Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути на свою користь аліменти на її утримання у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 6 700 грн. з індексацією, щомісячно до закінчення навчання чи досягнення двадцятитрьохрічного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є донькою [PERSON] . На теперішній час позивачка навчається на третьому курсі у Київському національному лінгвістичному університеті на денній формі навчання, на платній основі, строк надання освітньої послуги становить з 21.09.2020 року по 30.06.2024 року. За два роки навчання позивачки, сплачувала її мати [PERSON] у сумі 35610,00 грн. за рік згідно Договору про надання освітніх послуг № 6310-0824 від 15.09.2020 року. У зв`язку із навчанням позивачки на денній формі, вона не може себе утримувати та потребує матеріальної допомоги, оскільки не має можливості влаштуватись на роботу, не має можливості отримувати заробіток, на даний час не здатна самостійно покривати витрати на харчування, підручники та канцелярські товари, що необхідні для навчання, а також на одяг, засоби гігієни. Мати позивачки втратила можливість їй допомагати, а відповідач добровільно матеріальну допомогу надати відмовився. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та її представник не заперечують проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.08.2013 року вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] (а.с. 22). Згідно з довідкою виданої Київським національним лінгвістичним університетом №15-01/19-0740 від 16.09.2022 [PERSON] навчається на ІІІ курсі денної форми здобуття освіти факультету германської філології і перекладу Київського національного лінгвістичного університету; термін навчання з 21.09.2020 року до 30.06.2024 року. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, не має можливості працювати та самостійно утримувати себе, виходячи з матеріального становища сторін суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у зв`язку з продовженням навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 6700 гривень щомісячно, починаючи стягненняз моменту звернення позивачки до суду та до закінчення навчання, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження фактично понесених витрат представником позивача надано Договір № 15/10/2022-25 (а.с. 13), попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (а.с. 9), відповідно до якого виготовлення позовної заяви у сумі 5000 грн., судових витрат необхідних для розгляду справи (представництво у судовому засіданні, виготовлення заяв та клопотань) вартість однієї години витраченої адвокатом становить 3 000,00 грн. Крім того надано докази оплати послуг адвоката у розмірі 8000 грн. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Враховуючи викладене, суд вважає правильним визначити розмір витрат, які підлягають стягненню з відповідача на рахунок позивача у розмірі 8 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved