Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Новоодеського районного суду Миколаївської області із позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. На обґрунтування позову зазначила, що з 18.07.2012 року по 21.07.2022 року вона з відповідачем перебували у шлюбі. Перебуваючи у шлюбі, у листопаді 2020 року за спільні кошти сторони купили автомобіль ВАЗ 21099, червоного кольору, 1997 року випуску, вартість якого складала 62000,00 грн. Вказує, що відповідач добровільно ділити спільне майно відмовляється, у зв`язку із чим просила стягнути із [PERSON] на її користь 31000,00 грн. грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності зазначеного автомобіля, а також судові витрати. Позивачка у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення та про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся неодноразово за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом подачу відзиву не скористався. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, на підставі ухвали суду, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, позивач проти такого вирішення справи заперечень не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.07.2012 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області), який рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21.07.2022 року по справі № 482/494/22, було розірвано. Відповідно до інформації Територіального сервісного центру МВС № 4841 від 17.02.2023 року № 31/334/14-1-2023 та Територіального сервісного центру МВС 4843 від 24.02.2023 року № 31/136-14-3-2023, 11.11.2020 року за [PERSON] зареєстровано транспортний засіб марки ВАЗ 21099, 1997 року випуску, червоного кольору, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , що підтверджено копією договору купівлі-продажу транспортного засобу від 11.11.2020 року № 4841/2020/2293111, відповідно до якого ціна транспортного засобу складає 40000,00 грн. 24.06.2022 року вказаний автомобіль перереєстровано на [PERSON] , що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу транспортного засобу від 24.06.2022 року № 4843/2022/3236471. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Припис ч. 1 ст. 69 СК України закріплює право дружини та чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Оскільки угоди про поділ спільного майна при розірванні шлюбу сторони не досягли спір може бути вирішений судом (ч. 1 ст. 71 СК України). За загальним правилом ч. 1 ст. 70 СК України, та відповідно до 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно Постанови\~Пленуму Верховного\~Суду України\~за №\~11\~від 21.12.2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»,\~поділ спільного\~майна подружжя\~здійснюється за\~правилами,\~встановленими статтями\~69-72\~СК та\~ст.\~372\~ЦК.\~Вартість майна,\~що підлягає\~поділу,\~визначається за\~погодженням між\~подружжям,\~а при\~недосягненні згоди\~-\~виходячи з\~дійсної його\~вартості на\~час розгляду\~справи.\~Вирішуючи питання\~про поділ\~майна,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~зокрема неподільної\~речі,\~суди мають\~застосовувати положення\~частин 4,\~5\~ст.\~71\~СК щодо\~обов`язкової\~згоди одного\~з подружжя\~на отримання\~грошової компенсації\~та попереднього\~внесення другим\~із подружжя\~відповідної грошової\~суми на\~депозитний рахунок\~суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до частини 3 статті 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки будь-яких доказів існування домовленостей між сторонами щодо майна, а також інших обставин для відступлення від засад рівності часток подружжя сторонами не надано, суд вважає, що їх частки у спільному майні є рівними. Зважаючи на те, що транспортний засіб ВАЗ 21099, 1997 року випуску, червоного кольору, номер кузову [NUMBER] , є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , то позовні вимоги [PERSON] щодо поділу спільного майна подружжя підлягають задоволенню. [PERSON] погодилася на компенсацію в розмірі 31000,00 грн., але як видно з договору купівлі продажу від 11.11.2020 року № 4841/2020/2293111 спірний автомобіль було придбано за 40000,00 грн., а тому стягненню з відповідача підлягає компенсація в розмірі від вартості такого майна, а саме в розмірі 20000,00 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати, у вигляді судового збору.

Outcome: approved