Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього за рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області №695/3056/14-ц провадження №2/695/1110/14 від 15.10.2014 року на користь [PERSON] , [INFO] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини всіх видів доходу платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він являється батьком [PERSON] . Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області №695/3056/14-ц провадження №2/695/1110/14 від 15.10.2014 року з нього на користь відповідачкистягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.07.2011 р. і до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час позивач не має змоги сплачувати даний розмір аліментів. Його матеріальний стан змінився. У серпні 2021 р. він в зв`язку з погіршенням стану здоров`я змушений був звільнитися з роботи, тому з цього часу не отримує дохід від заробітної плати. 01.10.2021 р. йому присвоєно ІІІ групу інвалідності. Крім соціальної допомоги по інвалідності інших допомог не отримує. На обліку в центрі зайнятості як безробітній не перебуває. Відповідно до висновку про умови і характер праці позивачу протипоказана важка фізична праця, робота в несприятливих метео- та санітарно-гігієнічних умовах. Разом із позивачем проживають та перебувають на його утриманні: непрацездатні батьки (які являються пенсіонерами, мають невеликий розмір пенсії та потребують постійних витрат на лікування); цивільна дружина [PERSON] та їх спільна дитина - [PERSON] , 2009 р.н. На день подачі позову в позивача утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 157913,26 грн., яку погасити він не має змоги. Підставами для зменшення розміру аліментів позивач зазначає: звільнення його з роботи, погіршення стану здоров`я, необхідність постійного лікування, утримання непрацездатних батьків, цивільної дружини та дітей. За таких обставин позивач посилається на норми ст. 192 СК України та просить суд зменшити суму стягуваних аліментів до 1/4 частини від усіх видів доходу позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачка надала відзив в якому позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. У відзиві зазначає, що позивач має ІІІ групу інвалідності, це робоча група, що дає можливість йому працювати. Інвалідність встановлена йому до 01.04.2024 р. Позивачем не надано доказів того, що він хворіє, перебуває на лікуванні, призначення лікування, придбання медикаментів чи інших доказів понесення витрат на лікування в такому розмірі, що в порівнянні з його доходами не дає змогу належним чином утримувати свого сина. Відсутність роботи та неотримання заробітної плати не позбавляє його він належного виконання батьківського обов`язку щодо належного утримання сина. Позивач сплачує аліменти не кожного місяця та в різних розмірах. Доказів того, що батьки позивача, його цивільна дружина та її син проживають з позивачем не надано. У свідоцтві про народження [PERSON] позивач батьком не значиться. Також позивачем не надано доказів того, що його батьки хворіють, потребують лікування, придбання позивачем їм ліків тощо. Позивач вводить суд в оману, не вказавши, що батьки проживають окремо в смт. Драбів, а він у с. Степанці Черкаського району. Позивач має ще двох працездатних сестер, тому не являється єдиним годувальником своїх батьків. Відповідачка хоча й працює, проте отримує невелику заробітну плату. Її доходу ледь вистачає на утримання сина, який навчається в 11 класі та готується до вступу у навчальний заклад у м. Варшава, республіки Польща. Син досконало вивчає польську мову, за курси вивчення якої необхідно сплатити 625 євро. 12843,00 грн. з них сплачено самою відповідачкою. Позивачем не доведено, що після прийняття рішення про стягнення аліментів у нього змінився сімейний стан. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивач та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду №695/3056/14-ц провадження №2/695/1110/14 від 15.10.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.07.2011 р. і до досягнення дитиною повноліття. У ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Згідно із роз`ясненнями, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. З копії виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії №360795 вбачається, що [PERSON] з 01.10.2021 р. встановлено ІІІ групу інвалідності до 01.04.2024 р. Йому протипоказана важка фізична праця, робота в несприятливих метеоумовах та санітарно-гігієнічних умовах. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів зміни його сімейного стану: проживання в цивільному шлюбі з [PERSON] . Крім того, з свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] не вбачається, що позивач [PERSON] являється його батьком. Батьком дитини зазначений [PERSON] . Будь-яких доказів того, що якісь особи перебувають на утриманні позивача матеріали справи не містять, хоча дані обставини покладені в обґрунтування позовних вимог. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП [NUMBER] вбачається, що [PERSON] має заборгованість в сумі 157913,26 грн. За період березня 2020 р. по грудень 2022 р. аліменти сплачено боржником/ стягнуто виконавцем лише в грудні 2022 р. у сумі 19019,45 грн. В інші місяці цього періоду сплати/стягнення не було. Крім того суд звертає увагу, що в даному розрахунку не зазначено стягувача аліментів та особи, на утримання якої вони стягуються. Відповідно до копії довідки Драбівської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості від 23.12.2022 р. №21.01-14/318 [PERSON] станом на 23.12.2022 р. не перебуває на обліку як безробітній. Копією довідки УСЗН Золотоніської РДА (Драбів) від 23.12.2022 р. №676 стверджено, що позивач перебуває на обліку УСЗН Золотоніської РДА (Драбів) і отримує соціальну допомогу інвалідам ІІІ групи. Розмір даної допомоги з червня 2022 р. по грудень 2022 р. становить 15860,40 грн. Позивачем не доведено суду та не стверджено належними доказами, що його матеріальне становище з моменту присудження аліментів на дату подачі позову про зменшення розміру аліментів змінилося в бік погіршення. Позивачем не доведено, що він через об`єктивні обставини не має змогу працевлаштуватися, стати на облік у центр зайнятості, чим позбавлений можливості отримувати дохід ( заробітну плату, виплати по безробіттю тощо). Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Позивачем доведено суду та надано в підтвердження доказ, який свідчить, що з моменту ухвалення у 2014 р. судом рішення про стягнення з нього аліментів, його стан здоров`я погіршився, оскільки йому встановлено в 2021 р. інвалідність. Таким чином, суд вважає, що в зв`язку з погіршенням стану здоров`я платника аліментів, розмір аліментів, що стягується з позивача на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] повинен бути зменшений з 1/3 на 1/4 частину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з засад розумності і справедливості, враховуючи інтереси як дитини, так і платника аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 992,40 грн. З метою недопущення порушення прав позивача та належного здійснення виконавчого провадження суд вважає за необхідне відкликати з Драбівського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області по справі №695/3056/14-ц провадження №2/695/1110/14.

Outcome: approved