Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

АТ «Альфа-Банк» (після зміни найменування АТ "Сенс Банк") звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути заборгованість за кредитним договором №501239306 від 25.02.2020 року в загальній сумі 122233,62 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 25.02.2020 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали оферту на укладання угоди про надання кредиту №501239306. Відповідно до умов договору позивач (за договором- кредитор) зобов`язується надати відповідачеві (за договором-позичальникові) кредит у сумі 81450,00 грн. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 30.03.2021 року має прострочену заборгованість 122233,62 грн., а саме: за кредитом-81450,00 грн., по відсотках-16959,43 грн., по комісії-23824,19 грн.. У вказаній справі відкрито провадження та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім того зазначає, що АТ "Альфа Банк" змінило найменування на Акціонерне товариство "Сенс Банк" без зміни організаційно-правової форми. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 25.02.2020 року між АТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір на строк з 25.02.2020 року по 25.02.2024 року. В додатку №1 до пропозиції укласти договір, яка також підписана відповідачем зазначені відсотки, комісія та визначений графік щомісячної сплати за кредитом та відсотками. Відповідно до умов договору банк надає кредитні кошти в сумі 81450 грн., а відповідач зобов`язується їх повернути, зі сплатою відсотків в розмірі 18,99%, а також комісії. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 30.03.2021 року за кредитним договором №501239306 від 25.02.2020 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 122233,62 грн., а саме: 81450,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 16959,43 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 23824, 19 грн. заборгованість по комісії. Згідно витягу з державного реєстру банків від 02.12.2022 року встановлено, що АТ "Альфа Банк" змінило найменування на АТ "Сенс Банк". Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ "Альфа Банк" (після зміни найменування АТ "Сенс Банк") до суду за захистом своїх прав. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з боржника суми заборгованості за наданим кредитом в сумі 122233,62 грн., у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved