Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.10.2018 р. близько 17 год. 30 хв. за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 92, [PERSON] , керуючи автомобілем HONDA Civic, д.н.з [NUMBER] скоїв зіткнення з автомобілем Opel Zafira, д.н.з [NUMBER] (реєстрація Республіка Польща), власником якого є [PERSON] (на даний час внаслідок зміни ПІБ- [PERSON] ) 07 листопада 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 2 цього договору передбачено, що виплата коштів Стороною-2 (позивач) на користь Сторони-1 (відповідач) здійснюється в порядку передбаченим пунктом 3 цього ж договору. Пунктом 3 договору передбачено, що станом на дату укладення цього договору, Сторона-2 ( позивач) здійснила виплату грошових коштів в розмірі 35 000 ( тридцять п`ять тисяч) гривень, що підтверджується розпискою Сторони-1 (відповідач). Крім того, відповідачем у момент передачі йому грошових коштів позивачем в сумі 35 000 гривень із його власної ініціативи та за згодою позивача було зроблено відеозапис такої передачі грошових коштів. Пунктом 6 вказаного договору передбачено, що Сторона-1 (відповідач) зобов`язується повернути Стороні-2 (позивач) грошові кошти в сумі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень у разі отримання страхового відшкодування від страховика ( ПАТ «Страхова група ТАС») або від Моторного транспортного страхового бюро України за полісом про страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів АМ/5961537. За цим полісом була застрахована цивільна відповідальність позивача як власника транспортного засобу. 05 березня 2019 року страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в сумі 23849 гривень 64 копійки, що підтверджується копіює платіжного доручення №11515. У порушення умов пункту 7 договору відповідач не повідомив позивача про отримання ним страхового відшкодування, тобто свідомо приховав факт отримання ним страхового відшкодування, не бажаючи повертати позивачу кошти в сумі 35 000 гривень, а відтак вимушений звернутися з даним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав по наведеним вище мотивах, просить позов задовольнити в повному обсязі, витрати на судовий розгляд покласти на відповідача. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що 19.10.2018 р. близько 17 год. 30 хв. за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 92, [PERSON] , керуючи автомобілем HONDA Civic, д.н.з [NUMBER] скоїв зіткнення з автомобілем Opel Zafira, д.н.з [NUMBER] (реєстрація Республіка Польща), власником якого є [PERSON] (на даний час внаслідок зміни ПІБ- [PERSON] а.с. 22 ). 07 листопада 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 2 цього договору передбачено, що виплата коштів Стороною-2 (позивач) на користь Сторони-1 (відповідач) здійснюється в порядку передбаченим пунктом 3 цього ж договору. Пунктом 3 договору передбачено, що станом на дату укладення цього договору, Сторона-2 ( позивач) здійснила виплату грошових коштів в розмірі 35 000 ( тридцять п`ять тисяч) гривень, що підтверджується розпискою Сторони-1 (відповідач). Крім того, відповідачем у момент передачі йому грошових коштів позивачем в сумі 35 000 гривень із його власної ініціативи та за згодою позивача було зроблено відеозапис такої передачі грошових коштів. Пунктом 6 вказаного договору передбачено, що Сторона-1 (відповідач) зобов`язується повернути Стороні-2 (позивач) грошові кошти в сумі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень у разі отримання страхового відшкодування від страховика ( ПАТ «Страхова група ТАС») або від Моторного транспортного страхового бюро України за полісом про страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів АМ/5961537. За цим полісом була застрахована цивільна відповідальність позивача як власника транспортного засобу. 05 березня 2019 року страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в сумі 23849 гривень 64 копійки, що підтверджується копіює платіжного доручення №11515 наданим представником позивача. Як було встановлено в судовому засіданні відповідач не повідомляв позивача про отримання суми страхового відшкодування жодним з засобів передбаченим у договорі. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На момент подання позову за відповідачем існує борг в сумі 35 000 гривень. Що ж стосується вимоги сплатити на користь позивача 3 відсотки річних за період із 10 березня 2019 року до 01 вересня 2020 року, що складає 1559,18 гривень, а також суму втрат позивача від інфляції за цей ж період в розмірі 1381,22 гривень, то такі слід також задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 610 та частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України). Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вимоги ст.ст. 133, 137 ЦПК України, слід також стягнути 2000 грн. понесених судових витрат позивачем на надання правової допомоги. При цьому, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved