Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 29.11.2022 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі позивач) засобом поштового зв`язку звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором №MKL6GA00000016 від 13.12.2007 року, нарахованої відповідно до статті 625 ЦК України як захід цивільної відповідальності. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у порушення умов кредитного договору №MKL6GA00000016 від 13.12.2007 року, вимог статей 509, 526, 1054 ЦК України позичальник не виконував зобов`язання з своєчасної сплати платежів за кредитом, процентів за користування коштами за кредитним договором, у зв`язку з чим у позичальника виникла заборгованість в розмірі 15 355,98 доларів США, на яку нараховано захід цивільної відповідальності в розмірі 3% річних в сумі 1230,79 доларів США, що за курсом 36,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.11.2022 року складає 44\~997,68 грн. Відповідачка відзиву на позов не надала. Заяви ( клопотання) учасників справи. Разом з позовною заявою позивачем було заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про отримання процесуальних документів в електронному вигляді. 02.03.2023 представник позивача подав клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Інші процесуальні дії у справі. 05.12.2022 року за протоколом автоматизованого розподілу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області судової справи між суддями вищевказану справу передано на розгляд судді Голяні О.В. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2022 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Оскільки відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилась, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам\~статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК) у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом 13.12.2007 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №MKL6GA00000016. Відповідно до п.7.1 вказаного договору банк зобов`язався надати «позичальнику» кредитні кошти шляхом готівки через касу на строк з 13.12.2007 року по 12.12.2017 року включно у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 20000,00 долар США на наступні цілі: споживчі цілі, а також розмірі 3\~579,33 долар США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмір 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00% на місяць від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.10 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу. Відповідно до ордеру розпорядження для надання кредиту згідно з договором № MKL6GA00000016 від 13.12.2007 року з [PERSON] на суму 23\~579,33 долар США здійснено наступні проводки: 20 000,00 долар США, відсоткова ставка 11,04 %. Згідно з наданим банком розрахунком у зв`язку з порушенням зобов`язання за кредитним договором №MKL6GA00000016 від 13.12.2007 року заборгованість [PERSON] за період з 01.03.2020 року по 01.11.2022 року перед банком складає 1230,79 долар США, з яких: 1230,79 долар США - 3 % річних від простроченої суми. Згідно витягу із статуту позивач є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», а довідкою з ЄДРПОУ та банківською ліцензією ( підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. Оцінка Суду. Згідно\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею\~ст. 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 ЦК України. Стаття 625 ЦК України\~передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у\~ст. 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його невиконання (договір чи діалект). Приписи\~ст. 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18). Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 зроблено висновок щодо можливості застосування положень\~ст. 625 ЦК України\~до будь-яких грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення. Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачене договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. У постанові від 06.03.2019 року у справі № 577/5360/15-ц Верховний Суд зробив висновок, що за змістом\~ст. 625 ЦК України\~нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 року у справі № 6-1946цс15, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд вважає, що надані позивачем докази є обґрунтованими, а тому приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь позивача кошти в сумі 1230,79 доларів США 3% річних від простроченої суми. При цьому суд виходить з приписів ч.1, ч.5\~ст.81 ЦПК України\~та враховує, що відповідач не надала суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростували наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом\~статті 141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжного доручення №ZZ425B1PMM від 15.11.2022 року позивачем було сплачено 2 481 грн. 00 коп. грн. судового збору. З цих підстав,

Outcome: approved