Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Позивачі звернулись з позовом до відповідачів про визнання недійсними\~електронних торгів. В обґрунтування позову зазначено, що 27.04.2007 між [PERSON] та АКБСР «Укрсоцбанк» укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно якого надано кредит у розмірі 25\~600 доларів США, на строк до 26.04.2032, зі сплатою 12,7% річних за користування кредитними коштами. В якості забезпечення боргових зобов`язань за Договором кредиту №420/254-Ф01 від 27.04.2007, укладений іпотечний договір 27.04.2007, передано в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . Квартира придбана позивачами у період перебування у шлюбних відносинах, є спільною сумісною власністю та кожному з подружжя належить у рівних частках по для кожного. У зв`язку зі складною життєвою ситуацією позивачів, за кредитним договором виникла заборгованість. У зв`язку з цим АКБСР «Укрсоцбанк» подано до суду позовну заяву про стягнення заборгованості. Кіровським районним судом м. Кіровограда ухвалене рішення по справі та видано виконавчий лист № 2-8103/10 від 14.02.2011 про стягнення з [PERSON] на користь АКБСР «Укрсоцбанк» в особі Кіровоградського відділення Одеської філії АКБ «Укрсоцбанк» - 228\~354 грн боргу за кредитним договором, а саме: 23\~815 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 190\~110,38 грн, заборгованість по кредиту: 3538,06 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 28\~243,62 грн заборгованості по нарахованим та неповернутим відсоткам: 5000,00 грн заборгованості по сплаті штрафу: 5000,00 грн заборгованість по сплаті пені, судові витрати в сумі 1700,00 судового збору, витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. Станом на день звернення з позовом виконавчий лист 2-8103/10 від 14.02.2011 року на примусовому виконані перебуває у приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. Приватним виконавцем, в порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження», передано до ДП «СЕТАМ» квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка є предметом іпотеки, а останні здійснили незаконний продаж нерухомого майна, що підтверджується копією протоколу № 501303. В даній квартирі крім позивачів зареєстровані їх неповнолітні діти.Вважають, що продаж квартири здійснено незаконно, так як дозвіл на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають діти, службою з питань захисту прав дітей не надавався. Крім цього, діє мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, передбачений Законом № 1304-VII, не може бути примусово стягнуто нерухоме житлове майно, яке вважають предметом застави, якщо таке майно є забезпеченням зобов`язань за кредитами в іноземній валюті. Також, Договір іпотеки укладено 27.04.2007 та термін його закінчення ще не настав, тому боргові зобов`язання позичальника та кредитодавця продовжується до 06.03.2032. Позивач просить задовольнити позовні вимоги повністю. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 грудня 2020 року суддею Варакіною Н.Б. відкрито загальне позовне провадження по справі. 30 червня 2021 року від представника відповідача ДП «СЕТАМ» надійшов відзив. В обґрунтування відзиву зазначено, що 09 вересня 2020 року відбулись електронні торги за лотом № 438089 з реалізації предмета іпотеки, а саме: двокімнатної квартири, загальною площею 49,0 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за результатами яких складено протокол № 501303, згідно якого переможницею стала учасниця № 2 [PERSON] , яка запропонувала найвищу та єдину цінову пропозицію в розмірі 336 49 грн 80 коп. Зазначає, що вказані електронні торги відбулись з дотриманням норм чинного на момент проведення електронних торгів законодавства. ДП «Сетам» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби чи приватного виконавця. При цьому жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язку організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна. З приводу доводів позивачів щодо мораторію, зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ЗУ «Про мораторій» не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно ст. 5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України з споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Однак, позивачами не було підтверджено жодними належними та допустимими доказами факт того, що іпотечне майно використовується ними як місце постійного проживання. Сама по собі реєстрація місця проживання позивачів у квартирі, що була предметом іпотеки, не може бути беззаперечним доказом того, що спірне майно на момент передачі його на реалізацію використовувалось позивачами як місце постійного проживання. Отже, дії приватного виконавця, щодо передачі на реалізацію спірної квартири є цілком законними. З приводу доводів позивача щодо спільної сумісної власності подружжя зазначає, що в разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатись об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. З приводу доводів позивачів щодо дозволу органу опіки та піклування, зазначає, що на момент укладання Договору іпотеки, на підставі якого був винесений акт про реалізацію предмета іпотеки, неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , не мала права власності чи права користування спірним будинком. Донька позивачів [PERSON] , [INFO] , на момент відкриття виконавчого провадження та передачі майна на реалізацію була повнолітньою. Вважає, що доводи позивачів в цій частині не знайшли свого підтвердження та є безпідставними. З приводу доводів позивачів щодо визнання протоколу проведення електронних торгів недійсними зазначає, що підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених порядком реалізації арештованого майна. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Жодного порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результат торгів, а також порушення законних прав позивачів такими порушеннями у позовній заяві не доведено. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 14 липня 2021 року представник правонаступника третьої особи АТ «Альфа-Банк» надав до суду письмові пояснення. В обґрунтування зазначив, що дочка позивачів на момент передання квартири ДП «СЕТАМ» та на момент продажу предмета іпотеки (09.09.2020 року) була повнолітньою, а тому твердження позивачів не відповідає дійсності. Щодо сина позивачів зазначає наступне: відповідно до п. 3.3.13 Кредитного договору № 420/254-ФО1 від 27.04.2007 року позичальник зобов`язаний протягом двох робочих днів повідомляти Кредитора про зміну адреси, місця роботи, номерів телефонів, прізвища та імені,а також про факти розлучення, народження дітей та інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов`язань за цим Договором, з наданням відповідних документів, що їх підтверджують. Позивачі всупереч зазначеному пункту договору не повідомляли Кредитора про народження дитини та її реєстрації за місцем предмету іпотеки після його укладення. Згідно постанови КМУ № 481 від 27.05.2020 року «Про внесення змін до Правил реєстрації місця проживання», були внесені зміни, зокрема п. 18,19 Правил: у разі перебування житла у іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотеко держателя або довірчого власника. Позивачі, в порушення вказаних норм чинного законодавства України, не повідомляли та не звертались до Кредитора із заявами про отримання дозволу на реєстрацію в іпотечній квартирі неповнолітніх осіб, а Кредитор не надавав згоди на реєстрацію будь-яких осіб, у тому числі неповнолітніх. Зазначає, що позивачами не доведено жодного твердження про те, що під час проведення оспорюваних електронних торгів було порушено правила їх проведення, норми законодавства які регулюють порядок проведення електронних торгів, а також їх вплив на результати проведення оспорюваних електронних торгів. А дії приватного виконавця у виконавчому провадженні, які стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Просив відмовити у позові. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда суддею Варакіною Н.Б. від 06 жовтня 2021 року залучено АТ «Альфа-Банк» до участі у справі як правонаступника, витребувано від ДП «СЕТАМ» матеріали справи по проведенню електронних торгів, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда суддею Варакіною Н.Б. від 01 лютого 2022 року у задоволенні заяви про забезпечення позову представника позивачів [PERSON] відмовлено. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда суддею Варакіною Н.Б. від 24 січня 2023 року клопотання представника третьої особи АТ «Альфа-Банк» - адвоката Луньової А.Г. про заміну третьої сторони задоволено та замінено АТ «Альфа-Бакн» на АТ «Сенс Банк». 16 лютого 2023 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив. В обґрунтування зазначає, що за адресою [ADDRESS] , позивачі не зареєстровані та відповідно фактично не проживають. За зазначеною адресою зареєстрована та проживає відповідачка, як власник та її повнолітній син. Окрім цього, зазначає, що позивачами подано позов до Кіровського районного суду м. Кіровограда про визнання незаконними та протиправними дій приватного виконавця.У задоволенні позову судом відмовлено. Позивачами подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, яке судом апеляційної інстанції залишено без змін. Судом касаційної інстанції також залишено постанову суду апеляційної інстанції без змін. Тобто дії приватного виконавця визнано законними та правомірними. 13.08.2020 нею подано заявку на електронній платформі ДП «СЕТАМ».За результатами торгів, її визнано переможцем, який запропонував найвищу ціну, що затверджено протоколом № 501303 від 09.09.2020 року. Після завершення аукціону видано акт про реалізацію предмета іпотеки, на підставі якого приватним нотаріусом видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронного аукціону від 09.10.2020, згідно якого відповідачка одноосібно є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Просить у позові відмовити. 29 березня 2023 року представником позивачів адвокатом Швець Р.Ю. подано до суду додаткові пояснення. Позивачі та представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов. Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.в. в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Представник відповідача ДП «Сетам» в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розглядати справу у відсутності їх представника, заперечують проти позову в повному обсязі. Представник третьої особи АТ «СЕНС БАНК» в судовому засіданні просила відмовити у позові в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що27.04.2007 між [PERSON] та АКБСР «Укрсоцбанк» укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно якого надано кредит у розмірі 25\~600 доларів США, на строк до 26.04.2032 зі сплатою 12,7% річних за користування кредитними коштами. В якості забезпечення боргових зобов`язань за Договором кредиту №420/254-Ф01 від 27.04.2007, у відповідність до іпотечного договору від 27.04.2007, передано в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда, ухваленим у справі № 2-8103/10, [PERSON] на користь банку стягнено заборгованість за кредитним договором, видано стягувачу виконавчий лист від 14 лютого 2011 року, що переданий на примусове виконання приватному виконавцю Мехеду О.В. У квітні 2020 року [PERSON] звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати незаконними і протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехеда О. В. щодо арешту (опису), вилучення та примусової реалізації квартири [ADDRESS] , яка є заставним майном; скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19 лютого 2020 року № 593, постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12 березня 2020 року № 718 та вчинені подальші дії щодо примусової реалізації квартири. Кіровський районний суд м. Кіровограда ухвалою від 27 липня 2020 року в задоволенні скарги відмовив. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що постанови приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехеди О. В. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~від 19 лютого 2020 року № 593, від 12 березня 2020 року № 718 відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, а тому немає підстав для визнання дій приватного виконавця незаконними і протиправними та скасування цих постанов, скарга [PERSON] є необґрунтованою, безпідставною. Кропивницький апеляційний суд постановою від 02 листопада 2020 року ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 липня 2020 року залишив без змін. Постановою від 30 червня 2021 рокуВерховний Суд залишив без змін ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції. За таких обставин, посилання позивачів на незаконні дії приватного виконавця є безпідставними. 09 вересня 2020 року відбулись електронні торги за лотом № 438089 з реалізації предмета іпотеки, а саме: двокімнатної квартири, загальною площею 49,0 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за результатами яких складено протокол № 501303, згідно якого переможницею стала учасниця № 2 [PERSON] , яка запропонувала найвищу та єдину цінову пропозицію в розмірі 336 49 грн 80 коп. Крім того, дії приватного виконавця, які не стосуються правил проведення електронних торгів, не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Для визнання електронних торгів недійсними, які є правочином, в розумінні ст. 203, 215 ЦК України, необхідно встановити порушення саме норм Порядку реалізації арештованого майна. Суду доказів такого порушення позивачем не надано. Позивачі вважають, що квартира є майном подружжя, виконавець не звертався про виділ частки у спільному майні подружжя. З таким твердженням погодитися неможна, оскільки сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. В разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісною власності, а є особистою власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Зазначена позиція є сталою практикою ВС. Однією із підстав позову зазначено дія мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті. 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» в редакції, чинній на час вчинення виконавчої дії, згідно з підпунктами 1, 2 пункту 1 якого передбачено, що протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140,0 кв. м для квартири та 250,0 кв. м для житлового будинку. Позивачами не надано жодного належного та допустимого доказу, на підтвердження того, що іпотечне майно використовується ними як місце постійного проживання. Реєстрація місця проживання у квартирі, яка була предметом іпотеки, не є беззаперечним доказом того, що на момент реалізації квартири вона використовувалась як постійне місце проживання. Крім того, однією з підстав позову зазначено відсутність дозволу органу опіки та піклування на реалізацію квартири, оскільки там зареєстровані неповнолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно зі статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання. Відповідно до пункту 4 статті 12 Закону України «Про основу соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Із матеріалів справи вбачається, що на момент укладення договору іпотеки, неповнолітня дитина не мала права власності чи права користування спірним будинком. Більш того, на момент відкриття виконавчого провадження [PERSON] 2006 року народження була повнолітньою. Відповідно до п. 3.3.13 Кредитного договору № 420/254-ФО1 від 27.04.2007 року позичальник зобов`язаний протягом двох робочих днів повідомляти кредитора про зміну адреси, місця роботи, номерів телефонів, прізвища та імені,а також про факти розлучення, народження дітей та інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов`язань за цим договором, з наданням відповідних документів, що їх підтверджують. Позивачі не надали доказів того, щовони повідомляли кредитора про народження дитини та її реєстрації за місцем предмету іпотеки після його укладення. Згідно постанови КМУ № 481 від 27.05.2020 року «Про внесення змін до Правил реєстрації місця проживання», були внесені зміни, зокрема п. 18,19 Правил: у разі перебування житла у іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотеко держателя або довірчого власника. Позивачі, в порушення вказаних норм чинного законодавства України, не повідомляли та не звертались до кредитора із заявами про отримання дозволу на реєстрацію в іпотечній квартирі неповнолітніх осіб, а Кредитор не надавав згоди на реєстрацію будь-яких осіб, у тому числі неповнолітніх. Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен надати докази разом із позовною заявою. Докази повинні бути належними, допустими та достовірними, що регламентує ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України, тобто докази повинні містити інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. \~ \~ \~ \~Позивачі не довели що відбулось порушення вимог Порядку при проведенні електронних торгів, що ці порушення вплинули на результаті торгів, і що законні інтереси позивачів порушені. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 60, 61 СК України, ЗУ «Про іпотеку»,

Outcome: dismissed