Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що вона до 11.09.2022 року разом із своєю родиною проживала в місті Торецьк Донецької області. Після 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресії зі сторони рф була вимушена покинути Донецьку область та виїхав разом із сім`єю у більш безпечний напрямок, а саме до міста Кам`янське Дніпропетровської області. 24.02.2022 року керівник Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області видав їй, [PERSON] розпорядження про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] [INFO] у зв`язку з тим що батьки дитини тобто відповідачі покинули доньку в КП «Центральна міська лікарня» м.Торецьк 29.09.2021 року та [PERSON] набула статус дитини, позбавленої батьківського піклування. З 24.02.2022 року [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Позивач просила суд стягнути аліменти з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , з кожного на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожитковою .мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитини повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки до суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 10 січня 2023 року відкрито провадження по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] до 11.09.2022 року разом із своєю родиною проживала в місті Торецьк Донецької області, що вбачається з довідки від 10.11.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Після 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресії зі сторони рф була вимушена покинути Донецьку область та виїхав разом із сім`єю у більш безпечний напрямок, а саме до міста Кам`янське Дніпропетровської області, що вбачається з зазначеної вище довідки. 24.02.2022 року керівником Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області було видано розпорядження про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] , [INFO] у зв`язку з тим що батьки дитини тобто відповідачі по даній справі [PERSON] та [PERSON] покинули доньку в КП «Центральна міська лікарня» м.Торецьк 29.09.2021 року та [PERSON] набула статус дитини, позбавленої батьківського піклування. З 24.02.2022 року [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Стаття 7 СК України, визначає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Разом з тим, ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов`язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Відповідно до ст. 51 Конституції України турбота про дітей, їх виховання є рівним правом і обов`язком батьків. Відповідно до статті 247 Сімейного кодексу\~України встановлення опіки та піклування не припиняє\~права дитини\~на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.ч.7, 8, 9 ст.7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно з вимогами ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, слід зазначити, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Зокрема, згідно з ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини» прийнята резолюцією № 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача у частині стягнення аліментів на її користь з відповідачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно за\~ст.ст. 141-142 ЦПК України\~судовий збір необхідно стягнути з відповідачів на користь держави, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved