Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

21.02.2023 року до\~Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов\~ [PERSON] до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] зазначає про те, що він є сином [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Також позивач зазначає, що крім батьків, у нього також була рідна сестра [PERSON] , яка померла [INFO] та яка була не заміжня та власних дітей не мала. Позивач [PERSON] вказує, що у 1955 році його батьки побудували житловий будинок [ADDRESS] , який складається власне з самого будинку та господарських будівель та споруд (сарай, вбиральня). Житловий будинок був записаний на його матір. У цьому будинку постійно і до своєї смерті проживали батьки позивача та його сестра [PERSON] , яка і успадкувала вищевказаний будинок, в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки була зареєстрована за тією ж самою адресою. При цьому сестра [PERSON] , не зверталася до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на цей житловий будинок. Позивач вказує,\~що після\~смерті сестри\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~він звернувся\~до Міжгірської\~державної нотаріальної\~контори із\~заявою про\~прийняття спадщини,\~як спадкоємець\~другої черги\~по закону\~та за\~результатами звернення\~була заведена\~спадкова справа\~№ 21/2021.\~Однак,\~постановою нотаріуса\~було відмовлено\~позивачу у\~видачі Свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на вищевказаний\~будинок у\~зв`язку з\~відсутністю правовстановлюючих\~документів,\~а тому, він змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним, [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) - право власності на житловий будинок [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за вказаною адресою, в порядку спадкування за законом після смерті рідної сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.02.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.25). В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Оленич Р.А. не з`явилися, про день та час проведення підготовчого судового розгляду були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду подано письмову заяву представника позивача адвоката Оленича Р.А з проханням розглянути справу без його участі та за відсутністю його довірителя [PERSON] , за наявними у справі матеріалами. Заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві. Представник відповідача:\~Міжгірської селищної\~ради Хустського району Закарпатської області в підготовче судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, відзив на позов [PERSON] , заперечень проти заявлених ним позовних вимог на адресу суду не подано. Проте, до суду надано заяву Міжгірської селищної ради, в якій просять розглянути справу без участі уповноваженої особи селищної ради, проти заявлених [PERSON] вимог про визнання права власності на спадкове майно не заперечують (а.с.33). З врахуванням положень ч.1 ст.198, ч.3 ст.211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, чинний ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги [PERSON] , проти їх задоволення не заперечує, і таке визнання позовних вимог відповідає Закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе, на підставі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, ухвалити рішення у цій справі. Дослідивши у\~повному обсязі\~матеріали цивільної\~справи №\~302/371/23,\~повно та\~всебічно з`ясувавши\~обставини у\~даній справі,\~об`єктивно оцінивши\~у сукупності\~докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи,\~давши їм\~оцінку у\~сукупності з\~оголошеними та\~дослідженими матеріалами\~справи,\~суд вважає,\~що заявлені\~ [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у віці 67 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міжгірським районним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 16.09.2020 року, за актовим записом № 108, копія якого є в матеріалах справи (а.с.10). Родинні відносини позивача, [PERSON] , з його померлою сестрою [PERSON] підтверджуються копіями наступних документів: свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.5); свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.9); повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , сформованим 31.01.2023 року за № 00038322267 (а.с.41); Повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , сформованим 31.01.2023 року за № 00038322272 (а.с.43); свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] (мати позивача, яка після реєстрації шлюбу взяла прізвище « [PERSON] » (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно у виді житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 11-14). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63714736, виданої 25.02.2021 року Міжгірською державною нотаріальною конторою, у Спадковому реєстрі інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі Свідоцтв про право на спадщину до майна померлої [INFO] [PERSON] , відсутня. Постановою державного нотаріуса Міжгірської державної нотаріальної контори Дунаєвої О.І., за вих..№ 65/02-31 від 01.02.2023 нотаріусом було\~відмовлено\~ [PERSON] , позивачу у справі, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за майном померлої [INFO] [PERSON] на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з тих підстав, що відповідно до п.4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про право власності на майно, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, на вищевказаний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна (а.с.20). Також у вказаній постанові зазначається про те, що позивач [PERSON] спадщину за майном померлої [PERSON] прийняв як спадкоємець другої черги за законом, шляхом подання у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини до Міжгірської державної нотаріальної контори. Ніхто інший не проживав, із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався. Рішення суду щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої [PERSON] до Міжгірської державної нотаріальної контори станом на день видачі постанови нотаріуса (01.02.2023 року), не надходили. (а.с.20). Згідно матеріалів спадкової справи № 21-2021, заведеної 25.02.2021 року державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори за майном померлої [INFO] [PERSON] , 1953 року народження вбачається, що 25.02.2021 року звернувся до вказаного нотаріуса Цендра Василь Іванович, позивач у даній справі, із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті сестри [PERSON] , як спадкоємець другої черги по закону (а.с.35). Також в матеріалах спадкової справи є заява [PERSON] від 01.02.2023 року, позивача у справі, про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.44). Відповідно до інформаційної довідки № 63714745 від 25.02.2021 року, виданої Міжгірською державною нотаріальною конторою вбачається, що даною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 21-2021 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та яка на теперішній час\~є чинною\~(а.с.39). Як вбачається з інформаційної довідки № 63714745 від 25.02.2021 року, виданої Міжгірською державною нотаріальною конторою вбачається, що на випадок своєї смерті [PERSON] заповітів не залишила (а.с.38). Як вбачається з виписки з погосподарської книги, виданої\~виконавчим комітетом Міжгірської селищної ради\~Хустського району Закарпатської області\~від 16.02.2023 року за вих.№ 672,\~будинок садибного типу, який збудований у 1955 році, що належав померлій [PERSON] , знаходиться під [ADDRESS] , згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 12.12.2022 року (а.с.15). З отриманої на запит суду інформації, наданої Міжгірською селищною радою\~ Хустського району Закарпатської області\~від 08.03.2023 року за вих.№ 02-11/464 вбачається, що згідно погосподарського обліку селищної ради, до 14.09.2020 року головою дворогосподарства по [ADDRESS] значилася [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та з цього часу за вказаною вище адресою ніхто не проживає та не обліковується (а.с.31-32). Комунальним підприємством «Міжгірське бюро технічної інвентаризації» за вих. № 25 від 01.03.2023 року повідомлено на запит суду, що станом на 21.12.2012 року реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] , не проводилася (а.с.30). З довідки, виданої\~ 11.02.2009 року виконавчим комітетом Міжгірської селищної ради\~ Хустського району Закарпатської області\~за вих.№ 830, вбачається, що в\~будинку по [ADDRESS] , проживала [PERSON] та на день смерті якої ( [INFO] ) в будинку за вищевказаною адресою проживала дочка померлої - [PERSON] , 1953 року народження. Ніхто інший не проживав та не був прописаний (а.с.17). Згідно довідки, виданої\~виконкомом Міжгірської селищної ради\~Хустського району Закарпатської області\~від 25.02.2021 року за вих.№ 2052 вбачається, що в будинку [ADDRESS] проживала [PERSON] , 1953 року народження, яка була постійною мешканкою смт. Міжгір`я. На день її смерті ( [INFO] ) за вказаною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.18). Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та виготовленого КП «Міжгірське бюро технічної інвентаризації» станом на 25.11.2022 року на замовлення [PERSON] , вбачається, що вказаний будинок складається з: кухні площею 13,17 кв.м., житлової кімнати площею 18,02 кв.м., санвузла 4,00 кв.м., житлової кімнати площею 9,80 кв.м., веранди 14,76 кв.м, згідно копії технічного паспорту, яка є в матеріалах справи (а.с.11-14). Як вбачається з Висновку про вартість об`єкта оцінки - житлового будинку (садибного типу) загальної площі 59,75 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами (сарай, вбиральня), який розташований за адресою: [ADDRESS] ,\~складеного оцінювачем ТОВ «Ріалті-О» Якимчук О., зазначено, що станом на дату оцінки 20.02.2023 року вартість вказаного об`єкту нерухомого майна становить 142029,00 гривні (а.с.21-22). Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу Україна встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Частиною першою статті 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з нормами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦКУкраїни спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України). Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту. Згідно з п.п.1,2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при\~\~вирішенні\~\~спорів\~\~у\~\~зв`язку\~\~зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина\~\~перша статті 1235 ЦК); без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом, крім тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно. Статтею 16 ЦК передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань. Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки в позасудовому порядку позивач [PERSON] , як спадкоємець другої черги, не має можливості оформити свої права на Будинок, тому він змушений звертатися до суду за захистом своїх прав та охороняємих законом інтересів, обираючи передбачений пунктом першим частини 2 статті 16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді визнання права. Враховуючи, що позивач [PERSON] не має можливості оформити спадкове майно за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у виді житлового будинку [ADDRESS] , а тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних за наданими документами, що дає суду підстави для ухвалення\~рішення на користь позивача [PERSON] . Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, а також визнання позову відповідачем, та ті обставини, що прийняттям спадщини позивачем, з огляду на положення статей 1258 і 1265 ЦК України, права інших осіб не порушуються, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності наявні у справі докази, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню. Приймаючи ті обставини, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , позивач по справі, який є спадкоємцем за законом другої черги на спадкове майно, у тому числі у виді житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , первинна реєстрація вказаного об`єкту нерухомого майна за померлою [PERSON] своєчасно не проведена та правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок відсутні. Крім того, заявлені [PERSON] позовні вимоги відповідачем не оспорені, відзив, письмові заперечення проти позову ним не подані, проте надана суду письмова заява відповідача про визнання заявлених [PERSON] позовних вимог, а тому на підставі викладеного суд приходить до висновку, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, як спадкоємця другої черги, після смерті рідної сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за вищенаведеними підставами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в загальній сумі 1420,30 грн. /а.с.1/. Натомість, враховуючи що стороною позивача не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат за рахунок відповідача, тому на підставі ст.13 ЦПК України суд не розглядає зазначене питання. На підставі викладеного та

Outcome: approved