Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання, та просить встановити факт проживання однією сім`єю її та [PERSON] з 1995 року по [INFO] . Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вона народилася в с.Бондарі Чорнухинського району Полтавської області де і проживала до 2018 року. Поруч з її будинком з 1980 року проживав [PERSON] , який до виходу на пенсію працював у місцевому сільськогосподарському підприємстві, сім`ї не мав. В 1995 році внаслідок пожежі його будинок став непридатним для проживання, тому [PERSON] став проживати в її господарстві. Таким чином з літа 1995 року вона [PERSON] її син [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю до його смерті та вели спільне господарство. Починаючи з кінця 90-х років минулого століття [PERSON] став часто хворіти. Довгий час лікувався у Білоусівській дільничній лікарні потім в Мелехівській дільничній лікарні та потребував постійного догляду. [INFO] [PERSON] помер. Встановлення факту спільного проживання [PERSON] із заявником є необхідним для оформлення спадщини, оскільки факт їх спільного проживання із спадкодавцем не менше п`яти років однією сім`єю документально не підтверджений і встановити цей факт інакше, як у судовому порядку, не можливо. У судовому засіданні заявник [PERSON] просила задовольнити заяву з викладених у ній підстав та встановити факт постійного проживання її з [PERSON] , у період з 1995 року по 20 січня 2002 року. Представник заінтересованої особи Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти її задоволення. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити. Судом в порядку ст.ст.\~90,\~230\~ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які повідомили, що їм достовірно відомо, що внаслідок пожежі будинок [PERSON] став непридатним до проживання, і оскільки [PERSON] потребував постійного догляду, то [PERSON] запропонувала йому проживати разом у її домогосподарстві. [PERSON] доглядала за [PERSON] та з 1995 року вони проживали однією сім`єю та вели спільне господарство до дня його смерті. Коли [PERSON] помер заявниця здійснила його поховання та відбула поминальні дні, здійснює догляд за могилою. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] крім пояснень заявника та свідків, також підтверджується довідкою виданою Чорнухинською селищною радою Лубенського району Полтавської області №47 від 10 лютого 2023 року, (а.с.8) із яких слідує, що [PERSON] до 1995 року проживав одиноко в своєму житловому будинку, який знаходився поруч із житловим будинком [PERSON] в с.Бондарі Чорнухинського району Полтавської області. [PERSON] , з 1995 року і до дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] , проживала з ним разом за адресою с.Бондарі Чорнухинського району Полтавської області і вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] , [PERSON] похоронила його за власний рахунок, майном (житловим будинком та господарським реманентом), розпорядилася на свій розсуд. Верховний Суд у своїй постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17 зазначив, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією актового запису про його смерть №03 від 22 січня 2002 року, складеного Харсіцькою сільською радою Чорнухинського району Полтавської області. (а.с.16). Заявник не має змоги нотаріально оформити спадщину, що належала померлому [PERSON] , оскільки відсутній документ, що підтверджує факт проживання останнього, однією сім`єю не менш як п`ять років. Підтвердити факт їх спільного проживання інакше, як у судовому засіданні, не можливо. Згідно ч. 2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, так як встановлення цього факту необхідне їй для прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п. 21\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. „Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст.3 Сімейного Кодексу України\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-рп/99 від 03.06.1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22\~Закону України\~"Про\~міліцію" та частини шостої статті 22\~Закону України\~"Про\~пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") визначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні було доведено факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] у період з 1995 року по 20 січня 2002 року. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved