Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

01.02.2023 представник позивача - адвокат Сільченко О.В. (котрий уповноважений представляти інтереси позивачки на підставі ордеру серії АВ № 1058037(а.с. 19)) звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи його тим, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Своєю чергою [INFO] помер брат позивачки - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок, що знаходяться на території Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області. Коли позивачка звернулася до Літинської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право власності на вказане майно, їй було відмовлено у його видачі через причину відсутності правовстановлюючих документів. У інший спосіб позивачка не має можливості оформити дане спадкове майно. Тому представник позивачки вимушений звернутись до суду та просив визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Позивачка [PERSON] до судового засідання не з`явилася. Натомість її представник-адвокат Сільченко О.В. надав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити у відсутність позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Судовий збір просить залишити за позивачкою (а.с. 36). Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився. Надіслали на адресу суду листа, відповідно до якого просять розгляд справи проводити у відсутність представника селищної ради. Проти позову не заперечують (а.с. 35). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 6) [PERSON] помер [INFO] . У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 7) [PERSON] являється спадкоємцем після смерті [INFO] свого брата [PERSON] . Згідно довідки Літинської державної нотаріальної контори за № 1295/02-14 від 30.12.2021 (а.с. 7 зв.) [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті [INFO] батька [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 7) [PERSON] являється спадкоємцем житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , після смерті [INFO] брата [PERSON] . У відповідності до архівного витягу Селищенської сільської ради народних депутатів від 01.04.1994 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,75 га для ведення особистого підсобного господарства. Згідно витягу з Державного земельного кадастру (а.с. 9-14) на земельні ділянки із кадастровими номери 0522486200:05:003:0037, 0522486200:05:003:1237 та 0522486200:05:003:0041 відсутня інформація про зареєстроване право в державному земельному кадастрі. Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 79/02-14 від 25.01.2023 (а.с. 15) позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] брата [PERSON] по причині відсутності правовстановлюючих документів. Відповідно до довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 875 від 12.08.2022 (а.с. 29) за [PERSON] в межах с. Садове Вінницького району Вінницької області рахувались земельні ділянки загальною площею 0,75 га, в тому числі: 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд по [ADDRESS] ; 0,15 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] ; 0,35 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Державний акт (сертифікат) на земельні ділянки спадкодавцями за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Оскільки [PERSON] за життя не отримав державного акту на земельні ділянки, хоча земельні ділянки і передані останньому у приватну власність, відтак позивач в порядку спадкування за законом після смерті батька та брата вправі порушувати питання про успадкування права власності на ці земельні ділянки. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] який помер [INFO] належало право приватної власності на земельні ділянки на території с. Садове Вінницького (Літинського) району Вінницької області, а позивачка [PERSON] , має намір успадкувати майно померлого батька, проте успадкувати майно не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому з метою захисту майнових прав позивачки, за останньою слід визнати право власності на зазначені земельні ділянки право на які було у [PERSON] котрий помер [INFO] , спадщину після смерті якого прийняв його син [PERSON] , у свою чергу після смерті якого [INFO] спадщину прийняла спадкоємець за законом [PERSON] (позивачка у справі). Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати, за клопотанням представника позивача (а.с. 36) слід залишити за позивачкою [PERSON] .

Outcome: approved