Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

20 вересня 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Свій позов обґрунтував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яку у визначений законодавством строк позивач, як спадкоємець першої черги прийняв, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру. Стаття 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак під час видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус повідомив позивачу, що згідно з інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладено арешт на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] постановою Державної виконавчої служби Броварського району постанова 782-вЗ від 17.05.2002 року, реєстраційні номери обтяження 1295615,1295623. Листом Броварської районної державної нотаріальної контори від 11 лютого 2022 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на майно спадкодавця накладено арешт. Згідно листа з Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) на виконанні виконавчих документів у яких боржником є [PERSON] не перебуває. 21 вересня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановивши відповідні фактичні обставини у справі, та виниклі правовідносини, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно стаття 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Листом Броварської районної державної нотаріальної контори від 11 лютого 2022 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на майно спадкодавця накладено арешт. Так, згідно інформації від 19.03.2021 року за № 248914527 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладено арешт на нерухоме майно: за адресою: [ADDRESS] ; постанова Державної виконавчої служби Броварського району справа № 766/782-вЗ від 30.05.2002 року, вх. № 674 від 08.06.2002 року; реєстраційний номер обтяження: 1295615, 1295623; майно, на яке накладено заборону: все майно; власник: [PERSON] . (а.с.11) Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20 січня 2022 року існує арешт майна за адресою: [ADDRESS] ; постанова Державної виконавчої служби Броварського району справа № 766/782-вЗ від 30.05.2002 року, вх. № 674 від 08.06.2002 року; реєстраційний номер обтяження: 1295615, 1295623; майно, на яке накладено заборону: все майно; власник: [PERSON] . (а.с. 12-15) Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно зі ч.1,2 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Таким чином, зважаючи на вищенаведене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved