Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Банк Форвард», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В., про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса. Позов обґрунтовано тим, що 25.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. був вчинений виконавчий напис №5115 на користь АТ «Банк Форвард». Постановою від 21.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. було відкрито виконавче провадження №66899135 щодо примусового виконання виконавчого напису. В рамках вказаного виконавчого напису з заробітної плати [PERSON] було примусово стягнуто на користь АТ «Банк Форвард» грошові кошти в розмірі 25273,97 грн. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21.01.2022 року виконавчий напис нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. було визнано таким, що не підлягає виконанню. Таким чином позивач вважає, що грошові кошти з його заробітної плати були стягнуті та перераховані до АТ «Банк Форвард безпідставно. Просить суд стягнути на свою користь з АТ «Банк Форвард безпідставно отримані кошти в розмірі 25273,97 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. Ухвалою судді від 26.09.2022 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони повідомлялись про відкриття провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що в матеріалах справи маються відповідні поштові повідомлення Відповідачі не надали заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористались правом надання відзиву на позовну заяву. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21.01.2022 року позовні вимоги [PERSON] до АТ «Банк Форвард», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню були задоволені. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., зареєстрований в реєстрі за № 5115, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за Кредитним договором № 88045412 від 10.03.2011 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Банк Русский Стандарт» за період з 01.04.2019 року по 30.06.2019 року, в загальній сумі 58669,97 грн. (п`ятдесят вісім тисяч шістсот шістдесят дев`ять гривень 97 копійок). Рішення суду набрало законної сили 24.02.2022 року. До позовної заяви позивач додав копію звіту по транзакціях за власним рахунком за період з 02.11.2021 року по 02.11.2021 року, з якого вбачається, що з [PERSON] було списано 25273,97 грн. на користь АТ «Банк Форвард» по ВП №66899135 від 21.09.2021 року за виконавчим написом №5115 від 25.08.2021 року. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. На момент ухвалення Добропільським міськрайонним судом Донецької області заочного рішення від 21.01.2022 року про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з [PERSON] вже було стягнуто 25273,97 грн. в порядку примусового виконання оспорюваного виконавчого напису що слідує з копії звіту по транзакціях [PERSON] від 02.11.20021 року (а.с.8). Однак після ухваленого судом рішення про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, правові підстави набуття АТ «Банк Форвард» грошових коштів у вказаній сумі (на виконання виконавчого напису) перестали існувати. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року в справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 року в справі № 918/47/18, від 01.04.2019 року в справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 року в справі № 6-2978цс15 та від 03.06.2016 року в справі № 6-100цс15. У даному випадку правовою підставою набуття АТ «Банк Форвард» грошових коштів у вказаній сумі став виконавчий напис нотаріуса. Разом із тим, за рішенням суду виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому правова підстава для отримання відповідачем АТ «Банк Форвард» грошових коштів від [PERSON] відпала, і вказані кошти у сумі 25273,97 грн. підлягають поверненню позивачу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved