Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся представник Моторного (транспортного) страхового бюро України з позовом до [PERSON] , в якому просив суд стягнути з відповідача на їх користь завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 42742,78 грн. та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилалася на те, що 29.07.2020 року о 10-00 год. сталася ДТП, а саме: відповідач керуючи транспортним засобом Лексус, номерний знак [NUMBER] допустив зіткнення з транспортним засобом Рено, номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова № 642/4038/20 від 21.08.2020 року відповідача визнано винним у настанні ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП не була застрахована. Потерпіла особа повідомила позивача про настання ДТП та надала останньому усі необхідні документи. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі у сумі 42742,78 грн. Зазначили, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні ДТП, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. У зв`язку з чим представник позивача і звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 07.09.2022 року відкрито провадження у справі Представник позивача в судове засідання не з`явилась. В позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходило. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ст. ст.\~223\~ч.4,\~280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала представник позивач. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Вимогами ст.\~12\~ч.3\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. На підтвердження позовних вимог позивач надав до позовної заяви копію постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова №644/3284/20 від 06.07.2020 року відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 грн. Статтями\~12,\~81\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що відповідач [PERSON] винний у скоєнні ДТП, яка сталася 29.07.2020 року, між його діями та шкодою, завданою власнику автомобіля Рено, номерний знак [NUMBER] , є безпосередній зв`язок. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed