Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, покликаючись на те, що 18 серпня 1995 року Львівським бюро приватизації відомчого житла Львівської залізниці видано свідоцтво про право власності на квартиру, та 12 листопада 1996 року Грибовицькою сільською радою видано державний акт на право приватної власності на землю. Повідомив, що вказані документи помилково видано на ім`я [PERSON] , в той же час як правильне ім`я його бабці- [PERSON] . Вказана неточність перешкоджає йому як спадкоємцю оформити право на спадщини. Заінтересовану особу належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, що стверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, які повернуто до суду 06 березня 2023 року. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що заяву слід задовольнити у повному обсязі, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 03 січня 2018 року, [PERSON] , заповіла все своє майно своєму онуку - [PERSON] , що стверджується заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу /а.с.34/. 25 травня 2022 року, [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть - померла /а.с.36/ Згідно свідоцтва про право на власності на квартиру, квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] /а.с.31/. Крім того, як вбачається з наданої суду копії паспорту, анкетні дані померлої - [PERSON] . З вказаного документу вбачається, що місцем її реєстрації є [ADDRESS] /а.с.41-42/ Суду було також надано посвідку про народження, з якої вбачається, що анкетні дані померлої - [PERSON] /а.с.18/. 04 листопада 1962 року, прізвище було змінено з [PERSON] на [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про одруження /а.с.44-45/. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, в квартирі за адресою [ADDRESS] , мешкає [PERSON] /а.с.32/. Як вбачається з експертного висновку від 27 грудня 2017 року, розбіжності в українських записах виникли внаслідок документальної фіксації форм імені, по батькові від фонетичних варіантів особового імені /а.с.33/. Рішеннями державних реєстраторів прав на нерухоме майно, було відмовлено в державній реєстрації права власності, на квартиру в [ADDRESS] , внаслідок розбіжності в імені [PERSON] /а.с.37-38/. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з абз. 1 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Внаслідок наведеного, суд вважає, що в Львівським бюро приватизації відомчого житла Львівської залізниці та Грибовицькою сільською радою, дійсно було допущено помилку в імені померлої, внаслідок чого заявник позбавлений можливості реалізувати своє право на прийняття спадщини, а відтак, заяву слід задовольнити. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заявника знайшли своє ствердження, а тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved