Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

15 лютого 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна\~ заява\~ обґрунтована тим, що 29.06.1996 року в Білицькій селищній Раді народних депутатів було зареєстровано шлюб (актовий запис № 16) між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна подружжя немає. Шлюбні відносини між сторонами припинено. Причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на сімейне життя, постійні непорозуміння, втрата довір`я. Тому [PERSON] \~ прохав\~ розірвати\~ шлюб\~ між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований в Білицькій селищній Раді народних депутатів за актовим записом № 16; стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати. Ухвалою суду від 17 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху (а.с.11-12). Ухвалою\~ суду\~ від\~ 01 березня 2023 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.19-20). Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов визнає та після розірвання шлюбу прохала залишити прізвище « [PERSON] ». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 29 червня 1996 року Білицькою селищною Радою народних\~ депутатів\~ зареєстровано\~ шлюб\~ між\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що було зроблено актовий запис № 16 (а.с.7). Майновий спір між сторонами відсутній. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтями 51 Конституції України та 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки та відновлювати їх позивач наміру не має. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що після розірвання шлюбу відповідачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, що становить 1073,60 гривень.

Outcome: approved