Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

I.Короткий виклад обставин справи. 1.02.2023 Козівська селищна рада Тернопільської області в інтересах дітей [PERSON] , [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] у розмірі 50 % прожиткового мінімуму (на кожну дитину) відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку на користь осіб, яким діти будуть передані на виховання. В обґрунтування заяви покликається на те, що двоє дітей перебувають на обліку служби у справах дітей Козівської селищної ради Тернопільської області, як діти, які потрапили у складні життєві обставини. Підставою взяття дітей на відповідний облік - проживання у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, що підтверджується наказами №9 від 15.03.2012 та №8 від 20.03.2014. Вказує, що побутові умови у будинку, де проживають діти незадовільні, а відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Фактично догляд на дітьми [PERSON] та [PERSON] здійснює бабуся [PERSON] .. Відповідно до характеристик дітей із Козівського ліцею №2, батьки зовсім не приділяють уваги вихованню дітей, своїми діями показують поганий приклад дітям, не підтримують контактів з класним керівником, класоводом, адміністрацією ліцею, не навідуються до навчального закладу, не відвідують батьківські збори. [PERSON] часто приходив на навчання голодним і брудним. [PERSON] дуже дбає про свого молодшого брата. 1.12.2022 відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини Козівської селищної ради Тернопільської області, на якому розглянуто питання доцільності позбавлення батьківських прав щодо дітей. Зазначає, що 1.12.2020 відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини №35 надано висновок органу опіки та піклування від 20.01.2023 №1 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі вказаного, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. ІІ. Позиція учасників справи. Представник позивача І. Гладчук у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив такі задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що наявні підстави для заочного розгляду справи. III. Процесуальні дії у справі. Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. ухвалою від 13.02.2023 прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у даній справі. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 13.03.2023 постановлено залишити без розглядупозовну вимогу Козівської селищної ради Тернопільської області щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму (на кожну дитину) відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання позову та досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку на користь осіб, яким діти будуть передані на виховання, закрити підготовче провадження у справі та призначити її до розгляду по суті. ІV. Обставини справи, встановлені судом. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст. 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» визначено, що служби у справах дітей як юридичні особи мають відповідні права, зокрема, право представляти у разі необхідності інтереси дітей в судах. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 4.03.2014, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області, [INFO] народилась [PERSON] , в графі батьки вказані: [PERSON] та [PERSON] /а.с.7/. Згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.02.2014, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області, батьками [PERSON] зазначенні: [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. Як вбачається із копій наказів служби у справах дітей Козівської районної державної адміністрації №9 від 15.03.2012 та №8 від 20.03.2014, дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , взято на облік служби у справах дітей районної державної адміністрації, які опинились у складних життєвих обставинах та проживають у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків /а.с.10-11/. Комісією, яка провела обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] 18.11.2021, 17.12.2021 та 8.08.2022, встановлено, що умови проживання у будинку не задовільні, в кімнатах не прибрано, діти брудні, одяг брудний, в кімнатах задимлено, на кухні брудний посуд, на підлозі залишки їжі, кухонна плита брудна /а.с.12, 13, 14/. Як вбачається із листів Комунальної організації «Центр надання соціальних послуг Козівської селищної ради» №41/01-07 від 15.02.2021 та №398/01-07 від 28.11.2022, після візитів у сім`ю [PERSON] , відносини в сім`ї не покращилися, мати не хоче нічого змінювати, продовжує зловживати алкогольними напитками та неналежно виконує свої обов`язки щодо виховання та розвитку дітей. Із матір`ю проводилися неодноразові бесіди щодо відповідального батьківства, профілактика алкоголізму, ведення здорового способу життя, про чистоту у будинку та харчування дітей. Діти проживають у своєї бабусі, без матері, яка повністю усунулася від соціально побутових проблем та переклала усі батьківські обов`язки на свою матір [PERSON] .. 23.09.2022 наказом №124-од сім`ю [PERSON] знято з соціального супроводу, у зв`язку із завершенням терміну дії договору про надання соціальних послуг /а.с.15, 16/. Із копій характеристик з Козівського ліцею №2 Козівської селищної ради учнів 8 та 2 класів, за період навчання у цьому ліцеї діти [PERSON] та [PERSON] мають досягнення середнього та низького рівня, потребують постійного контролю, не виявляють зацікавленості до навчання, важко засвоюють навчальний матеріал, батьки не приділяють належної уваги навчанню та вихованню дітей, своїми діями показують поганий приклад дітям, діти часто приходять на навчання брудними і голодними тощо. Серед іншого, вихованням дітей займається бабуся /а.с.17, 18/. Як вбачається із копій наказів служби у справах дітей Козівської селищної ради Тернопільської області №59 від 24.11.2022 та №82-о від 24.11.2022, дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , взято на облік служби у справах дітей, які залишилися без батьківського піклування та тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] /а.с.19, 20/. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Козівської селищної ради від 1.12.2022 розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с.21-22/. Комісією прийнято рішення №35 від 1.12.2022 та вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] щодо дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с.23/. Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] щодо дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області №1 від 20.01.2023 убачається, що орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав матері [PERSON] щодо дітей [PERSON] та [PERSON] /а.с.24-25/. V. Застосоване судом законодавство ти висновки суду. Відповідно до ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз"яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при винній поведінці когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. В судовому засіданні з досліджених судом доказів встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, матеріальної допомоги на утримання таких не надає, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Позбавлення батьківських прав, як захід впливу є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 Сімейного кодексу України), тому він підлягає застосуванню тільки тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд вважає, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою [PERSON] , своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідачки. Тому суд уважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] буде відповідати інтересам дітей, оскільки відповідачка в подальшому буде позбавлена можливості негативно впливати на психіку дітей до моменту зміни нею свого ставлення стосовно дітей та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Дослідивши матеріали справи й надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку, що вимоги позивача про позбавлення [PERSON] , батьківських прав щодо її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню у повному обсязі. Водночас [PERSON] згідно з ст. 169 Сімейного кодексу України може звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни відповідної поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved