Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач надав розписку від 19.09.2020 року, відповідно до якої відповідач [PERSON] позичив у [PERSON] гроші в сумі 55\~000 грн., зобов`язався повертати щомісячно 5\~000 грн. до погашення отриманої суми. За взяте зобов`язання відповідач зобов`язався відповідати усім своїм належним майном та повернути отриману суму до 30.09.2021 року. Також, на випадок несвоєчасного повернення боргу зобов`язався сплатити неустойку в сумі 0,5 від суми боргу за кожен день прострочки, починаючи з 01.10.2021 року до повного розрахунку. Станом на 31.08.2022 року відповідач повернув 13\~000 гривень, чим порушив свої зобов`язання. У зв`язку із простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, позивач змушений звертатися до суду за захистом своїх прав, та просить стягнути із відповідача 42\~000 гривень основного боргу та 37\~800 гривень неустойки, та судові витрати по справі. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.09.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого [PERSON] надав [PERSON] позику у розмірі 55\~000 гривень, строком до 30.09.2021 року, та [PERSON] зобов`язався повертати щомісячно 5\~000 грн. до погашення отриманої суми, на випадок несвоєчасного повернення боргу зобов`язався сплатити неустойку в сумі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочки, починаючи з 01.10.2021 року до повного розрахунку, що підтверджується розпискою, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи. Частина боргу у сумі 13\~000 гривень була погашена відповідачем. За ч.1\~ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики, з огляду на його реальний характер, є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Проте, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, частково повернувши борг у сумі 13\~000 гривень, повністю не повернув кошти позивачу у встановлений строк, а тому суму основного боргу, що становить 42\~000 гривень слід стягнути з нього на користь позивача. Що стосується стягнення неустойки за прострочення виконання зобов`язання за договором позики у розмірі 0,5 %, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розпискою від 19.09.2020 року ( оригінал якої оглянуто у судовому засіданні) визначено, що у випадку несвоєчасного повернення боргу відповідач зобов`язався сплатити неустойку в сумі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочки, починаючи з 01.10.2021 року до повного розрахунку. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента\~України №64/2022\~від 24.02.2022\~року в\~Україні введено\~воєнний стан\~із 05\~години 30\~хвилин 24\~лютого 2022\~року строком\~на 30\~діб. Дію\~воєнного стану\~продовжено і\~він діє\~в Україні\~по даний\~час. Тому з врахуванням п.18 Перехідних положень та періоду виникнення заборгованості за договором позики, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] суми основного боргу в розмірі 42\~000 гривень підлягають до повного задоволення, а сума неустойки підлягає до часткового стягнення за період з 01.10.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 30 660 гривень. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 903,08\~гривень \~ пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial