Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою в якій просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Мотивуючи свою заяву тим, що з відповідачем по справі перебували з 19.11.2011 року в зареєстрованому шлюбі, якій розірвано 09.12.2014 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення суду від 09.12.2014 року з відповідача на утримання доньки було стягнуто аліменти в розмірі частини всіх видів доходів, проте станом на 01.11.2021 року заборгованість зі сплати аліментів складає 198 922, 75 гривень. [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не відвідує доньку, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину, у зв`язку з чим вважає за доцільне позбавити його батьківських прав. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду на підставі ухвали Долинського районного суду Кіровоградської області, на виконання ухвали від 01 грудня 2022 року за підсудністю та відкрито загальне позовне провадження у даній справі із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, вважається належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, будь - яких клопотань на адресу суду від нього не надходило. ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ В ОСОБІ ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ надав письмові пояснення в яких заперечував щодо позбавлення його батьківських прав ( а.с.97). ПРЕДСТАВНИК ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ В ОСОБІ ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ до судового засідання не з`явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Зазначили, що до служби у справах дітей надійшло пояснення відповідача [PERSON] , в якому він зазначив, що проживає у селі Губки Гайсинського району, Вінницької області. Відповідно до письмових пояснень відповідач не згоден із позбавленням його батьківських прав. Звернув увагу, що піклується про доньку, а аліменти не може сплачувати, оскільки після інсульту стан здоров`я не дозволяє йому погасити заборгованість. ДОЛИНСЬКА МІСЬКА РАДА до судового засідання не з`явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. ГАЙСИНСЬКУ ТЕРИТОРІАЛЬНУ ГРОМАДУ повідомлено належним чином про день, час та місце судового засідання, представником подано до суду заяву про розгляд справи без участі та висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» відображено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 19.11.2011 року, який 09.12.2014 року розірвано (а.с.7, 19). Сторони мають доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дітей (а.с.6). Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі частини всіх видів доходів, починаючи стягнення з 19.09.2014 року та до досягнення повноліття. На підставі рішення, яке набрало законної сили 09.12.2014 року, судом видано виконавчий лист (а.с.8) Відповідач [PERSON] станом на 01.11.2021 року має заборгованість по сплаті аліментів на доньку відповідно до виконавчого провадження у розмірі 198922, 75 гривень, що підтверджується довідкою, виданою ПОКРОВСЬКИМ ВІДДІЛОМ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ ПІВДЕННО-СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ДНІПРО) (а.с. 23). До суду надано характеристику з навчального закладу КЗ Долинський ОЗЗСО! Ступенів № 4 Долинської міської ради» [PERSON] , остання характеризується як дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. За час навчання дівчинки в школі тато не відвідував батьківські збори, не цікавився успіхами доньки (а.с.21). ПРЕДСТАВНИКОМ ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ В ОСОБІ ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ опитано [PERSON] , який пояснив, що не згоден із позбавленням його батьківських прав. Звернув увагу, що піклується про доньку, а аліменти не може сплачувати, оскільки після інсульту стан здоров`я не дозволяє йому погасити заборгованість (а.с. 97-98). СЛУЖБОЮ У СПРАВАХ ДІТЕЙ ГАЙСИНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ складено висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Зазначили, що у 2020 та 2021 роках під час літніх канікул у батька [PERSON] проживала його донька [PERSON] , батько самостійно повною мірою займався вихованням доньки, створював належні умови для життя та відпочинку дитини. Частиною 7 ст. 7 СК України закріплено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Приписами статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За правилами статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 та ч. 4 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Звертаючись з даним позовом до суду, позивачка як на підставу позбавлення відповідача батьківських прав, посилалась на ухилення останнім від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки. Натомість, в заяві наданій ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ В ОСОБІ ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ [PERSON] зазначає, що спілкувався з доньку до тих пір поки позивачка не перешкоджала спілкуванню. Крім того вказав, що пережив інсульт, тривалий час перебував в лікарні, втратив роботу, а тому матеріально наразі не в змозі допомагати дитині. У постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі №204/1199/16-ц (провадження №61-170св17) наголошено, що не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків факт стягнення з батька аліментів на утримання дитини, оскільки таке є одним із способів захисту прав дитини на належне матеріальне забезпечення та свідчить про спонукання батька до надання дитині належного утримання. Наявність заборгованості по аліментах сама по собі не є підставою для позбавлення батька дитини батьківських прав. Вказане також узгоджується із правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 10.09.2021 року у справі №756/3513/19 та від 04.08.2021 року у справі №362/5584/18. Як зазначено в рішенні ЄСПЛ від 07.12.2006 у справі «Хант проти України», § 54, § 58 вирішення питання про позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків» (постанова ВС від 13.03.2019 р. у справі № 631/2406/15-ц) Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідач заперечував проти позбавлення його батьківських прав, зазначаючи, що бажає спілкуватися з донькою. Така поведінка відповідача дає підстави вважати, що останній не нехтує інтересами дитини. Невідвідування навчального закладу відповідачем не може свідчити повною мірою про ухилення від виконання батьківських обов`язків. Такий висновок зробив ВС в постанові №465/3694/14-ц від 16 січня 2019 року. Сторона позивача не довела та не надала суду документальних доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення їх батька, по відношенню до неї, батьківських прав, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити, однак, враховуючи поведінку відповідача щодо ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки, його слід попередити, що у разі продовження такої поведінки і у разі надання відповідних доказів, він буде позбавлений батьківських прав. Оскільки позбавлення батьківських прав є передчасним без попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (постанова ВССУ у справі № 211/559/16-ц від 01 листопада 2017р.). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Outcome: dismissed