Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Представник позивача ПрАТ «УСК «Княжна вієнна іншуранс груп» за довіреністю Миц І.В. звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить стягнути з відповідача на користь позивача 9180 гривень матеріальної шкоди в порядку регресу та 2270 гривень судового збору. В обґрунтування\~\~заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що ПрАТ «УСК «Княжна вієнна іншуранс груп» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних, засобів АМ/4176409. Забезпеченим ТЗ за Полісом є Москвич (АЗЛК) 21406, д.н. [NUMBER] . 17.10.2018 в м. Харків вул, Чернишевського в районі буд. 31а відбулася дорожньо- транспортна пригода за участю Забезпеченого ТЗ Москвич (АЗЛК) 21406, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та ТЗ Daewoo Lanos, д.н. [NUMBER] . Постановою Київського районного суду м. Харкова від 04.01.2019 (Справа №640/20510/18) відповідача визнано винним у ДТП та встановлено факт самовільного залишення ним місця ДТП. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Daewoo Lanos, д.н. [NUMBER] , що підтверджується, вищезазначеною постановою суду. Враховуючи наявність у винуватця Полісу, водій пошкодженого ТЗ Daewoo Lanos, д.н. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «УСК «Княжна вієнна іншуранс груп» з повідомленням про ДТП у якого було відібрано пояснення потерпілого щодо події (ОСЦПВ). З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ Daewoo Lanos, д.н. [NUMBER] було проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ, а також складено ремонтну калькуляцію №18-183681 від 31 1.0.2018, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого ТЗ складає 11 181,89 грн. Внаслідок цього позивачем, на підставі зібраних документів та заяв власника пошкодженого. ТЗ на виплату складено Страховий акт №180000183681 на суму 9 180,00 грн. та здійснено виплату страхового відшкодування. З посиланням на абзац «в» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що постановою Київського районного суду м. Харкова від 04.01.2019 (Справа №640/20510/18) встановлено, що відповідач залишив місце ДТП, а тому, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 9 180,00 гривень. На даний час відповідач не відшкодував завданих збитків, що є порушенням прав та інтересів позивача, у зв`язку з чим останній вимушений звернутись до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2022 справу передано для розгляду судді Садовському К.С. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 20.01.2022 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. 27.01.2022 представником позивача було скеровано засобами поштового зв`язку заяву про усунення недоліків позовної заяви, яка надійшла до суду 01.02.2022. Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. На виконання вказаних вимог судом було направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідача у справі та 10.08.2022 отримано відповідну довідку. Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. За умов ч.6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи. Ціною даного позову позивачем зазначена сума 9180 гривень, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно із положеннями п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною і на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України, підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 11.01.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. При відкритті провадження у справі судом було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам\~ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Копію ухвали про відкриття провадження разом із примірником позовної заяви та доданих до неї доказів було направлено за місцем реєстрації відповідача, однак правом на подачу відзиву на позовну заяву [PERSON] не скористався. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду подано заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити їх та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки-повідомлення про виклик у судове засідання та копії ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданих до неї документів за місцем реєстрації. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України). Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України). Частиною 1 ст.131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч.3 ст.131 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4\~ст.223 ЦПК України\~ постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~статті 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «УСК «Княжна вієнна іншуранс груп» на підставі Полісу №AM/4176409 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.08.2018, строк дії полісу з 03.08.2018 до 02.08.2019, страховим лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну у 100\~000 тисяч гривень на одного потерпілого. Забезпечений транспортний засіб Москвич 21406, 1986 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , VIN № [NUMBER] . Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №225500 від 17.10.2018, 17.10.2018 о 21-20 год., [PERSON] , керуючи автомобілем\~«Daewoo Lanos»,\~д.н.з. [NUMBER] , за адресою: м. Харків, вул. Чернишевського, 31А, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з автомобілем «АЗЛК 2140», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та в подальшому допустив наїзд на автомобіль\~«Honda»,\~д.н.з. [NUMBER] . Автомобілі отримали механічні ушкодження. 17.10.2018 о 21-20 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «АЗЛК 2140», д.н.з. [NUMBER] , за адресою: м. Харків, вул. Чернишевського, в районі буд. 31А, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який в подальшому здійнив наїзд на автомобіль\~«Honda»,\~д.н.з. [NUMBER] , та залишив місце пригоди. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м.Харкова від 04.01.2019 у справі №640/20510/18 встановлено, що в діях [PERSON] міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.\~124, ст.\~122-4 КУпАП\~тобто порушення\~правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Вказаною постановою на [PERSON] , [INFO] , накладено адміністративне стягнення за ст.124, 122-4 КУпАП України у вигляді штрафу на користь держави. Постанова набрала законної сили 15.01.2019. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, порушення відповідачем ПДР України, що спричинило виникнення ДТП, та винуватість відповідача встановлено постановою суду від 04.01.2019, тому ці обставини є встановленими та доведенню не підлягають. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль Daewoo FSO Lanos TF69Y, д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Представниками ПрАТ «УСК «Княжна вієнна іншуранс груп» проведено огляд та виявлено характер пошкоджень транспортного засобу Daewoo FSO Lanos TF69Y, д.н.з. [NUMBER] , про що складено відповідний акт огляду транспортного засобу від 23.10.2018. Згідно ремонтної калькуліції №18-183681 від 31.10.2018, складеної в системі AUDATEX, вартість ремонту транспортного засобу Daewoo FSO Lanos TF69Y, д.н.з. [NUMBER] , складає 12\~976,87 гривень, загальна сума після вирахувань зношення запчастин (НЗС) 70 % складає 11\~181,89 гривень. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, складеного ПрАТ «УСК «Княжна вієнна іншуранс груп» до справи №180000183681 від 12.02.2019 сума страхового відшкодувння становить 9180 гривень. Відповідно до\~страхового акту №180000183681 від 12.02.2019 на підставі наявних документів ПрАТ«УСК «Княжна вієнна іншуран сгруп» прийнято рішення про виплату суми страхового відшкодування в розмірі 9180 гривень. Відповідно до заяви на виплату від потерпілого [PERSON] від 01.11.2018 останній погоджується із вартістю відновлювального ремонту згідно розрахунку AUDATEX в сумі 11180 гривень та з тим, що розрахунок страхового відшкодування може бути здійснено з вирахуванням величини фізичного зносу, про франшизу за полісом в розмірі 2000 гривень повідомлений. Заявою [PERSON] від 29.10.2018 на ім`я директора Департаменту врегулювання страхових випадків ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» ним не заперечено, щоб страхове відшкодування за пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди 17 жовтня 2018 року транспортний засіб Daewoo FSO Lanos TF69Y, д.н.з. [NUMBER] отримав [PERSON] , претензій до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» він не має. Відповідно до платіжного доручення №ЗР012944 від 14 лютого 2019 року платником ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перераховано 9180 гривень, призначення платежу: відшкодування зг. страх. акту №180000183681 від 12.02.19 к/р 5168742227223918, [PERSON] , ІПН [NUMBER] . Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Законом України Про страхування, Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. За\~статтею 3 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - Закон № 1961-ІV), який набув чинності з 01 січня 2005 року, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто виходячи із суті такого страхування\~закон\~має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоді життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-ІV). Статтею 9 Закону № 1961-ІV встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язан \~і, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування);\~ відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (п.2,3 ч.1 ст.980 ЦК України). Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). \~Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (ст.990 ЦК України). З метою визначення розміру збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу Daewoo FSO Lanos TF69Y, д.н.з. [NUMBER] , ПрАТ «УСК «Княжна вієнна іншуранс груп» здійснило огляд ТЗ, про що складено акт огляду транспортного засобу від 23.10.2018. Згідно ремонтної калькуліції №18-183681 від 31.10.2018, складеної в системі AUDATEX, вартість ремонту транспортного засобу Daewoo FSO Lanos TF69Y, д.н.з. [NUMBER] , складає 12\~976,87 гривень, загальна сума після вирахувань зношення запчастин (НЗС) 70 % складає 11\~181,89 гривень. Відповідно до статті 12 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів сума сплати страхового відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами укладеного договору. Розмір франшизи встановлюється за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі якого здійснюється відшкодування, та в даному випадку становить 2000 гривень. Пунктом 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. ПрАТ «УСК «Княжна вієнна іншуранс груп» визнала вказану подію страховим випадком відповідно до чого здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 9180 гривень, що підтверджує страховий акт №180000183681 від 12.02.2019, розрахунок суми страхового відшкодування до справи №180000183681 від 12.02.2019 та платіжне доручення №ЗР012944 від 14.02.2019. Доказів в обґрунтування того, що сума страхового відшкодування, яка сплачена позивачем не відповідає розміру спричинених збитків, є завищеною та відповідно\~є необґрунтованою, відповідачем не надано та матеріалами справи не\~підтверджено. Статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. .Відповідно до ч.1,2,5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів,службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює,та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до абз. «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних запсобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільного залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціїї або вжив алкоголь, наркотики чи лікарськи препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затверджениого складу або призначені медичним працівником). Постановою Київського районного суду м. Харкова від 04.01.2019 по справі №640/20510/18 встановлено, що відповідач [PERSON] залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, є засновані на регресі - праві відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При цьому, станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати відповідачем суду не надано. Доказів в спростування позиції позивача та надних ним доказів відповідачем суду також не надано. З огляду на вищевикладене, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів з власної ініціативи і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів і в межах заявлених позовних вимог. Частиною 1 ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст.\~76\~, ч. 1,\~2\~ст.\~77, ч. 1 ст.\~95 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог позивача і на підставі наданих суду доказів вважає, що позивач\~\~довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду ПрАТ «УСК «Княжна вієнна іншуранс груп» було сплачено судовий збір у розмірі 2270 гривень, який підлягає стягненню зі [PERSON] на користь страхової компанії у зв`язку з задоволенням позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved