Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Позивач 29 листопада 2022 року звернулась до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 2011 року вона проживала з відповідачем як подружжя без реєстрації шлюбу. Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З травня 2022 року із батьком сина разом не проживають, вона проживає в Австрії. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач участі у вихованні та утриманні спільної дитини не приймає. Джерел доходу, крім виплат на дитину та пенсії по інвалідності не має. Відповідач офіційно працевлаштований, має постійний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утриманні дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до повноліття дитини. У відзиві на позов зазначив, що проживав з позивачем в цивільному шлюбі з 2011 року. 25 травня 2022 року позивач виїхала зі спільним сином та донькою від першого шлюбу за кордон до Австрії та пообіцяла повернутися до 23 серпня 2022 року. У зв`язку з продовженням військового стану в Україні повернення сина не відбулося. На даний час позивач отримує українську пенсію по інвалідності, соціальну допомогу від Карітасу на себе та двох неповнолітніх дітей, розмір якої складає 415 Євро, проживає в соціальній квартирі, за яку сплачує також країна, яка приймає родину. Повідомив, що офіційно працює в СНАУ, має ряд хронічних захворювань. Поширений остеохондроз поперекового відділу хребта, протрузію диска, остеохондроз шийного відділу, вузол в правій долі щитоподібної залози. Всі захворювання потребують постійного нагляду та лікування. На даний час проживає в квартирі матері . Крім того має матір похилого віку - [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонером по інвалідності 3 групи загальне захворювання та перебуває на утриманні сина. Не заперечує проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно на особистий рахунок дитини. У відповіді на відзив позивачка посилалась на те, що стан здоров`я дитини (вада зору - міопія високого ступеня, міопічний астигматизм) сторін потребує постійного лікування. Після подання в серпні 2022 року позову до Австрійського суду, не має наміру проживати разом з відповідачем. З моменту від`їзду за кордон, відповідач заблокував картку дитини з подарованими йому коштами, матеріальної допомоги не надає, дитину зі святами не вітає. Крім того, вона сама потребує нагляду та лікування в онкодиспансері. Просить позовні вимоги задовольнити повністю. У запереченнях відповідач зазначив, що не має можливості спілкуватися із сином та брати участь у його вихованні, оскільки позивачка перешкоджає цьому. Не ухилявся від утримання дитини та утримував сім?ю. Позивачка отримує соціальну допомогу в Австрії, якої є достатньо для проживання. Ухвалою суду від 07.12.2022 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання . У судове засідання позивачка не з?явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала клопотання про розгляд справи без її участі. У судовому засіданні відповідач частково визнав позов, зазначивши, що згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі 1500 грн. Повідомив, що наразі син разом із матір?ю знаходяться в Австрії, йому невідомо точне місцезнаходження сина. Позивачка неодноразово ставила питання щоб відповідач виїхав за кордон та мешкав разом із ними. До початку війни він з позивачкою та сином проживали разом однією сім?єю, вели спільне господарство. Позивач не має інших дітей, допомагає матері, яка є інвалідом. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Із копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком дитини є [PERSON] . Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком дитини, він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. З довідки до акта огляду МСЕК від 04.11.2016 [PERSON] має третю групу інвалідності, загальне захворювання безтерміново. Перебуває на обліку в Пенсійному фонді України, отримує пенсію по інвалідності, розмір якої в квітні 2022 року складав 2300 грн (а.с.6-7,10). Згідно рішення Окружного суду Вінер-Нойштадта Австрійської Республіки від 27.09.2022 р. згідно декларації про майно від 26 вересня 2022 року [PERSON] є громадянкою України, біженкою в Австрії. Отримує українську пенсію по інвалідності в розмірі 60,50 євро на місяць, а також отримує 415 євро на місяць соціальної допомоги від Карітасу для себе та своїх двох неповнолітніх дітей, у тому числі для [PERSON] , які також є громадянами України. Заявниця проживає з двома дітьми в 1-кімнатній соціальній квартирі площею 20 кв.м, яку також фінансує [PERSON] (а.с.41). Відповідно до виписок з медичної амбулаторної картки [PERSON] , 1983 р.н., має ряд хронічних захворювань (а.с.42-55) . У відзиві відповідач повідомив, що офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату. Докази на підтвердження доходу суду не надано. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров`я та об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. Інших дітей не має. Надані докази, які підтверджують ряд хронічних захворювань відповідача не свідчать про те, що ці захворювання об?єктивно впливають на працездатність відповідача та його здатність утримувати дитину. Доказів фінансового характеру, які б надали можливість з?ясувати рівень витрат відповідача на своє лікування, суду не надано. Відповідачем повідомлено про наявність непрацездатної матері, яка є пенсіонером та особою з інвалідністю 3 групи. Проте матеріали справи не містять доказів, чи утримує її відповідач та у якому обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає, що сам факт наявності матері пенсійного віку не звільняє відповідача від обов`язку брати участь в утриманні сина. Під час вирішення питання щодо розміру аліментів суд виходить із засад виваженості, розумності і справедливості та враховує, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків. Суд враховує часткове визнання позову відповідачем, а також стан його здоров`я. Щодо згоди позивача на сплату аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Враховуючи вищевикладене позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 29.11.2022 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved