Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

У лютому 2023 року з Дружківського міського суду Донецької області до Дзержинського міського суду Донецької області за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем з 18 березня 2022 року. У шлюбі у них [INFO] народився син - [PERSON] . На теперішній час шлюбні відносини припинені, але шлюб не розірвано, спільне господарство не ведеться. Малолітній син залишився разом з нею, повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач участі в вихованні дитини не приймає, матеріально дитину не забезпечує. На даний час заявниця не працює, отримує допомогу при народженні дитини в мінімальному розмірі. Отриманих коштів не вистачає для утримання дитини та створення гармонійних умов для її розвитку. Відповідач є працездатною особою, тому, на її думку, може сплачувати аліменти на утримання дитини та її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, щомісяця, на кожного з них. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву від 20.03.2023, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач надав заяву від 20.03.2023 про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває з 18 березня 2022 року у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який зареєстровано Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 42. Знаходячись у шлюбі, у сторін по справі [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Часовярської міської ради Бахмутського району Донецької області 15.06.2022. Відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Із змісту позовної заяви вбачається та ніким і нічим не спростовано, що малолітня дитина проживає разом з матір`ю, позивачем у справі. Позивач на даний час не працює, так як доглядає малолітню дитину, отримує мінімальну допомогу. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Утримання дитини є рівним обов`язком як матері, так і батька. Таким чином суд враховує, що позивач вимушено не працює, доглядає за дитиною, якій ще не виповнилося 3 років та не отримує матеріальної допомоги від чоловіка. Останній є працездатною особою, спроможний платити аліменти на утримання дитини та дружини, до виповнення дитиною трьох років. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст.ст. 182 - 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати 1/4 частину з усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при цьому розмір аліментів на утримання дружини до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, необхідно визначити також в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісяця. При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Окрім того, суд приймає до уваги визнання позову відповідачем, що, враховуючи наявність для цього законних підстав, є приводом для задоволення позову згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність заявлених позовних вимог, тому вони підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір, пов`язаний з розглядом справи, покладається на відповідача. У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, то судовий збір у сумі 1984 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved