Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

27 грудня 2021 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області суду з позовом до [PERSON] про стягнення 10 737 грн 58 коп. заборгованості за кредитним договором від 29.03.2012, укладеним між позивачем та [PERSON] . Позивач зазначає, що свої зобов`язання за кредитним договором він виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах кредитного ліміту, натомість, неналежне виконання позичальником договірних зобов`язань з повернення кредиту призвело до утворення у неї заборгованості перед Банком у вказаній сумі. [INFO] [PERSON] померла. На виконання вимог частини 2 статті 1281 ЦК України позивач 23.03.2018 направив претензію кредитора до Шосткинської міської державної нотаріальної контори. 02.08.2021 Банком було направлено лист-претензію до [PERSON] як спадкоємця, проте борг досі не погашений. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі і через оголошення розміщеного на сайті Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, але в судове засідання жодного разу не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності не надав. Зважаючи на вказане, суд, згідно положень ст. 280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до такого висновку: Судом встановлено, що 29.03.2012 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір надання банківських послуг № б/н, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Підписами [PERSON] на анкеті-заяві про приєднання підтверджується, що вона була ознайомлений та згоднна з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, та погодилась, що вказані документи становлять договір надання банківських послуг /а.с.22/. Умовами договору передбачено, що відповідач зобов`язана погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, комісією, сплачувати інші витрати, передбачені умовами вищевказаного договору, у разі несвоєчасного повного чи часткового неповернення кредитних коштів та несплати відсотків сплачувати штрафні санкції. Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З наданого позивачем розрахунку та первинного документа - банківської виписки по рахунках вбачається, що [PERSON] за життя належним чином не виконувала своїх договірних зобов`язань з повернення тіла кредиту, внаслідок чого станом на 18.02.2018 (день її смерті) у неї перед Банком утворилась заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10 737 грн 58 коп. [INFO] [PERSON] померла /а.с. 53/. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із нормами статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, у разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням, у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця (статті 1216, 1218 ЦК України). Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між кредитором та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. З копії спадкової справи № 43/2018, заведеної Шосткинською міською державною нотаріальної конторою після смерті [PERSON] вбачається, що після смерті останньої із заявою про прийняття спадщини звернувся її син [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Дані про інших спадкоємців відсутні /а.с.74-93/. Виходячи з наведених вимог закону, заборгованість [PERSON] перед Банком за вказаним кредитним договором також підлягає включенню до складу спадщини. Позивач звернувся із претензією до спадкоємця, направивши її до вказаної нотаріальної контори. Проте наразі заборгованість не погашена. Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність перед ним заборгованості за кредитним договором від 29.03.2012 у померлої [PERSON] в розмірі 10 737 грн 58 коп., а також підстави для стягнення з її спадкоємця за законом (відповідача) заборгованості за вказаним кредитним договорому. Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved