Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивач 22.11.2023 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, що був зареєстрований 12 жовтня 2019 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 260. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, шлюб та сім`ю , через що між ними зникло почуття любові та поваги один до одного. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Деякий час сторони намагались зберегти сім`ю, сподіваючись, що їхні стосунки поліпшяться, але цього не сталось У листопаді 2021 року вони прийняли усвідомлене рішення про припинення сімейних відносин. З цього часу спільного бюджету вони не мають та не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер, спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Ухвалою суду від 02.12.2022 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву з копіями доданих до неї документів, було двічі: 05.12.2022 та 17.01.2023 направлено відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, а саме: [ADDRESS] , що встановлено з інформації ЦНАП виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 30.11.2022. Проте рекомендовані листи повернулись на адресу суду без вручення відповідачу, з відміткою працівника відділу зв?язку «За закінченням терміну зберігання». Судом 28.02.2023 та повторно 20.03.2023 було направлено запити [INFO] про надання інформації про те, чи перебуває відповідач у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. Відповідь від зазначеної установи станом на день розгляду справи не надійшла. 28.03.2023 відповідач подав до суду заяву про визнання позову про розірвання шлюбу. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено, що з 12 жовтня 2019 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що 12.10.2019 за № 260 зроблено відповідний запис Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12.10.2019. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Факт народження дитини підтверджений копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 17.04.2020 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Переяславу та Переяслав-Хмельницькому району Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Позивачка у позовній заяві зазначила, що між сторонами погіршилися стосунки внаслідок різних складів характерів, різного світосприйняття та різних поглядів на життя, шлюб та сім`ю. З листопада 2021 року сторони сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними зникло почуття любові. Подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, про що подав до суду відповідну заяву. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. У відповідності до положень ст. 3, 24 СК України сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України врегульовано, що дружина та чоловік зобов?язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім?ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст. 104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, відповідно до якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За правилами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи чітку позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем, відсутність підстав для примирення у сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, шлюб між ними носить формальний характер. Мова про примирення сторін не йдеться, оскільки в силу поведінки сторін можна зробити такий висновок. З урахуванням визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, питання судових витрат слід вирішити у відповідності до ст. 141, 142 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved