Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Мотивує позов тим, що від шлюбу з [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано згідно рішення Горохівського районного суду Волинської області від 13 лютого 2015 року. Позивачка вказує, що відповідач після розлучення проживає окремо. Останній повністю самоусунувся від утримання та виховання дитини, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання сина, хоча має таку можливість, при цьому, відповідач біля чотирьох років систематично не сплачує аліментів. Позивачка на даний час не працює, самостійно утримує сина. Відповідач як батько дитини не надав жодного подарунку на день народження або інші свята, хоча син потребує належного догляду, харчування, одягу, навчання. Відповідач по справі свідомо повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини: не цікавиться життям сина, не відвідував і не відвідує його вдома, в ліцеї, де навчається дитина. Позивачка зазначає, що вищезазначене свідчить про те, що [PERSON] повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. З огляду на вищенаведене, просить пред`явлені вимоги задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 24.10.2022 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 14.11.2022 підготовче засідання відкладено у зв`язку з заміною третьої особи та витребуванням доказів. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 11.01.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначила, що відповідач повністю самоусунувся від виховання та утримання дитини. Батько з дитиною не спілкується, не цікавиться його успіхами в школі та колом інтересів, не підтримує матеріально, не відвідує та не телефонує йому, не проводить з ним час. Між дитиною та батьком відсутній будь-який емоційний зв`язок. Враховуючи аморальний спосіб життя [PERSON] , який неодноразово судимий, зловживає алкогольними напоями, вважає, що позбавлення останнього батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. В судове засідання відповідач не з`явився, відзиву на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток останньому особисто. Клопотання про відкладення розгляду справи суду не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - органу опіки та піклування Горохівської міської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився. У клопотанні представник третьої особи просить розгляд даної справи проводити у їхню відсутність, позовні вимоги підтримує. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 13 лютого 2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19 червня 2012 року Рачинською сільською радою Горохівського району Волинської області, актовий запис № 1. Сина, [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з позивачем [PERSON] . Дитина на даний час проживає з мамою - [PERSON] , що стверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою Привітненським старостинським округом Локачинської селищної ради Волинської області від 04.10.2022 за № 690. Довідкою комунального закладу загальної середньої освіти «Заборольський ліцей №32 Луцької міської ради» від 13 вересня 2022 року №05.02/168 стверджується, що [PERSON] навчається у 4-А класі даного комунального закладу загальної середньої освіти (а.с.11). В обґрунтування заявлених позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] зазначає, що відповідач в повній мірі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню сина - [PERSON] . Як вбачається із виконавчого листа Горохівського районного суду Волинської області від 12.10.2018 у справі №155/187/15-ц, з [PERSON] в користь [PERSON] присуджено стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 (п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 03 лютого 2015 року та до досягнення дитиною повноліття, з врахуванням індексації відповідно до закону (а.с.12,13). В судовому засіданні встановлено, що позивач відкликала з органів виконавчої служби виконавчий лист про стягнення аліментів, пояснивши це постійним моральним тиском з боку відповідача. У добровільному порядку грошові кошти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] не сплачує. Орган опіки та піклування Горохівської міської ради Луцького району Волинської області у висновку від 06.12.2022 №2349/03-35/2-22 вказує, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] в с.Забороль Луцького району Волинської області. Батько [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться її розвитком та здоров`я, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, залишивши весь догляд за дитиною на матір. [PERSON] за час навчання дитини у школу не приходив, з класним керівником не спілкувався. Останній ніде не працює, за час проживання в селі зарекомендував себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, дебоширить в сім`ї. Враховуючи вищенаведене, вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Даний висновок органу опіки та піклування Горохівської міської ради суд вважає обґрунтованим. Згідно ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 157 СК України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно. Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, проживаючи окремо від дитини, не виконує належним чином свої батьківські обов`язки без поважних та обґрунтованих причин. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч.1,2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Разом з тим це, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який - позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У рішенні від 07.12.2006 року у справі «Хант проти України», заява №31111/04, Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. В підготовчому засіданні відповідач проти позову заперечив. Проте, в судові засідання 15.02.2023р., 15.03.2023р. не з`явився, відзиву на позов не подав. Позивачка в судовому засіданні повідомила, що останній з часу подання нею позову до суду не вживав заходів щодо налагодження стосунків з сином, що суд розцінює як байдуже ставлення відповідача до результатів розгляду спору та небажання останнього спілкуватись з дитиною та піклуватись про неї. На переконання суду, батько пасивно відноситься до виконання батьківських обов`язків. Оцінюючи надані суду докази, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї малолітньої дитини, не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду і лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та його подальшого життя. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З вищевикладеного слідує, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок понесених нею судових витрат зі сплати судового збору. На підставі ст.ст.150, 164, 166 СК України,

Outcome: approved