Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області та Національної служби здоров`я України звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради Чернігівської області про відшкодування витрат за лікування потерпілого від злочину. В обґрунтування позову зазначено, що ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01.09.2022 року [PERSON] звільнена від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, кримінальне провадження за обвинуваченням останнього за ч.1 ст. 286 КК України закрито. Судом встановлено, що [PERSON] 09.05.2021, близько 11 год, керуючи автомобілем «RENAULT MEGANE» реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по проїзній частині вулиці Короленка в смт.Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області в напрямку до с.Іржавець Прилуцького району , порушила вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, а саме: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, п.13.1 ПДР України, а саме: водій залежно від швидкості руху , дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу, п.13.3 ПДР України, а саме: під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, що згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» №СЕ-19/125-21/11410-ІТ від 09.02.2022 року з технічної точки зору є, як необхідною умовою, так і технічною причиною виникнення події даної ДТП, здійснила наїзд на пішохода [PERSON] , яка стояла на межі проїзної частини дороги на узбіччі, ліворуч відносно напрямку руху автомобіля під керуванням [PERSON] . Під час даної ДТП пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого трьох кісточкового перелому правого гомілкового ступеневого суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи №41 від 11.03.2022 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі , що спричинили тривалий розлад здоров`я. В результаті отриманих по вині [PERSON] тілесних ушкоджень, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП « Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради Чернігівської області, з 09.05.2021 по 08.06.2021, а всього 30 ліжко- днів, та на її лікування було витрачено у сумі 25284,28 грн., що підтверджується інформацією - довідкою КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради № 01-22/03 від 30.01.2023. [PERSON] в добровільному порядку витрати закладу охорони здоров`я за лікування потерпілої [PERSON] в сумі 25284,28 грн. не відшкодувала. Просить суд стягнути з відповідачки на користь держави Україна в особі Ічнянської міської ради Чернігівської області 607,56 грн. та на користь НСЗ України 24676,72 грн. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити повністю. Представники позивачів Ічнянської міської ради , НСЗУ та третьої особи КНП «Ічнянська міська лікарня» в судове засідання, будучи належним чином повідомленими не з`явились. В заяві , поданій через канцелярію суду, Ічнянська міська рада просить розглядати справу у їх відсутності, позов підтримує. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти сплати коштів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01.09.2022, яка набрала законної сили, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим. Кримінальне провадження № 42021272210000053 від 04.06.2021 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрито (а.с.9-11). Відповідно до інформації, наданої КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради Чернігівської області №01-22/03 від 30.01.2023 (а.с.14) [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Ічнянська МЛ» з 09.05.2021 по 08.06.2021 загалом 30 ліжко- днів. Вартість ліжко-дня у травні 2021 становила - 787,22 грн, в червні 2021 995,60грн., загальна вартість лікування хворого за вказаний період складає 25284,28 грн. З листа голови Ічняської міської ради від 01.02.2023 за №02-04/357 (а.с.13) вбачається, що останні не зверталися із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування збитків завданих КНП «Ічнянська міська лікарня» за лікування потерпілого від злочину. Ічнянська міська лікарня не входить до переліку юридичних осіб, які мають право подавати позовну заяву в порядку цивільного судочинства. З відповіді Національної служби здоров`я України за №б/н від 11.01.2023 вбачається, що НСЗУ заходи претензійно-позовного характеру, спрямовані на стягнення витрат на лікування , на даний час не вживались. Одночасно НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави прокуратурою з позовом про відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінальних правопорушень(а.с.16-18). Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтями 1178 і 1179 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності АР Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Тобто, послуги КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам сплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ №545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави щодо відшкодування шкоди заподіяної злочином пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно п.3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Згідно ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Ічнянської міської ради Чернігівської області збитки за лікування потерпілого від злочину в сумі 607,56 грн., на користь НСЗУ -24676,72 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 2680,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved