Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

20.10.2022 до суду надійшла позована заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , комунальне підприємство "Зміївське бюро технічної інвентаризації", Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області, Головне управління Національної поліції у Харківській області, відділ поліції № 2 Чугуївського районного упрвління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області уповноважена особа дізнавач СД ВП № 2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області, уповноважена особа слідчий СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєв В.І., Чемужівська сільська рада з наступними вимогами: визнати його одноосібним спадкоємцем на будинок [ADDRESS] після смерті батьків [PERSON] , [PERSON] ; визнати його спадкоємцем 50% на будинок [ADDRESS] між ним 50% та його рідним братом [PERSON] 50% після смерті батьків [PERSON] , [PERSON] ; визнати за ним право власності на спадкове рухоме майно; зобов`язати [PERSON] , [PERSON] не наближатися в радіусі одного кілометра до домоволодіння [ADDRESS] та [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] надати дублікат ключів від домоволодіння [ADDRESS] . В обґрунтування зазначено, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який мав двох синів: позивача та [PERSON] , який помер [INFO] . За життя [PERSON] говорив про те, що склав заповіт, яким будинок [ADDRESS] заповідав йому, а житловий будинок [ADDRESS] виявив бажання подарувати старшому сину [PERSON] за умови, що останній заплатить грошові кошти за оформлення договору дарування. У зв`язку з тим, що брат відмовився сплатити кошти за оформлення договору дарування, договір не був юридично оформлений. У подальшому з`ясувалося, що договір дарування житлового будинку [ADDRESS] був посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І. 07.02.2006 та зареєстрований в реєстрі за № 273, відповідно до якого батько подарував будинок [ADDRESS] [PERSON] . Документи на рухоме майно державним нотаріусом Чернолясовою Т.В. взагалі не перевірялися. З цього приводу він звернувся до органу поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення, оскільки вважає, що [PERSON] заволодів майном шляхом обману. Після звернення у встановлений законом строк до нотаріальної контори йому та матері [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Важає, що під час оформлення спадщини були підроблені документи. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25.10.2022 позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 15.11.2022 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні у підготовче судове засідання. 13.12.2022 від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову відмовити. 14.12.2022 від представника третьої особи Головного управління Національної поліції в Харківській області Корнєєвої Я.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому при вирішенні спору покладалася на розсуд суду. 16.12.2022 від позивача [PERSON] надійшли заперечення на відзив [PERSON] на позовну заяву. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 31.01.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Відповідач просила розгляд справи проводити за її відсутності. Представник третьої особи Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Шатна М.С. надала заяву про розгляд справи за відсутності представника. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позову [PERSON] просила відмовити. Третя особа Головне управління Національної поліції в Харківській області просила розгляд справи проводити за відсутності представника. Третя особа КП "Зміївське БТІЗМА" просив розгляд справи проводити без участі представника. Треті особи приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєв В.І., Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи проведено за відсутності сторін та інших осіб, які беруть участь у справі за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] був власником житлового будинку [ADDRESS] , на підставі рішення Виконкому Готвальдівської райради народних депутатів № 537 від 20.12.1988 (а.с. 30, 31) [PERSON] був власником житлового будинку [ADDRESS] , на підставі рішення Виконкому Чемужівської сільської ради № 2 від 10.01.2006 (а.с. 32, 33) За життя [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гарильєвим В.І., зареєстрованого в реєстрі за № 273, подарував житловий будинок [ADDRESS] сину [PERSON] (а.с. 35) З листа завідувача Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чернолясової Т.В. № 97/02-14 від 04.02.2021 вбачається, що після померлого [PERSON] за заявою дружини [PERSON] та сина [PERSON] 16 травня 2012 року державним нотаріусом Ілінською Л.С. було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на ім`я дружини [PERSON] , згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку зазначеного житлового будинку на ім`я дружини та сина померлого в 1/3 частці кожному. 1/3 частка у праві спільної власності на зазначений житловий будинок залишена відкритою для оформлення [PERSON] (а.с. 42) З листа завідувача Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Харків) Чернолясової Т.В. від 04.02.2021 за вих. № 98/02-14 вбачається, що перевіркою спадкової справи № 364/2011 після померлого [PERSON] встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] до спадкової маси не входив, тому свідоцтво про право на спадщину на цей об`єкт не видавалось (а.с. 43) З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 21.07.2021 приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Мітніцьким Ю.Г., вбачається, що на підставі ст. 1261 ЦК України та відповідно до договору про поділ спадщини, посвідченого ним 21.07.2021 за реєстром № 1038, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] . Спадщина складається з житлового будинку з господарською будівлею за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку з надвірною будівлею, посвідченого 07.02.2006 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І. за реєстром № 273, право власності на який зареєстровано за ним в КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" за реєстраційним номером 13624443, номер запису: 571, в книзі: 7 (а.с. 49) З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 21.07.2021 приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Мітніцьким Ю.Г., вбачається, що на підставі ст. 1261 ЦК України та відповідно до договору про поділ спадщини, посвідченого ним 21.07.2021 за реєстром № 1038, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] . Спадщина складається з земельної ділянки площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , та належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 18.09.2013 державним реєстратором Зміївського районного управління юстиції Харківської області за індексним номером 9584329, зареєстрованого за ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.09.2013. Пілат О.М. , державним реєстратором Зміївського районного управління юстиції Харківської області, номер запису про право власності: 2539815 на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 5986430 від 18.09.2013, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером: 9584798 від 18.09.2013. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 160183563217. Кадастровий номер 6321786500:02:000:0649, площею 0,2500 га (а.с. 82) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 16.05.2012 державним нотаріусом Змївської державної нотаріальної контори Ілінською Л.С., спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] є його дружина [PERSON] - в 1/3 частці, син [PERSON] - в 1/3 частці, син [PERSON] - в 1/3 частці. Спадщина складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] (а.с. 85, 86) Таким чином, судом встановлено, що будинок [ADDRESS] до складу спадщини не увійшов, оскільки був подарований за життя [PERSON] сину [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 07.02.2006 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харівської області Гаврильєвим В.І. (а.с. 72-73) Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. За статтею 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду, згідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат». Договір дарування, посвідчений 07.02.2006 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харівської області Гаврильєвим В.І. не визнаний недійсним. Державну реєстрацію не скасовано. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина як спадкоємець першої черги, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.115) До складу спадкової маси після смерті [PERSON] увійшов будинок [ADDRESS] . Позивач реалізував своє право спадкоємця, успадкувавши 1/3 частку вказаного будинку разом з іншими спадкоємцями першої черги (а.с. 123) Щодо позовних вимог про заборону [PERSON] , [PERSON] наближатися до спірних домоволодінь в радіусі до 1 км та надання [PERSON] дублікату ключів від домоволодіння [ADDRESS] , то позивачем не надано доказів про порушення його права. Щодо позовних вимог стосовно спадкового рухомого майна, то позивачем взагалі не надно жодних доказів його існування. Позивач повинен був вчинити дії, передбачені ч. ч. 2, 3 ст. 1283 ЦК України, відповідно до якої нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини за заявою спадкоємців або за повідомленням підприємств, установ, організацій, громадян, або на підставі рішення суду про оголошення фізичної особи померлою чи за своєю власною ініціативою вживає заходів до охорони спадкового майна. Охорона спадкового майна триває до закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини, або набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою. Особи або органи, що вживають заходів з охорони спадкового майна, мають право укладати договори з третіми особами, спрямовані на забезпечення охорони спадкового майна. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову. Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивач не довів наявності порушеного або оспорюваного права на спадкування, отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed