Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

У липні 2022 року позивачка [PERSON] через свого представника - адвоката Власову Г.П. звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» (надалі - ТОВ «Пологовий будинок «Лелека») грошові кошти в розмірі 18 779,00 грн. за ненадані послуги за Договором №591В/12/2021 від 31.012.2021; грошові кошти в розмірі 69 692,00 грн за Попереднім договором № 65П/02/2022 від 23.02.2022 року та судові витрати. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що 31.12.2021 року між нею та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» укладено Договір № 591В/12/2021 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Базовий+» з 6 тижнів до пологів - одноплідна вагітність, за умовами якого медичний заклад взяв на себе зобов`язання надати пацієнту медичну допомогу, що полягає у проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності пацієнта, яку пацієнт зобов`язується прийняти і виконувати та сплатити на умовах даного договору. Вартість послуг медичного закладу із спостереження вагітності склала 39 809,00 грн., які були сплачені позивачем у повному обсязі. Також, 23.02.2022 року укладено Попередній договір № 65П/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт», згідно якого медичний заклад взяв на себе зобов`язання у термін з 22 до 32 тижня вагітності Пацієнта (у разі спостереження вагітності в медичному закладі або афілійованих закладах) або з 32 до 34 тижня вагітності Пацієнта (у разі спостереження вагітності в інших медичних закладах) укласти Договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), Пакет «Комфорт» (надалі - «Основний договір» або «Договір»), на умовах якого Пацієнт зможе отримати від медичного закладу кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів Пацієнта, на основі діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України, обов`язкових протоколів і стандартів медичної допомоги та стандартів і i протоколів прийнятих в Медичному закладі, в обсязі та на умовах, передбачених Договором та Додатками до нього. Вартість послуг за цим договором склала 69 692,00 грн., які були сплачені позивачем у повному обсязі. Позивачкою за Договором № 591B/12/2021 отримано лише послуги щодо Страхового платежу «Захищена вагітність» одноплодова Програма 1 на суму 1 800,00 грн, оскільки було укладено Договір серії ДМС - фіз. особи № 7619/999/318/210003502 добровільного медичного страхування «Захищена вагітність» одноплодова», а також проведено два УЗД та кілька аналізів. Щодо цих послуг [PERSON] було запропоновано підписати та узгодити Акт наданих послуг з відповідачем, який підписаний так і не був. Проте 01.06.2022 з електронної пошти info@leleka.com.ua позивачем отримано лист від відповідача в якому вказано, що поверненню за Договором № 591В/12/2021 підлягає сума у розмірі 18 779,00 грн., яку позивачка не оскаржує. У зв`язку з воєнними діями відповідач не надав йому обумовлених укладеними договорами послуг у повному обсязі та не повернув отриманих на підставі вказаних договорів коштів. Враховуючи викладене, просила суд стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошові кошти грошові кошти в розмірі 18 779,00 грн. за ненадані послуги за Договором №591В/12/2021; грошові кошти в розмірі 69 692,00 грн. за Попереднім договором №65П/02/2022 від 23.02.2022 року - авансовий платіж, а також судові витрати 10 000 грн. на професійну правничу допомогу. Не погоджуючись з пред`явленими позивачем вимогами представник відповідача, подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі В обгрунтування поданого відзиву зазначає, що 31.12.2021 року між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та позивачем укладено № 591В/12/2021 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Базовий+»з 6 тижнів - до пологів (одноплідна вагітність). Позивачем було сплачено вартість договору в розмірі 39 809,00 грн, з яких Пацієнтом за час спостереження вагітності було використано послуги на суму 19 230,00 грн., що не заперечується позивачем. Разом з тим, між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та позивачем укладено попередній договір №65П/02/2022 від 23.02.2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт», за умовами якого пацієнт здійснює на користь медичного закладу авансовий платіж на суму 69 692,00 грн. Введення воєнного стану в Україні стало обставиною непереборної сили для ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та таким, що унеможливлює виконання своїх обов`язків перед позивачем за договором ведення, оскільки будівля пологового будинку зазнала обстрілів та значних пошкоджень від російських окупантів. З березня 2022 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», у зв`язку з введенням активних бойових дій біля пологового будинку та пошкодженням будівлі, пологовий будинок призупинив свою роботу до 01.09.2022, що негативно відзначилося на фінансових показниках ТОВ «Лелека». Наголошує, що обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності, окремим податковим іншим зобов`язанням, обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). 20.10.2022 представник позивача надала до суду відповідь на відзив, в якій просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, зазначила, що представником відповідача жодним чином не доведено як форс-мажорні обставини могли вплинути на його обов`язок повернути кошти, оскільки відповідач 28.03.2022 року частково відновив роботу, а з 04.04.2022 року роботу відновлено повністю. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних з підстав викладених у відзиві. Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 31.12.2021 року між позивачкою та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» укладено Договір № 591В/12/2021 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Базовий+» з 6 тижнів до пологів - одноплідна вагітність, за умовами якого медичний заклад взяв на себе зобов`язання надати пацієнту медичну допомогу, що полягає у проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності пацієнта, яку пацієнт зобов`язується прийняти і виконувати та сплатити на умовах даного договору (а.с. 29-34). Згідно з п. п. 5.2, 5.3 договору вартість медичної допомоги, що надається пацієнту медичним закладом складає 39 809,00 грн. та сплачується пацієнтом одноразово у формі 100% передоплати у момент підписання даного договору. Відповідно до п. 4.1.1 договору медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу, а також провести всі діагностичні та лікувальні заходи відповідно до даного Договору. Згідно п. п. 4.3.6, 4.4.2 договору пацієнт зобов`язаний сплатити за надану медичним закладом медичну допомогу у повному обсязі та в узгоджений сторонами в договорі строк, а також має право відмовитись від подальшого лікування. Пунктами 6.1, 6.4, 6.5 договору передбачена відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором. Сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання цього договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема, війну та воєнні дії. Відповідно до п. 6.6 договору сторона яка не може виконувати свої договірні відносини внаслідок обставин, зазначених у п. 6.5 договору повинна проінформувати про це іншу сторону, а також належним чином цей факт підтвердити. Пунктом 7.1 договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та сплати пацієнтом суми передбаченої п. 5.2 даного договору і діє до пологів пацієнта. Дія договору може бути достроково припинена, зокрема, з ініціативи пацієнта, за умови письмового повідомлення медичного закладу шляхом написання заяви на ім`я головного лікаря медичного закладу із зазначенням причин розірвання договору. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання відповідного повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості договору, що зазначена у п. 5.2 договору, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги пацієнту за договором (п. 8.1.2 Договору). Відповідно до Додатку № 1 до вищевказаного договору сторонами обумовлено перелік медичних обстежень і консультацій, які входять у предмет договору (а.с. 35-38). З матеріалів справи вбачається, що згідно рахунку - фактури № 69719 від 31.12.2021 та фіскального чеку, позивач відповідно до умов Договору № 591В/12/2021 від 31.12.2021 сплатила грошові кошти в розмірі 39 809,00 грн. (а.с. 45,46). Також, 23.02.2022 року між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та [PERSON] укладено Попередній договір № 65П/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт» за умовами якого медичний заклад зобов`язався протягом строку дії договору та на його умовах надати пацієнту якісну та кваліфіковану медичну допомогу, яка полягає у веденні пологів пацієнта згідно діючих нормативних документів та стандартів у галузі охорони здоров`я, а пацієнт зобов`язався прийняти медичну допомогу та забезпечити її оплату у строк та спосіб, визначені договором. (а.с.47-50). Згідно п. 1.4 договору, при підписанні попереднього договору пацієнт здійснює на користь медичного закладу авансовий платіж у розмірі 69 692,00 грн, що дорівнює ціні/вартості послуг медичного закладу за основним договором (Договором про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт». Згідно рахунку - фактури № 72143 від 23.02.2022 та квитанції від 23.02.2022 року позивачем сплачено грошові кошти за Попереднім договором № 223П/20/2021 на суму 69 692,00 грн. (а.с. 50-51). Позивачка двічі 10.03.2022 шляхом направлення на електронну пошту відповідача, та 27.04.2022 шляхом направлення листа поштовим зв`язком, зверталася до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» з досудовою вимогою про розірвання договорів та повернення грошових коштів сплачених за Договором № 591В/12/2021 від 31.12.2021 та Попереднім договором № 223П/20/2021 від 23.02.2023 Проте кошти не були повернуті. Крім того, позивачка зверталася підписати та узгодити Акт наданих послуг, оскільки нею за Договором № 591B/12/2021 було отримано послуги щодо Страхового платежу «Захищена вагітність» одноплодова Програма 1 на суму 1 800,00 грн, а також проведено два УЗД та кілька аналізів, однак акти відповідачем підписані не були. Як встановлено в ході розгляду справи та не заперечувалося сторонами позивачем за Договором № 591B/12/2021 від 31.12.2021 було сплачено грошові кошти в розмірі 39 809,00 грн. та отримано послуги на суму 19 230,00 грн. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, дію якого згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено з 23.08.2022 строком на 90 діб та який діє на день ухвалення рішення. У наданому листі Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 за №2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24.02.2022 є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору. За змістом ст. 509 ч. 3, 526 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості та виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідач добровільно не виконав умови договорів в позасудовому порядку, і сплачені кошти не повернув. При цьому, умовами обох Договорів передбачено право позивачки відмовитись від договору в односторонньому порядку, у такому випадку зобов`язання є припиненим, і пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору. Оскільки відповідачка у зв`язку з військовою агресією виїхала до більш безпечного місця, звернулася до відповідача з вимогою про повернення сплачених коштів. Надаючи оцінку аргументам відповідача щодо причин невиконання умов договору, суд погоджується із тим, що таке невиконання могло бути наслідком поважних та навіть об`єктивних причин, як ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку Російської Федерації. Суд також враховує, що такі обставини офіційно визнані форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити. Проте, суд зазначає, що обставини непереборної сили, відповідно до статті 617 ЦК України, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення. Наявність форс-мажорних обставин у відповідача, не позбавляє позивача права на повернення сплачених ним грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг. За таких умов, суд вважає, що оспорювані договори між сторонами слід вважати припиненим у зв`язку з односторонньою відмовою від нього, ст. ст. 611, 907 ЦК України. Водночас, у зв`язку з відмовою від договору і припиненням зобов`язання, позивач має право на повернення сплачених ним грошових коштів, що також передбачено умовами Договору. В частині надання оцінки розміру коштів, які підлягають поверненню, суд зазначає, що за Договором № 591В/12/2021 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Базовий+» від 31.12.2021 року слід стягнути грошові кошти в розмірі 18 779,00 грн. та за Попереднім договором № 65П/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт» грошові кошти у розмірі 69 692 грн.- авансового платежу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження фактично понесених витрат представником позивача надано Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, Договір про надання професійної правничої правової допомоги № 06.07/2022 від 06.07.2022 року, Додаткова угода №1 до Договору про надання правової допомоги № 06.07/2022 від 06.07.2022 року, відповідно до якого супровід справи в загальному місцевому суді (першої інстанції), а саме написання, підготовка, та подання до суду процесуальних документів (позовна заява, а також за необхідність відповідь на відзив, клопотання, адвокатські запити тощо) - вартість послуг становить 10 000грн., рахунок - фактуру №06-07/22 від 06.07.2022 року на загальну суму 10 000 грн., квитанцію про сплату на рахунок Адвокатського об`єднання Гришаков, Власова та партнери 10 000 грн. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Враховуючи викладене, суд вважає правильним визначити розмір витрат, які підлягають стягненню з відповідача на рахунок позивача у розмірі 2000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved