Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У жовтні 2022р. представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом про зобов`язання [PERSON] демонтувати самовільно збудовану перегородку із дверним блоком в коридорі загального користування на третьому поверсі будинку за адресою: [ADDRESS] перед кв. № 14 та привести стіни, стелю, підлогове покриття у попередній стан, зробивши поточний їх ремонт; зобов`язати відповідача демонтувати належний їй кондиціонер, зовнішній блок якого встановлено на фасаді зовнішньої стіни кв. [ADDRESS] ; стягнути моральну шкоду у розмірі 20 100,00 грн.;стягнути судовий збір у розмірі 2 977,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500,00 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач є власником кв. [ADDRESS] . Одноосібним власником сусідньої квартири № 14 з 07.09.2013р. є відповідач - [PERSON] . Відповідачем, як власником майна самовільно збудовано стіну (перегородку) із дверним блоком у коридорі загального користування на третьому поверсі будинку за адресою [ADDRESS] перед квартирою 14 , чим обмежено право позивача на користування спільним загальнобудинковим майном (місцем загального користування), тим самим збільшивши площу індивідуального протиправного використання приміщення коридору. Також, встановлено кондиціонер, зовнішній блок якого розміщено на фасаді будинку за адресою [ADDRESS] , що примикає до квартири № 13 . Вказані самоправні дії не відповідають нормам технічної документації будинку та квартири та вимогам нормативних документів у галузі будівництва, що затверджені центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Збудована стіна (перегородка) із вмонтованими дверима, примикає до стіни квартири позивача, і при відкритті, зачиненні дверей, особливо у ранковий, вечірній та нічний час, до квартири позивача проникає звук. А конструктивні елементи кондиціонера розташовані впритул до вікна позивача, псують естетичний вигляд фасаду будинку та звужують і псують вигляд, огляд з вікна [PERSON] . Таким чином позивачу [PERSON] створені суттєві перешкоди в користуванні належною йому кв. № 13 цього ж будинку. Просить позов задовольнити. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 26.10. 2022р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадженн з повідомленням викликом сторін у судове засідання. 18.11.2022р. представником позивача подано заяву про зміну предмету позову у справі про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольтнити з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не відомі. Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошиснького райну м.Києва» у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник надала пояснення по справі в якій просила прийняти законне та обгрунтоване рішення, що грунтується на нормах чинного законодавства України. ІV. Фактичні обставини встановлені судом Відповідно до договору дарування квартири від 27.02.1998р. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] /а.с.17-18/. V. Норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно із ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Позивач вказує, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , однак доказів на підтвердженя вказаному суду не надано. Суд не приймає до уваги долучені фотознімки на підтвердження позовних вимог, оскільки встановити належність вказаних фото не вдається за можливе. Також з наявних в матеріалах справи доказів не можливо встановити, за якою адресою, саме відповідач встановила перегородку із дверним блоком в коридорі загального користування на третьому поверсі будинку та кондиціонер на фасаді будинку. Згідно з вимогами статтей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, оскільки позов є необгрунтованим та не підтверджений належними доказами, відсутні підстави для його задоволення. Крім того немає підстав і для задоволення вимоги щодо відшодування моральної шкоди, оскільки дана вимога залежить від вирішення вимоги про зобов`язання демонтувати самовільно збудовану перегородку із дверним блоком в коридорі загального користування та зобов`язання демонтувати кондиціонер. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За положеннями статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи норми ст. 141 ЦПК , оскільки суд відмовив у задоволенні позову, витрати щодо розгляду покладаються на позивача. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed