Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась 25 жовтня 2022 року до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей. Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11 березня 2020 року. Від шлюб сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.04.2021 року по справі №495/6857/20 з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання спільних дітей у розмірі 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Однак, задля забезпечення інтересів дітей, позивачка [PERSON] просить змінити спосіб стягнення аліментів на спільних дітей сторін з відповідача [PERSON] з твердої грошової суми на стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. В судове\~ засідання\~ відповідач\~ [PERSON] \~ не\~з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.03.2020 року по справі №495/9963/19. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано Виконкомом Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №26 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано Виконавчим комітетом Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №12. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.04.2021 року по справі №495/6857/20 з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , та 1500,00 грн. щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , до досягнення дітьми повноліття. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає доведеним, що відповідач є працездатним,, має дохід, позивач отримує аліменти на утримання дитини у розмірі мінімального гарантованого розміру, а дитина має право на утримання від батька аліменти, розмір яких визначений законом у одній четвертій частині заробітку доходу батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (\~ст. 183 СК України). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статей 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Тому, з врахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) відповідача в розмірі однієї четвертої його частини щомісяця на утримання дитини, але не менш як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини, його вік та матеріальне становище платника аліментів. Тому слід змінити спосіб присуджених аліментів та стягувати в подальшому з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу набрання рішенням законної сили. Такий розмір аліментів буде відповідати закону, і не порушує прав і законних інтересів відповідача. Як роз`яснено у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~відповідно до\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~позивач звільнена від сплати судового збору, згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved