Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 18 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №208. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі - у розмірі 3 000 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня звернення із цим позовом до суду і до повноліття дітей, вирішивши питання розподілу судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивачем заявлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 18 жовтня 2013 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №208. Від шлюбу сторони по справі мають троє неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до змісту позовної заяви - останні кілька років стосунки між подружжям погіршились через поведінку відповідача, який на грунті вживання алкогольних напоїв почав виявляти агресію як до дружини, так і до дітей, крім цього, почав поводитись неправомірно, застосовуючи щодо дружини фізичне насильство. Внаслідок вказаних обставин, подружнє життя припинено, сторони проживають окремо, що і стало підставою для звернення із цим позовом до суду. Крім цього, позивач зазначає, що неповнолітні діти проживають із нею, через що фактично перебувають на її утриманні. В пред`явленому позові позивач зазначає, що оскільки на відповідача, як батька дітей, також покладено обов`язок їх матеріального забезпечення, останній отримує заробітну плату, яка є мінливою - просить стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, визначивши їх розмір у сумі 3000 грн. на кожну дитину щомісяця, до досягнення повноліття. В судове засідання позивач подала письмову заяву, якою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився вдруге, повідомлявся про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Клопотання позивача про розгляд справи у її відсутності судом задоволено. Інших клопотань від сторін не надходило. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача, які повністю доводяться доказами, наявними в матеріалах справи. Правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу обов`язків подружжя по утриманню неповнолітніх дітей, а також з приводу розірвання шлюбу. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 жовтня 2013 року, згідно із яким цього числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, про що зроблено актовий запис № 208. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви та письмових пояснень позивача встановлено, що між подружжям дійсно виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має троє неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що встановлено із змісту позовної заяви та підтверджено наданими суду копіями свідоцтв про їх народження (відповідно, серії [NUMBER] від 21 листопада 2012 року, серії [NUMBER] від 21 листопада 2012 року, серії [NUMBER] від 11 червня 2014 року). Однак, під час судового провадження позивач заперечила можливість примирення, відповідач, в свою чергу, такої ініціативи не виявив. Таким чином, суд вважає встановленими ті обставини, що між сторонами дійсно існують непорозуміння, внаслідок чого подружнє життя припинено. Отже, враховуючи наведені вище обставини, тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо (приблизно протягом року), зазначені позивачем у позовній заяві обставини, а також з урахуванням відсутності бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача - суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Правомірність вимог позивача повністю доводиться доказами, наявними в матеріалах справи. Із наданого позивачем свідоцтва про шлюб від 18 жовтня 2013 року судом встановлено, що сторони по справі дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі, внаслідок реєстрації якого позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Копії свідоцтв про народження дітей - [PERSON] та [PERSON] доводять, що їх батьками є [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , тобто, сторони по справі. На момент звернення позивача із цим позовом до суду діти є неповнолітніми. Відповідно до позовної заяви неповнолітні діти проживають із матір`ю та перебувають на її утриманні. Заперечень щодо цих обставин відповідачем не подано. Відповідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачем відзиву на позов та відповідних доказів на підтвердження таких заперечень в цій частині останнім суду, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, подано не було. Таким чином, враховуючи надані докази, з огляду на позицію відповідача щодо заявлених до нього вимог позов [PERSON] підлягає до задоволення. Суд вважає за доцільне визначити стягувані з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, оскільки такий порядок визначено позивачем, відповідач не заперечив щодо визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі, відповідно до ч.1 ст.184 СК України, відповідно до якої - суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вказано у ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В ході судового розгляду даного позову не встановлено наявності певних обставин, що перешкоджали б виконанню відповідачем батьківських обов`язків. Однак, при визначенні розміру аліментів судом враховується, що обов`язок матеріального забезпечення дитини покладається на обох батьків, крім цього, при визначенні розміру аліментів судом приймається до уваги визначений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а тому розмір аліментів, що стягуватимуться на кожну дитину сторін по справі, слід зменшити. Отже, в цій частині позов [PERSON] підлягає до задоволення частково. Із наявної в матеріалах справи квитанції №62864376 від 30 серпня 2022 року вбачається, що позивачем при звернені із позовом до суду сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у сумі 992 грн. 40 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про можливість задоволення заявлених позивачем вимог - слід стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених нею судових витрат. На підставі наведеного, ст.84, 105, 110-112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial