Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Могилівської сільської ради Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те, що [INFO] помер її дідусь - [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та постійно мешкав в [ADDRESS] . 10 квітня 2017 року він склав заповіт, реєстровий №38, посвідчений секретарем виконкому Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, згідно якого усе належне майно, усі майнові права та обов`язки він заповів їй. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки площею площею 2,6781 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зорянської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 021460, виданого 13.12.2005 року Царичанською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації №533-р від 17.12.2004 року, кадастровий номер земельної ділянки - 1225681300:02:002:0061. Вказує, що у встановлений законом шестимісячний строк вона звернулася до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дідуся. 16 грудня 2019 року вона отримала постанову державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю. про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом внаслідок того, що посвідчувальний напис у заповіті не відповідає вимогам законодавства. Із документа витікає, що цей заповіт був записаний секретарем виконкому Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області зі слів [PERSON] . Особи заповідача та свідків секретарем виконкому Могилівської сільської ради були встановлені, їх дієздатність перевірена. Заповіт було зареєстровано в реєстрі за №38. Зазначає, що будучи єдиним спадкоємцем за заповітом, вона не має змоги оформити спадкові права на вказане майно, оскільки нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. Тому позивачка просила встановити факт, що у посвідченому 10 квітня 2017 року секретарем виконкому Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області Невтриніс В.І. та зареєстрованому в реєстрі за №38 заповіті, [PERSON] , [INFO] , який проживав в [ADDRESS] , розпорядився про те, що на випадок його смерті усе належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, які йому належали на час посвідчення заповіту, а також майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті, заповів [PERSON] , таке волевиявлення заповідача було вільним, зміст заповіту щодо призначення спадкоємця майна відповідало його внутрішній волі та породжує передбачені законодавством наслідки щодо спадкування після його смерті [INFO] ; а також просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 2,6781 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зорянської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 021460, виданого 13.12.2005 року Царичанською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки - 1225681300:02:002:0061. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області Руснака А.І. від 10 лютого 2022 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с. 27). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2022 року вказана справа була передана у провадження судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області Бабічевої Л.П. та ухвалою судді від 28.09.2022 року була прийнята до провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 42). Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року витребувано від державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 61). Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті (а.с. 106). Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2023 року, провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Могилівської сільської ради Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом в частині позовних вимог про встановлення факту, що має юридичне значення, закрито у зв`язку з відмовою від позову в цій частині позовних вимог (а.с. 114). Відповідачем - Могилівською сільською радою Дніпропетровської області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги визнає повністю та визнає викладені в позовній заяві фактичні обставини, а саме: той факт, що у посвідченому 10 квітня 2017 року секретарем виконкому Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області Невтриніс В.І. та зареєстрованому в реєстрі за №38 заповіті, [PERSON] , [INFO] , який проживав в [ADDRESS] , розпорядився про те, що на випадок його смерті усе належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, які йому належали на час посвідчення заповіту, а також майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті, заповів [PERSON] , і таке волевиявлення заповідача було вільним, зміст заповіту щодо призначення спадкоємця майна відповідало його внутрішній волі та породжує передбачені законодавством наслідки щодо спадкування після його смерті [INFO] ; не заперечує проти визнання за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 2,6781 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зорянської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 021460, виданого 13.12.2005 року, кадастровий номер земельної ділянки - 1225681300:02:002:0061 (а.с. 37-38, 52-53). У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник не з`явилися. Від представника позивачки - адвоката Бойко Ю.О. до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування за заповітом підтримують повністю (а.с. 113). Представник відповідача - Могилівської сільської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився. Від в.о. сільського голови Невтриніс В. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення (а.с. 43-44). Представник третьої особи - Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася. Від завідувача державної нотаріальної контори Фрізен Н.Ю. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі нотаріуса (а.с. 112). У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Розглядаючи цей спір, суд бере до уваги, що позовні вимоги по суті позову відповідач визнав, про що вказав у поданій суду заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] в с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.04.2017 року (а.с.13). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, в тому числі, і на земельну ділянку площею площею 2,6781 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зорянської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 021460, виданого 13.12.2005 року Царичанською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації №533-р від 17.12.2004 року, кадастровий номер земельної ділянки - 1225681300:02:002:0061 (а.с. 10). Відповідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно Рішення Могилівської сільської ради від 30.11.2015 р. №10-01/VП Могилівська сільська рада є правонаступником Зорянської сільської ради ( а.с. 103). Відповідно до довідки виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за вих №172 від 24.02.2023 року, [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований і постійно проживав за адресою: [ADDRESS] з 1978 року. Разом з ним були зареєстровані та постійно мешкали: його онука - позивачка [PERSON] з 04.11.2003 р. і по цей час; його правнук - [PERSON] з 04.11.2003 р. і по цей час; його правнук - [PERSON] з 04.11.2003 р. і по цей час (а.с. 102). За життя, а саме 10.04.2017 року, [PERSON] склав заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за №38, згідно якого усе належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належать йому на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті, він заповів позивачці [PERSON] (а.с. 14, 67). 14 серпня 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , на підставі якої була заведена спадкова справа №151/2017 ( а.с. 65-66). Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 16 грудня 2019 року позивачка [PERSON] подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] ( а.с. 78 зворот). Постановою державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю. від 16 грудня 2019 року позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії внаслідок того, що у вказаному заповіті посвідчувальний напис не відповідає вимогам законодавства, при цьому не зазначено яким саме положенням законодавства (а.с. 12), що позбавляє позивачку права на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] . Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, які у встановленому порядку прийняли спадщину та не відмовилися від неї, не має, що підтверджується копією спадкової справи №151/2017 від 14.08.2017 року, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наявними у спадковій справі №151/2017 (а.с.65-80). Спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] відмовились від одержання обов`язкової частки у спадщині, про що 11.10.2017 подали заяви кожна окремо до Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Також у поданих заявах зазначили, що їм відомо про наявність заповіту від імені батька [PERSON] не на їх користь ( а.с. 74 зворот - 75). Як вбачається з матеріалів справи та копії спадкової справи №151/2017, заповіт [PERSON] , [INFO] , який проживав в [ADDRESS] , та який розпорядився про те, що на випадок смерті усе належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, які йому належали на час посвідчення заповіту, а також майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті, він заповів [PERSON] , який було посвідчено 10 квітня 2017 року секретарем виконкому Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області Невтриніс В.І. та зареєстровано в реєстрі за №38. Заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за №60603741, стан його чинний, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №48748414 від 14.08.2017 року, наявною у спадковій справі №151/2017 (а.с. 68-73). У заповіті вказано, що він посвідчений секретарем виконкому Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області Невтриніс В.І., містить підпис секретаря, засвідчений печаткою виконкому Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області. Частина 1 статті 1251 ЦК України передбачає можливість посвідчення заповіту уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Заповіт складений у письмовій формі з дотриманням вимог ст. 1247 ЦК України та порядку його посвідчення. Заповіт відповідає вимогам діючого законодавства, не являється нікчемним. Доказів того, що вказаний заповіт визнаний недійсним, суду надано не було. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Законом України « Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції № 475/97-ВР від 17.07.1997 року» ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом достовірно встановлено, що позивачка, яка прийняла спадщину, не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання її права власності на спадкове майно в судовому порядку. Отже, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved