Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювання, в розмірі 55 000 грн. В обґрунтування своїх доводів позивач в позові зазначив, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 1984 по 2022 рік , стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів 35 років 04 місяці. 02.02.2022 року [PERSON] звільнився з підприємства за ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію. Згідно Медичного висновку лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) від 02.06.2022 року, протокол № 524, виданим ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» позивачу встановлено професійні захворювання:«1.Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пилотоксичний бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії) група В, Легенева недостатність першого-другого ступеня;2. Радикулопатія попереково-крижова L5-S1 та шийна С6, С7, С8, рецедивуючий перебіг на фоні полісегментарної дископатії з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим, м?язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних (ПФ другого ступеня) суглобів;, 3. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху) - за класифікацією Остапкович В.О. та Пономарьової Н.І. ». Відповідно до п. 9 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 30.06.2022 року (Форма П-4): Дата встановлення остаточного діагнозу за вказаними вище професійними захворюваннями 02.06.2022 року.Згідно з п.п. 17, 18 цього Акту встановлено, що причиною виникнення отриманих Позивачем професійних захворювань є наявність на його робочих місцях на ПАТ «Запоріжсталь» шкідливих виробничих факторів Згідно Довідки до акту огляду МСЕК серія 12 ААВ № 633504 від 01.08.2022 року Позивачу встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності: професійне захворювання. Згідно Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, серія 12 ААА № 097358 від 01.08.2022 р. - ступінь втрати професійної працездатності Позивача складає 55 %. Внаслідок отриманого професійного захворювання Позивач не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку в ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується. Окрім цього позивач має постійні фізичні страждання, внаслідок вказаних вище професійних захворювань, що спричиняє йому душевні страждання, призводить до хвилювань, депресивного стану. Позивачу 56 років, з яких більшу половину життя (35 років, 04 місяці) він працював за робітничим професійним напрямком на підприємстві Відповідача, інших спеціальностей він не має. Однак, станом не теперішній час, працювати за фахом позивач фізично не зможе ніколи, за станом свого здоров`я, змінився стан та якість життя позивача, що завдає йому постійних моральних страждань. Окрім цього позивач зазначає , що він має на утриманні неповнолітню дитину. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь у якості відшкодування моральної шкоди 55 000 гривень, а також понесені позивачем судові витрати на правову допомогу. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи(а.с.26). 20.02.2023 року представником відповідача - адвокатом Бузівською Н.М. надано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач посилаючись на те, що позивач був обізнаний про шкідливі фактори, що присутні на його робочому місці, та свідомо без примусу погодився виконувати доручену йому роботу, від дорученої роботи позивач не відмовлявся, був забезпечений засобами індивідуального та колективного захисту . За ввесь період роботи на підприємстві відповідача [PERSON] жодних скарг не заявляв , обов`язкові медичні огляди проходив, за результатами яких його було визнано здоровим та придатним до роботи. Крім того, протягом роботи позивача та на момент його звільнення з роботи, відсутні будь які докази наявності в нього професійних захворювань. Таким чином відповідач вважає, що [PERSON] , знаючи про погіршення стану свого здоров`я та приховуючи дану інформацію від роботодавця та медичної комісії, свідомо погіршував стан свого здоров`я, наслідком чого стала часткова втрата позивачем працездатності та його моральні страждання. Також позивачем не вказано, які саме дії/бездіяльність відповідача призвели до моральних страждань позивача, та не визначено причинний зв`язок між цими діями та спричиненою шкодою, вважає заявлені позовні вимоги завищеними , необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. (а.с.43-49, 55-61). 13.03.2023 року представником позивача- адвокатом Біліченко О.О. надано відповідь на відзив, в якому зазначив, що створення безпечних умов праці - є беззаперечним обов`язком роботодавця. «Наявність шкідливих факторів», про які був обізнаний Позивач, та «перевищення норм ГДК цих шкідливих факторів», зафіксоване на його робочому місці, що вплинуло на виникнення професійного захворювання - це принципово різні речі. Перевищення норм ГДК шкідливих факторів, а також можливі наслідки їх впливу на здоров`я - взагалі не доводилось до відома працівників , зокрема позивача. Можлива обізнаність працівника із шкідливими умовами не нівелює обов`язки роботодавця щодо створення для працівників безпечних умов праці та нести відповідальність за відсутність таких умов. Позивач працював на ПАТ «Запоріжсталь» 35 років 04 місяці, отримав саме на цьому підприємстві професійні захворювання, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами (трудова книжка, медичний висновок ЛЕК від 02.06.2022 року, протокол № 887, Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 30.06.2022 року (Форма П-4) (а.с. 66-70). В судовому засіданні представник позивача - адвокат Біліченко О.О. позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та у відповіді на відзив на позовну заяву, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. . Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 1984 р по 2022 рік , що підтверджується трудовою книжкою позивача (а.с.9-10). Згідно Медичного висновку лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) від 02.06.2022 року, протокол № 887, виданим ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» позивачу встановлено професійні захворювання:«1.Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пилотоксичний бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії) група В, Легенева недостатність першого-другого ступеня;2. Радикулопатія попереково-крижова L5-S1 та шийна С6, С7, С8, рецедивуючий перебіг на фоні полісегментарної дископатії з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим, м?язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних (ПФ другого ступеня) суглобів;, 3. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху) - за класифікацією Остапкович В.О. та Пономарьової Н.І . » (а.с. 11-12). Відповідно до п. 9 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 30.06.2022 року (Форма П-4): Дата встановлення остаточного діагнозу за вказаними вище професійними захворюваннями 02.06.2022 року.Згідно з п.п. 17, 18 цього Акту встановлено, що причиною виникнення отриманих Позивачем професійних захворювань є наявність на його робочих місцях на ПАТ «Запоріжсталь» шкідливих виробничих факторів (а.с. 16). Згідно Довідки до акту огляду МСЕК серія 12 ААВ № 633504 від 01.08.2022 року Позивачу встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності: професійне захворювання(а.с. 19). Згідно Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, серія 12 ААА № 097358 від 01.08.2022 р. - ступінь втрати професійної працездатності Позивача складає 55 % ( а.с.19 зворотний бік). Статтею 153 Кодексу Законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноваженого ним органу. Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), згідно з ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. За змістом ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Оскільки на час звернення позивача до суду Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачено обов`язку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відшкодовувати потерпілому та членам їх сімей моральну шкоду, то таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, повинен відшкодовувати роботодавець згідно з правилами ст. 1167, 1168 ЦК України. Внаслідок отриманого професійного захворювання позивач не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку в ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується. Окрім цього позивач має постійні фізичні страждання, внаслідок вказаних вище професійних захворювань, що спричиняє йому душевні страждання, призводить до хвилювань, депресивного стану. На теперішній час, працювати за фахом позивач фізично не зможе ніколи, за станом свого здоров`я. Внаслідок цього змінився стан та якість життя позивача, що завдає йому постійних моральних страждань. Відповідно до ст. 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, окрім глибини фізичних та душевних страждань, має також враховувати характер правопорушення, форму та ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставини, які мають істотне значення. При цьому згідно п.3 ч.1 ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я. За таких обставин, з урахуванням вимог ст.23 ч.3 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 55 000 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір», що складає 1073,60 грн. Крім того, відповідно до ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 12000,00 грн., сплата яких підтверджена документально(а.с.71-73). На підставі викладеного та

Outcome: approved