Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

02 липня 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі позивач, АТ КБ «ПРИВАТБАНК») в особі свого представника Ляр Дмитра Юрійовича (далі представник позивача) звернулися до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 28.04.2016 року між відповідачем та позивачем була підписана Заява №б/н, згідно якої відповідач отримав кредит у розмірі 17 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Також відповідач на час укладення кредитної угоди дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Також послався на те, що відповідач не виконує належним чином умови укладеного договору, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом, яка станом на 13.06.2021 року становить 10 057,92 грн. Враховуючи наведене АТ КБ «ПРИВАТБАНК», просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість в сумі 10057,92 грн. (десять тисяч п`ятдесят сім гривень дев`яносто дві копійки) та судовий збір в розмірі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень). Заочним рішенням від 21.09.2021 року позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено /а.с. 110-113/. 19.10.2021 року до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Шурубора В.І. надійшла заява про перегляд заочного рішення /а.с. 118-121/, яка ухвалою суду від 02.02.2022 року була задоволена та скасовано заочне рішення суду від 21.09.2021 року та призначено справу до підготовчого судового засідання на 13 квітня 2022 року на 09 год. 45 хв. /а.с. 153-154/. 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України, рішенням зборів суддів Іванківського районного суду Київської області № 3 було тимчасово зупинено здійснення судочинства /а.с. 158/. 06.03.2022 року розпорядженням Голови Верховного суду України № 1/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Іванківського районного суду до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області. 22.04.2022 року підсудність судових справ Іванківського районного суду було відновлено на підставі розпорядження Голови Верховного суду України № 18/0/9-22 від 21.04.2022 року /а.с. 159/. Після відновлено судочинства, розгляд підготовчого судового засідання призначено на 10 серпня 2022 року. 10.08.2022 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Шурубора В.І. надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 165-166/. В даному відзиві, адвокат Шурубор В.І. зазначив, що позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є необґрунтованим, вважає, що розрахунки заборгованості, які містяться в матеріалах справи нічим не обґрунтовані, а позивач не надав суду належні та допустимі докази надання відповідачу грошових коштів та що грошові кошти були отримані відповідачем. Також зазначив, що довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Окрім того, представник відповідача зазначає, що з розрахунку заборгованості, який наданий представником позивача незрозуміло розмір тіла кредиту, який відповідач винен позивачу, зокрема зазначено заборгованість за тілом кредиту 8 119,98 грн., і тут же зазначено заборгованість за поточним тілом кредиту 0,00 грн. Також, заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками 1937,94 грн. В даному відзиві представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості з [PERSON] повністю. Окрім того, просить суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 500, 00 грн. 05.09.2022 року до суду від представника позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Меркулова В.В. надійшла відповідь на відзив, в якій останній посилається на обґрунтованість позову, а тому просить суд задовольнити вимоги Банку в повному обсязі /а.с. 176-186/. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 20.10.2022 року по справі закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 годину 00 хвилин 18 листопада 2022 року. Розгляд справи неодноразово відкладався з різних причин. У судове засідання, призначене на 20 березня 2023 року на 12 год., сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені вчасно. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду клопотання в якому просить суд проводити розгляд даної справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та\~представник відповідача\~-\~адвокат Шурубор\~В.І. в судове засідання не з`явилися. Про місце, дату та час розгляду даної справи повідомлені належним чином. Представник відповідача подав до суду клопотання в якому просить суд проводити розгляд даної справи у відсутність відповідача та представника відповідача. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явилися, представниками подано до суду клопотання про розгляд справи без участі сторін та їх представників, суд вирішує справу за наявними матеріалами, які містяться у справі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Так, судом встановлено, що 28.04.2016 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем було підписано Заяву №б/н, відповідно до умов якої, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка /а.с. 26/. Позивач зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. На підтвердження факту укладення договору банк надав Витяг з «Тарифів» та Витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг». Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором, станом на 13.06.2021 р. становить 10057,92 грн., з яких: 8119,98 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 8119,98 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 1937,94 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно зі ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. В анкеті-заяві позичальника від 28.04.2016 року процентна ставка за кредитом не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а також комісій банку. Обґрунтовуючи право на нарахування процентів за користування кредитом, неустойки та комісій банк, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за заявою від 28.04.2016 року, посилався на Витяг з «Тарифів» та Витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифами, наданими позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету до договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, сплати неустойки та комісій, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (справа №6-16цс15). Також у цій справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що розміщені на офіційному сайті позивача www.privatbank.ua, неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПРИВАТБАНК" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (28.04.2016 року) до моменту звернення до суду з вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17). Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Не містить укладений у вигляді анкети-заяви кредитний договір від 28.04.2016 року, підписаної сторонами, і строку повернення кредиту (користування ним). Враховуючи наявні у матеріалах справи докази, суд позбавлений можливості перевірити, на якій підставі [PERSON] отримав кошти, вказані банком у розрахунку заборгованості, та на яких умовах і за якими тарифами повинно було здійснюватись обслуговування карткового рахунку відповідача. Враховуючи вищевикладене, представник позивача не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх позовних вимог, оскільки відсутність підпису відповідача на умовах споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови у будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умовами погоджені з відповідачем. При цьому, із зазначеної позивачем копії анкети-заяви не можна зробити висновок, на які саме умови та тарифи обслуговування карт, запропонованих банком, погодився відповідач. Аналогічні правові висновки містяться постановах Київського апеляційного суду від 18.02.2020 року у справі № 755/2375/18, від 07.07.2020 року у справі №759/23752/19, від 16.07.2020 року у справі №355/1593/19, від 20.07.2020 року у справі №756/13919/19. Окрім того, судом було досліджено розрахунок заборгованості за договором №б/н від 28.04.2016 року /а.с.9-14/, зокрема обраховано витрати клієнтом кредитних коштів (стовпч.3), тобто визначено саме тіло кредиту, який був наданий позивачем відповідачу, а саме 104\~122,89 грн. та суму коштів, внесених клієнтом на погашення заборгованості (стовпч.22), а саме 117\~858,73 грн. Тобто, і як слідує із даного розрахунку, заборгованість за тілом кредиту [PERSON] відсутня. Окрім того, у відповідача навіть наявна переплата в сумі 13 735,84 грн. (117\~858,73 грн. 104\~122,89 грн.). Аналізуючи викладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Також, згідно із ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 5,6 статті 137 ЦПК України, встановлює, що в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, саме за клопотанням позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та обґрунтування не співмірності цих витрат, судом може бути зменшено розмір вказаних витрат. Як вбачається з матеріалів справи між адвокатом Шурубор В.І. та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги від 19.10.2021 року з додатком до договору про надання адвокатом правової допомоги від 19.10.2021 року. Відповідно до умов даного договору та додатку до нього сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання Адвокатом правничої допомоги вказаної в п.1 Договору і визначеної Дорученням у розмірі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок. Сторони також погодили, що у будь-якому разі розмір години роботи Адвоката в межах даного Договору становить 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок за 1 (одну) годину роботи Адвоката, а також зазначили, що вказаний в пункті 1 цього Додатку розмір гонорару (винагороди) за надання правничої допомоги вказаної в Договорі і визначеної Дорученням визначено Сторонами з врахуванням складності справи, виходячи із принципів розумності та з врахуванням часу (строку) дії Договору протягом якого Доручення підлягає виконанню. Відповідно до акту прийому-передачі юридичних послуг від 19.10.2021 року адвокат Шурубор В.І. надав послуги (виконав роботу), а [PERSON] прийняв її на суму 5\~500,00 грн. Згідно квитанції від 19.10.2021 року [PERSON] сплачено адвокату Шурубор В.І. за надання правової допомоги за договором №б/н від 19.10.2021 року гонорар у розмірі 5 500,00 грн. Також, представником відповідача надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Шурубор В.І., необхідних для надання правничої допомоги [PERSON] в якому зазначено процесуальна дія, фактично виконана робота адвокатом, вартість години роботи адвоката, тривалість його роботи та вартість послуг адвоката, який не спростовано позивачем. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5\~500,00 грн., однак, при цьому, клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами від представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду не надходило. З огляду на викладене, беручи до уваги положення статті 133, 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь відповідача [PERSON] витрат, пов`язаних з наданням останньому професійної правничої допомоги у розмірі 5 500,00 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то судовий збір з відповідача на користь позивача не стягується. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved