Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 червня 2020 року сторони зареєстрували шлюб у Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Від шлюбних відносин спільних дітей у сторін немає. Спільне життя у сторін не склалось, з часом в них почали виникати сварки, з`явились діаметрально різні погляди на сімейне життя. З вересня 2020 року вони перестали підтримувати подружні стосунки, проживають окремо один від одного. Шлюб носить суто формальний характер та подальше його збереження є неможливим оскільки суперечить волі та інтересам позивача. Спроби позивача у позасудовому порядку вирішити сімейний конфлікт були марними, тому з наведених вище підстав позивач була вимушена звернутись із позовом до суду. Позивач з`явилась у судове засідання, пояснила про неможливість збереження шлюбу, просила задовольнити позовні вимоги. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належними чином, в порядку п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, відзив на позов не надходив. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , який зареєстрований 22.06.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 969; копія паспорту громадянки України [PERSON] виданий 18.09.2007р. Ренійським РВ ГУМВС України в Одеській області. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 22 червня 2020 року сторони зареєстрували шлюб у Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Від шлюбних відносин спільних дітей у сторін немає. Спільне життя у сторін не склалось, з часом в них почали виникати сварки, з`явились діаметрально різні погляди на сімейне життя. З вересня 2020 року вони перестали підтримувати подружні стосунки, проживають окремо один від одного. Шлюб носить суто формальний характер. Позивач не бажає зберегти шлюб, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. За\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась остаточно, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу. Відповідно до ч. 1, ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір сплачений останньою в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved