоусунувся від дій по захисту свої прав і з даного періоду часу не вживав ніяких заходів щодо зменшення розміру збитків та своїми неправомірними діями сприяв збільшенню розміру відсотків, які просить стягнути з відповідача. З позовом позивач звернувся до суду 03.03.2021 року, тобто з пропуском строку позовної давності (а.с.177-182). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 30 червня 2022 року витребувано з архіву Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали цивільної справи № 404/156/19 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості (а.с.195). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с.1-4). Відповідач в судове засідання не з`явився, представником відповідача подано до суду заяву (вх. № 9117 від 20.03.2023 року) про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, проти задоволення позовних вимог заперчеують та просять відмовити (а.с.201). Згідно частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що між [PERSON] та Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» 05 серпня 2011 року укладено договір №SAMDN03000048432955 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжних карт. За умовами якого банк надає клієнту кредитний ліміт з базовою відсотковою ставкою: для валюти гривня - 2,2 % в місяць із розрахунку 360 днів в році; для валюти доллар США - 1,7 % в місяць із розрахунку 360 днів у році; для валюти евро - 1,7 % в місцяь із розрахунку 360 днів у році (а.с.27). На підставі вищевказаного договору відповідачу надано кредитний ліміт в сумі 100000,00 грн., що підтверджується до відкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н; а.с.25). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 05.08.2011 року, станом на 25.02.2021 року складається з: заборгованості за тілом кредита в сумі 103160,30 грн.; заборгованості по простроченим відсоткам за користування кредитом в сумі 147179,26 грн. (а.с. 5-24) яку і заявив до стягнення позивач. Під час розгляду справи судом досліджувадась цивільна справа № 404/156/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк", до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно витребуваних матеріалів цивільної справи № 404/156/19 вбачається, що у січні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк" звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.10.2010 року в загальній сумі 116447,57 грн., яка станом на 29.11.2018 року складається з: заборгованості в сумі 103267,70 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі за період з 04.10.2010 року по 30.04.2018 року в сумі 13179,87 грн. (цивільна справа № 404/156/19; а.с.2-5). Заочним рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 03 червня 2019 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк", до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто із [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 04.10.2010 року в розмірі- 116 447,57 грн., з них: заборгованість за кредитом - 103 267,70 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом- 13 179,87 грн., а також 1 762,00 грн. -сплаченого судового збору (цивільна справа № 404/156/19, а.с.72-73). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 листопада 2019 року заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 червня 2019 року за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасовано і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні (цивільна справа № 404/156/19; а.с.101-103). Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 06 травня 2020 року у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 04.10.2010 року в розмірі - 116 447,57 грн., з них: 103 267,70 грн. - заборгованості за кредитом, 13 179,87 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом період 04.10.2010 по 30.04.2018, а також 1762, 00 грн. сплаченого судового збору - відмовлено повністю (цивільна справа № 404/156/19; а.с.180-187). Постановою Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" залишено без задовлення. Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 06.05.2020 року залишено без змін (цивільна справа № 404/156/19; а.с.230-234). Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Положеннями частин першої та другої статті 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до положень частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України та згідно частини першої статті 1048 Цивільного Кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Обов`язок позичальника повернути позику встановлений статтею 1049 Цивільного кодекс України згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору, що визначено частинами першою, другою статті 1056-1 Цивільного кодексу України. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, належним та допустимим первинним доказом проведення операцій з коштами на рахунку можуть являтися: виписки з особового рахунку клієнта банку, касові документами, документальні розпорядження розпорядника коштів про їх перерахування. Натомість розрахунок заборгованості являється результатом аналітичної (інтелектуальної) діяльності з виконання математичних дій на основі первинних документів, які підтверджують рух коштів на рахунку. Таким чином, розрахунок кредитної заборгованості має бути підтверджений і оцінений з огляду на первинні документи, які фіксують рух коштів на рахунку та умови договору. На підтвердження отримання та користування кредитною карткою позивачем надано виписку по рахунку, яка має статус первинного документу (а.с. 65-115). Вищевказаною випискою позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, щодо зняття крединих коштів та погашення заборгованості відповідачем. При цьому представником відповідача до відзиву на позово долучено копію довідки № 30.1.0.0/2-20181227РВ0000000262 [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 04.10.2010 року надано наступні картки: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , остання з яких має термін дії до 08.2021 року (а.с.168). Вищевказана довідка також була предметом дослідження при розгляді цивільної справи № 404/156/19, номер провадження 2/404/13/19 (цивільна справа № 404/156/19 а.с.157). Згідно виписки Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» по картковим рахункам, картковий рахунок № [NUMBER] , картковий рахунок № [NUMBER] , карктовий рахунок № [NUMBER] , картковий рахунок № [NUMBER] , належать [PERSON] (а.с.157-167), яка не є учасником цієї справи. Зазначена виписка також досліджувалась судом під час винесення рішення по цивілдьній справі № 404/156/19, номер провадження 2/404/13/19 (цивільна справа № 404/156/19 а.с.115-154). В свою чергу позивач надаючи до суду в якості доказів користування відповідачем кредитними коштами долучає виписку по картковим рахункам, відповідно до якої [PERSON] нараховано кредитну заборгованість по картковим рахункам № [NUMBER] , №, [NUMBER] , № [NUMBER] , які належать [PERSON] , яка не є учасникам даної цивільної справи. Отже посилання позивача як на доказ на виписку користування коштами за період з 05.08.2011 року по 01.03.2021 року є необгрунтованим, оскільки зазначена виписка містить в собі інформацію про [PERSON] та особу яка не є учасником справи - [PERSON] , що дає підстави зробити висновок, що зазначений доказ є неналежним. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів щодо користування відповідачем кредитними коштами, а отже і наявності у останнього заборгованості перед Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» згідно договору №SAMDN03000048432955 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжних карт від 05.08.2011 року, позов є недоведеним, безпідставним, необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню. Щодо застосування строків позовної давності суд зазначає, що з наданої позивачем виписки неможливо встановити здійснення останнього платежу по кредитному договору № б\\н від 05.08.2011 року, відповідачем, так як, в виписці по рахункам [PERSON] вказані транзакції по карткам які належать іншій особі - [PERSON] , яка не є учасником справи, що унеможливлює встановлення початку перебігу строку позовної давності. Водночас, в даному випадку суд відмовляє у задоволенні позовних вимог позивача з підстав їх недоведеності, необґрунтованості та безпідставності нарахування кредитної заборгованості, що виключає застосування строків позовної давності. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року.

Outcome: dismissed