Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 25 квітня 2015 року в Козятинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів громадянського стану Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом № 57. Дітей від спільного проживання не мають. Причиною припинення подружніх відносин є те, що вони з відповідачем припинили спільне проживання та не підтримують подружніх відносин через різні погляди на життя, тому вважає, що шлюб існує формально, просить розірвати його. 22.02.2023 ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області провадження у даній справі було відкрито, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено строк на подання відзиву на позов. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, жодних заяв чи клопотань від [PERSON] на адресу суду не надходило, хоч він був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою про вручення 09.03.2023. Від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява, у якій вона просила розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви та фактичні обставини, які враховуються при розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч. 1ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.104, ч. 3 ст.105, ст.110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 25 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом № 57, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу позивач прийняла прізвище чоловіка « [PERSON] ». Оцінивши надані суду докази, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, з урахуванням зазначених у позові обставин, беручи до уваги принцип добровільності шлюбу, наполягання позивача розірвати шлюб, суд вважає за можливе позов задовольнити. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, у зв`язку з чим шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1, 2ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно положень ч.6ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору як інвалід ІІ групи, позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору у розмірі 1073, 60 грн.

Outcome: approved