Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

Позивач ТОВ "Теплопостачсервіс" звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12.02.2020, справу передано до Деснянського районного суду міста Києва за підсудністю, оскільки відповідач [PERSON] зареєстрований в Деснянському районі м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2020, справа з єдиним унікальним номером 752/2267/20 розподілена судді Бабко В.В. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21.05.2020, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та є споживачем житлово-комунальних послуг. ТОВ «Теплопостачсервіс» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та надає зазначені послуги відповідачу, нараховує плату за них, а також формує і надає споживачу рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема - рахунки на оплату послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води. Між позивачем та відповідачем було укладено Договір №19/14-680 від 06.11.2015 «Про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води» за адресою [ADDRESS] та погоджено всі істотні умови. Відповідач своєчасно не сплачує за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в наслідок чого утворилась заборгованість саме: - 59074,42грн з централізованого опалення з листопада 2015 року по грудень 2019; - 9550,15грн з централізованого постачання гарячої води за період з лютого 2017 року по грудень 2019 року. У зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг [PERSON] зобов`язаний сплатити на користь ТОВ Теплопостачсервіс" 3% річних нарахованих позивачем на суму грошової заборгованості з централізованого опалення 1215,69грн; 3% річних нарахованих позивачем на суму грошової заборгованості з централізованого постачання гарячої води 499,52грн; інфляційні витрати нарахованих позивачем на суму заборгованості з централізованого опалення 10498,82грн; та інфляційні витрати нарахованих позивачем на суму заборгованості централізованого постачання гарячої води 4265,58грн. Представник позивача [PERSON] 14.03.2023 в судове засідання не з'явилась. Подала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовільнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] 14.03.2023 в судове засідання не з`явився. Про день, місце та час судових засідань повідомлявся належним чином. Від відповідача [PERSON] до суду повернулись конверти з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Поштова кореспонденція направлялась за адресою зазначеною в позовній заяві, яка є адресою реєстрації відповідача, що підтверджується відомостями з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області ( [ADDRESS] ). Також відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення на сайті Судова Влада України, та повідомлявся про день, місце та час судових засідань шляхом надсилання SMS - повідомлень на номер 380503113622, які були доставлені 10.06.2021, 27.10.2021, 03.08.2022, 02.11.2022. Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується попереднім Договором №1220/15/1-679 до Договору купівлі-продажу майнових прав від 04.02.2015. [PERSON] фактично проживає в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується Актом прийому-передачі ключів від квартири від 06.11.2015; Листом ТОВ «Управляючої компанії «ВЕНЕЦІЯ», в якому зазначено, що [PERSON] фактично проживає в квартирі [ADDRESS] ; Актом від 26.01.2023 затвердженого директором ТОВ «УК «Венеція», в якому зазначено, що зі слів сусідів та консьєржа секції Е житлового будинку [ADDRESS] , громадянин [PERSON] на даний час проживає у квартирі [ADDRESS] за вищевказаною адресою, а його дружина [PERSON] разом з дітьми після повномасштабного військового вторгнення російської федерації на території України за даною адресою не проживають. ТОВ "Теплопостачсервіс" є виконавцем послуг з централізованого опалення та надає зазначену послугу відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ "Теплопостачсервіс" зареєстровано 01.06.2007 №1068 102 0000 019992. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (введений в дію з 01 травня 2019 року, крім: ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 3-7, 9, 11, 12, ч. 2 ст. 26, ст. 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), ч. 2 ст. 2, ч. ч. 3 та 4 ст. 8, ч. ч. 2 та 3 ст. 10, ст. 15, ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 16, ст. 18, ч. 5 ст. 28, які введені в дію 10 червня 2018 року). Згідно із ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII, учасниками правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: 1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача; 2) послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом; 3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; 4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; 5) послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; 6) послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення; 7) послуг з поводження з побутовими відходами - суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статей 19-20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір із виконавцем про надання йому житлово-комунальних послуг. Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з центрального опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (надалі Правила). Між ТОВ «Теплопостачсервіс» та [PERSON] було укладено Договір №19/14/680 від 06.11.2015 «Про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води» за адресою [ADDRESS] . Відповідно до п. 1 Договору зазначено, що виконавець зобов`язується своєчасно надати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води згідно з діючими нормативами, а споживач зобов`язується своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Пунктом 11 Договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим У п. 19.1 Договору Про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води» №19/14/680 від 06.11.2015 зазначено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги у встановлений Договором строк . Згідно з правовою позицією, яка викладена в постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі № 6-1192ц15 та № 6-1706ц15, відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Підведення централізованого опалення до точки розподілу, свідчить про виконання послуг постачальником. При самовільному відключенні від центрального теплопостачання, споживач не звільняється від оплати центрального тепло постання в повному розмірі. Відповідач від мереж централізованого опалення у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався) та фактично споживав їх. Жодного разу не звертався до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках. Матеріали справи не містять доказів ненадання позивачем послуг відповідачу, так само як і звернень останнього з приводу відмови від отримання таких послуг. Відповідно до п. 11 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. У пункті 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.. Згідно із п. 20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до п. 30 Правил споживач зобов`язаний, у тому числі, оплачувати послуги в установлені договором строки. Статтею 162 ЖК УРСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Отже, згідно з зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Стаття 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Обов`язок щодо сплати за спожиті послуги встановлений законом. В силу положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. За відповідачем рахується заборгованість зі сплати наданих комунальних послуг, а саме: - 59074,42грн з централізованого опалення з листопада 2015 року по грудень 2019; сума 9550,15грн з централізованого постачання гарячої води за період з лютого 2017 року по грудень 2019 року, що підтверджується довідкою № 19/14-68Т від 16.01.2020. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг відповідач [PERSON] зобов`язаний сплатити на користь ТОВ «Теплопостачсервіс" 3% річних нарахованих позивачем на суму грошової заборгованості з централізованого опалення 1215,69грн; 3% річних нарахованих позивачем на суму грошової заборгованості з централізованого постачання гарячої води в сумі 499,52грн; інфляційні витрати нарахованих позивачем на суму заборгованості з централізованого опалення 10498,82грн; та інфляційні витрати нарахованих позивачем на суму заборгованості централізованого постачання гарячої води в розмірі 4265,58грн, що підтверджується розрахунком нарахування суми інфляційних витрат та 3% річних № 19-14-680Т від 16.01.2020. Відповідачем не надано до суду доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем, та не надано доказів про належне виконання щодо оплати за спожиті житло-комунальні послуги. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved