Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що [PERSON] 16.10.2020 року уклала шлюб з [PERSON] у Львівському МВ ДРАЦС ЗМУМЮ, актовий запис № 2824. [INFO] у них народилась донька [PERSON] , яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Протягом останнього часу боржник [PERSON] ніде не працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, неодноразові звернення щодо допомоги ним проігноровано або залишено без відповіді. На теперішній час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, через що позбавлена можливості самостійно працювати для свого забезпечення та утримання дитини, а тому, змушена звернутись з цим позовом до суду. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на дружину, з якою проживає дитина, так як є фізично здоровим чоловіком, нікого більше не утримує. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років, а саме до [INFO] . Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 25.11.2022 року відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, на адресу суду направила клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`являвся, хоча неодноразово, належним чином повідомлявся про час та місце таких (шляхом надсилання судових повісток засобами поштового зв`язку), відзиву на адресу суду не направляв. Згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] є: [ADDRESS] . За цією адресою відповідачу неодноразово надсилалася судові повістки про виклик до суду, однак, такі повернуті на адресу суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З урахуванням наведеного та беручи до уваги положення п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.\~280\~ЦПК\~України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали позову, суд прийшов до наступного висновку. Згідно з п.4 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Беручи до уваги роз`яснення, які містяться у п. п.17, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).\~\~Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.\~\~ Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статею 82 цього Кодексу.\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 16.10.2020 року уклали шлюб, про що зроблено актовий запис № 2824. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на « [PERSON] ». [INFO] в сторін народилася дочка [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] ). [PERSON] зареєстрована та проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 21.01.2022 року по [INFO] , що підтверджується довідкою № 01-30/09-2022 від 30.09.2022 року. Як вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 12.10.2022 року, єдиним джерелом доходу позивача є соціальні виплати на утримання дитини в розмірі 860 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно положень ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У відповідності до ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Згідно із положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач не допомагає позивачу матеріально, а позивачу одній важко утримувати себе та доньку. З урахуванням того, що відповідач є працездатною особою, та беручи до уваги матеріальну сторону відповідача, в нього відсутні об`єктивні труднощі та передумови, а водночас є можливості надавати матеріальне утримання позивачу до досягнення дитиною трьох років, відтак позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання позивача [PERSON] в розмірі 2000 грн., починаючи з дня подання заяви до суду 18.10.2022 року і до досягнення дитиною трьохрічного віку, що відповідає принципам справедливості та розумності. З відповідача на підставі ст.141 ЦПК України в дохід бюджету підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. за вимоги про стягнення аліментів, оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved