Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Позивач 30.08.2022 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 30\~009 грн, три відсотки річних у розмірі 1\~650,08 грн та інфляційні витрати у розмірі 3\~433,35 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОК «Граф» забезпечував житлово-комунальними послугами квартиру за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . В межах покладених зобов`язань на ОК «Граф» та для утримання будинку та прибудинкової території, позивачем відповідними протоколами затверджувався розмір загальнообов`язкових членських внесків та платежів на обслуговування. Відповідач свої зобов`язання не здійснює, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 30\~009 грн. Загальна заборгованість складає 35\~092,43 грн., з яких 30 009 грн - сума боргу, 1 650,08 грн - три відсотки річних та 3\~433,35 грн - інфляційні витрати. Ухвалою суду від 31.08.2022 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 10.11.2022. До суду 21.09.2022 надійшов відзив [PERSON] , згідно якого просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказано, що відповідач не є членом ОК «Граф», жодних договорів щодо надання житлово-комунальних послуг з ОК «Граф», ОСББ «Граф» та ТОВ «Ханбер» не укладав. Відповідач не погоджується з розрахунком заборгованості, оскільки взято період з листопада 2019 по лютий 2020 року, а квартиру придбано відповідачем 18.02.2020. Щомісячні нарахування за період жовтень 2020 серпень 2021 не відповідають затвердженим розмірам внесків. Позивачем не долучено первинної документації надання відповідачу комунальних послуг. Також відповідач вказує, що матеріали справи не містять доказів перебування будинку [ADDRESS] на балансі чи в управлінні ТОВ «Ханбер», а потім ОК «Граф». У судовому засіданні 10.11.2022 було долучено відзив до матеріалів справи, з метою надання часу для підготовки відповіді на відзив розгляд справи відкладено на 13.01.2023. До суду 06.01.2023 надійшла заява, яка фактично є відповіддю на відзив, згідно якої представник позивача зазначає, що власник житлового приміщення несе обов`язок з витрат на утримання будинку та прибудинкової території незважаючи на наявність чи відсутність договірних зобов`язань, споживачі мають оплачувати вартість комунальних послуг, які вони споживали. Факт отримання комунальних послуг підтверджується тим, що в березні 2021 [PERSON] оплачував вартість послуг у розмірі 5000 грн. Докази передання будинку на баланс позивача долучені до позову. Вказує, що під час роздрукування довідки про розрахунок заборгованості в третьому стовпці не роздрукувалися наступні види нарахувань: внески на СКУД (система контролю і управління доступом), внески на електроенергію загальних місць, обслуговування ліфтів а опалення місць загального користування. У зв`язку з відключенням електроенергії в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси судове засідання 13.01.2023 було відкладено на 09.03.2023. У період з 08.03.2023 до 10.03.2023 суддя Бондар В.Я. перебував у відпустці, у зв`язку з чим судове засідання 09.03.2023 не відбулося та було відкладено на 30.03.2023. До суду 29.03.2023 надійшли пояснення представника позивача [PERSON] , зміст яких повторює раніше подану заяву, яка фактично є відповіддю на відзив. У судове засідання 30.03.2023 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Отже, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони. За відсутності клопотань про відкладення розгляду справи, зважаючи на терміни розгляду справи та враховуючи, що сторони повідомлені про час, дату та місце судового розгляду належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників у судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] з 18.02.2020, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого (а.с.83-84). Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що нарахована заборгованість за період з листопада 2019 року по серпень 2021 року, яка становить 30\~009,21 грн (а.с.82). 01.11.2019 ТОВ «ХанберТрейд» відповідно до акту прийому-передачі житлового комплексу з балансу на баланс (в управління) передало на баланс ОК «Граф» багатоквартирний будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] . (а.с.35-36). Відповідно до договору доручення від 20.10.2020 ТОВ «ХанберТрейд» передав ОК «Граф» повноваження щодо збору коштів від фізичних або юридичних осіб (мешканців, користувачів) будинку за адресою: [ADDRESS] для забезпечення життєдіяльності будинку, а також для відшкодування витрат ТОВ «ХанберТрейд» за комунальні послуги. (а.с.37-39). Обслуговуючий кооператив «Граф» є неприбутковою організацією, створений та здійснює свою діяльність на підставі Господарського кодексу України, «Закону України «Про кооперацію», інших нормативно-правових актів, що слідує зі статуту ОК «Граф», затвердженого рішення Загальних зборів членів оформлене протоколом від 30.09.2020 (а.с.15-30). Одними із видів діяльності кооперативу є: підвищення життєвого рівня членів та асоційованих членів кооперативу, захист їх майнових інтересів і соціальних потреб; належне утримання будинку та прибудинкової території; забезпечення сприяння членам та асоційованим членам кооперативу в отриманні комунальних послуг належної якості та обґрунтованими цінами та виконання ними своїх завдань, пов`язаних із діяльністю кооперативу. 20.11.2020 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Граф» та Обслуговуючим кооперативом «Граф» укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та його обслуговування, за яким Управитель зобов`язується надавати ОСББ послугу з управління та обслуговування багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а ОСББ зобов`язується передати управителю будинок для управління та обслуговування (а.с.49-53). 10.09.2021 вищевказаний договір угодою про розірвання договору про надання послуги управління багатоквартирним будинком та його обслуговування був розірваний (а.с.80). Таким чином вбачається, що ОК «ГРАФ» протягом з листопада 2019 року по 10.09.2021 надавав послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . Тож, доводи відповідача про те, шо відсутні докази перебування будинку на балансі ОК «Граф» спростовуються матеріалами справи. Відповідач є власником квартири в будинку, який обслуговував ОК «Граф», отримував житлово-комунальні послуги за участі кооперативу, які входять до складу членських внесків, які зобов`язаний сплачувати. До позову додані протоколи загальних зборів членів ОК «Граф», якими зокрема затверджувалися тарифи на управління та обслуговування будинку (а.с.54-78). Відповідно до положень частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Хоч і ч. 1 ст. 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року № 1875-IV передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року № 1875-IV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, згідно з наведеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постановах від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 461/12597/15-ц, від 09 серпня 2019 року № 459/3958/15-ц). Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який визначає правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Відповідно ч.1 ст.10 цього Закону співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: 1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; 4) визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; 5) проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; 6) визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників; 7) визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком; 8) відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання комунальних послуг у порядку, встановленому законом, і визначення системи - 4 - подальшого забезпечення будинку комунальними послугами, за умови дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; 9) прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (ч.2 ст.10 Закону). Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чи відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння з: його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як дійсно зазначає відповідач він є власником квартири з 18.02.2020, тобто нарахування заборгованості [PERSON] до вказаної дати є необґрунтованим. Від вказаного розміру заборгованості у розмірі 30\~009,21 грн варто вирахувати заборгованість за період листопада 2019 лютий 2020, що становить 5\~776,08 грн (1\~444,02 грн за чотири місяці). Таким чином, за період поки [PERSON] був власником квартири вартість заборгованості становить 24\~233,13 грн. Також суд вважає вирахувати внесок на УБПТ паркомісце, адже в матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] є власником паркомісця в будинку [ADDRESS] . За період березень-жовтень 2020 року внесок за УБПТ паркомісце становив 385,12 грн, за період листопад 2020 року січень 2021 617,69 грн, за період лютий-квітень 2021 610,664 грн, та за період травень-серпень 2021 року 617,688 грн, що в сумі складає 9\~236,798 грн. Таким чином, за вирахування УБПТ паркомісце розмір заборгованості складає 14\~996,33 грн (24\~233,13 грн 9\~236,798 грн). Таким чином, вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості є частко обґрунтовані на підлягають задоволенню у розмірі 14\~996,33 грн. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи відповідача про те, що суми внесків не відповідають затвердженим сумам не знайшли свого підтвердження. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачена ст.625 ЦК України, полягає в тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. За приписами ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Закріплена вп.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 березня 2018 року в справі № 401/710/15-ц, провадження №6-3193 св 18. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 922/175/18). У заявлених позовних вимогах до відповідача, позивач просив стягнути на його користь 3% річних у розмірі 1\~650,08 грн; інфляційні витрати в розмірі 3 433,35 грн. В той же час, Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нараховувати та стягувати неустойку(штрафи, пеню), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припиняти/зупиняти надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Торгова-промислова палата України засвідчила форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 (лист від 28 лютого 2022 року). Цим документом підтверджується, що війна є форс-мажором, тобто обставиною непереборної сили, яка звільняє особу від відповідальності у випадку несплати чи несвоєчасної сплати за комунальні послуги. Разом з тим, воєнний стан не звільняє громадян України від сплати за комунальні послуги, однак пеня та штрафи не нараховуватимуться. У разі несплати або оплати не в повному обсязі відключення комунальної послуги забороняється. З огляду на те, що позивачем розрахунок інфляційних втрат, 3% річних здійснено за період до 31.08.2021, суд дійшов висновку про правомірність його нарахування, які підлягають задоволенню. Втім, виключаючи період листопад 2019-лютий 2020 та внески УДПТ паркомісце, виходячи з розміру заборгованості у сумі 14\~996,33 грн, розмір трьох відсотків річних за період 01.03.2020-31.08.2021 складає 675,65 грн, а інфляційні нарахування становлять 1\~749,35 грн. З вищевикладеного аналізу досліджених судом відомостей сукупно випливає, що існує законне підґрунтя для задоволення вимог частково у загальному розмірі 17\~421,33 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат у розмірі 7481 грн: витрати на правничу допомогу у сумі 5000 грн та судовий збір 2481 грн. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивач просив відстрочити йому сплачу судового збору до ухвалення судового рішення. Оскільки суд дійшов висновку про часткове обґрунтування позову, а судовий збір не було сплачено позивачем, судовий збір необхідно стягнуто пропорційно розміру задоволених позовних вимоги зі сторін на користь держави. З позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1249,43 грн, з відповідача 1231,57 грн. Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. На підтвердження понесених позивачем витрат, надано договір про надання правничої допомоги від 30.06.2022, укладений між адвокатом Кротовим І.О. та ОК «Граф», акт приймання-передачі наданих послуг до договору від 30.06.2022 про надання правничої допомоги від 03.12.2022, платіжну інструкцію №3 від 05.01.2023 про оплату правничої допомоги в розмірі 5000 грн. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг до Договору від 30.06.2022 року про надання правничої допомоги від 03.12.2022 вартість юридичних послуг в період з 30.06.2022 по 01.12.2022 складає 5000 грн, а саме: усна консультація з вивченням документів та їх правовий аналіз 1000 грн; підготовка, направлення та забезпечення участі у справі 4000 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог на загальну суму 17 421,33 грн, що становить 49,64 % від заявленої ціни позову в розмірі 35\~092,43 грн, витрати на правову допомогу з відповідача підлягають стягненню у розмірі 2\~482 грн (49,64% від загальної суми 5 000 грн). Враховуючи наведене та

Outcome: partial