Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Представник заявника - адвокат Михайлов Д.О. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з заявою про встановлення факту народження [INFO] дитини [PERSON] від батьків: матері - [PERSON] , батька - [PERSON] у м. Сімферополь АР Крим. У заяві вказала, що нею 14.12.2013 року було укладено шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано 14.12.2013 р. Відділом державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, про що зроблено відповідний актовий запис № 1422 та видано свідоцтво про шлюб. Від вказано шлюбу у пологовому будинку у м. Сімферополь АР Крим [INFO] народилась дитина - [PERSON] , про що було отримано медичне свідоцтво про народження, а окупаційною владою зареєстровано факт народження та Сакським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту засів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 125. У зв`язку з тим, що батьки дитини не мають можливості на даний час приїхати на не окуповану територію України, заявниця звернулась до Хортицького районного суду міста Запоріжжя з відповідною заявою. В підтвердження родинних відносин заявник надала певний перелік документів, та просить суд встановити факт народження [INFO] дитини [PERSON] від батьків: матері - [PERSON] , батька - [PERSON] у м. Сімферополь АР Крим. Заявник [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились, в заяві зазначили про розгляд справи без їх присутності. Представник Хортицького районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явилися, про місце , день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] , копія якого знаходиться в матеріалах справи, яке видано 14.12.2013 року, Відділом державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, 14.12.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1422. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від вказано шлюбу у пологовому будинку у м. Сімферополь АР Крим [INFO] народилась дитина дівчинка - [PERSON] , вагою 3740, 00 гр., про що було отримано медичне свідоцтво про народження № 3004, копія якого знаходиться в матеріалах справи, а окупаційною владою зареєстровано факт народження та Сакським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту засів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 125. Дитина народилась під час тимчасової окупації АР Крим. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» внутрішнього переміщення осіб» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено і Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 1 ч. 1 тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. У зв`язку з відсутністю медичного документа , який підтверджує факт народження дитини, українського зразка, заявник не може в органах ДРАСу отримати свідоцтво про народження дитини, у зв`язку з чим звернулась до суду з відповідною заявою, оскільки в позасудовому порядку батьки дитини не можуть отримати свідоцтво про народження дитини. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до пункту 7 частини 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно вимог частини 1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства Юстиції України за № 52/5 від 18.10.2000 року, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження, - відповідно до частини 4 ст.13 "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, але який регулює подібні за змістом відносини, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, тобто, надані заявником документи не є допустимими доказами у розумінні ст.78 ЦПК України. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі. Суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров`я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. З огляду на викладене, суд вважає, що заявник має право на звернення до суду із заявою про встановлення факту народження дитини. Досліджені судом докази у їх сукупності підтверджують факт народження [INFO] гр. України [PERSON] , дитини жіночої статі, для проведення державної реєстрації народження якої існують об`єктивні перешкоди. Встановлення факту народження дитини породжує юридичні наслідки - надасть можливість заявникам отримати в державному органі України свідоцтво про народження дитини, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, у своєму висновку Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туречинни», зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Відповідно до ч.1, 2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої З викладеного вище, вбачається, що заявником надано достатньо доказів того, що 09 вересня 2023 року від батьків: матері - громадянки України [PERSON] , батька - громадянина України [PERSON] , народилась дитина [PERSON] , а тому, суд вважає що заява [PERSON] про встановлення факту народження дитини є обґрунтованою, доведеною і такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Крім того, у зв`язку з тим , що заявника на підставі ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за подачу заяви вказаної категорії, тому суд вважає , що судові витрати пов`язані з розглядом справи необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved