Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

в позові вказано, що предметом позову є стягнення на користь позивача матеріальних збитків, завданих джерелом підвищеної небезпеки в розмірі, встановленому висновком товарознавчої експертизи та матеріальних збитків, пов`язаних з орендою транспортного засобу на час ремонтних робіт в розмірі 630,00 доларів США, що станом на момент подання позову становить 16 807,27 гривень за курсом НБУ. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 126183 від 26.07.2021 року вбачається, що 26.07.2021 року близько 15 години 15 хвилин по вулиці Коновальця, 221 у місті Івано-Франківську [PERSON] , керуючи автомобілем Опель з державним номерним знаком [NUMBER] був неуважним, не стежив із зміною дорожньої обстановки, здійснюючи поворот ліворуч не надав дорогу транспортному засобу «ТОYОТА» з державним номерним знаком [NUMBER] , під керуванням позивача, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.08.2021 року у справі №344/12043/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. При цьому [PERSON] порушив п.п. 2.3 б, 10.4 ПДР України в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу та особи, винної в ДТП на момент ДТП 26.07.2021 року була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», ПОЛІС №АР/ 1250333 від 06.02.2021. Позивач внаслідок пошкодження свого транспортного засобу не зміг користуватися своїм транспортним засобом, у зв`язку з чим йому довелося взяти транспортний засіб у найм(оренду). Так, 26.07.2021 року між Позивачем та [PERSON] було укладено Договір найму (оренди) транспортного засобу. Відповідно до п. 2.1. Даного Договору цей Договір укладався між Сторонами до 15.08.2021 року. Відповідно до п. 3.1 Договору плата за користування Наймачем об`єктом найму встановлена сторонами у розмірі 630 (шістсот тридцять) доларів США. За змістом первинного позову позивач просив суд стягнути з Відповідача 1 - Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (адреса: п. Героїв Сталінграду, 4, корпус 6 а, м. Київ, 04012; ЄДРПОУ: 32404600) на користь Позивача - [PERSON] матеріальні збитки, завдані джерелом підвищеної небезпеки в розмірі, встановленому висновком автотоварознавчої експертизи та матеріальні збитки, пов`язані з орендою транспортного засобу на час ремонтних робіт в розмірі 630,00 доларів США. Також позивач просив суд стягнути з Відповідача 2 - [PERSON] (Адреса реєстрації: [ADDRESS] ; Ідент.код: [NUMBER] ) на користь [PERSON] франшизу в розмірі, встановленому відповідно до страхового поліса та різницю між фактичним розміром, заподіяної Позивачу шкоди і страховим відшкодуванням. 17/10/2022 позивач подав заяву про уточнення позову, відповідно до якої просив суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (адреса: п. Героїв Сталінграду, 4, корпус 6 а, м. Київ, 04012; ЄДРПОУ: 32404600) на користь [PERSON] матеріальні збитки, завдані джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 26 295,75 гривень та стягнути з [PERSON] (Адреса реєстрації: [ADDRESS] ; [NUMBER] ) на користь [PERSON] франшизу в розмірі, встановленому відповідно до страхового поліса, стягнути з Відповідачів на користь Позивача судові витрати. Протягом усього судового розгляду позивач та його представники так і не вказали безпосередній розмір франшизи, який би просили стягнути з відповідача. Відповідно до змісту ЦПК України до обов`язків суду не належить виконання процесуальних обов`язків будь-якої зі сторін, в тому числі замість сторони позивача. Разом з цим відповідач [PERSON] подав суду 16/03/2023 заяву, відповідно до змісту якої розмір правничої допомоги є завищеним, участь в судових засіданнях адвокат позивача не приймала, спір не належить до складних та визнав позов в частині розміру франшизи в сумі 1200 гривень. Відповідач [PERSON] подав суду відзив, за змістом якого заперечив позов з тих підстав, що для отримання відшкодування позивач зобов`язаний надати автомобіль для огляду експерта, визначеного страховою компанією та у строк, що визначений законом. Позивач умисно не виконав відповідний обов`язок, що встановлений для нього законом. Так за змістом заперечення проти позову [PERSON] відповідно до ч. 2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Отже відповідачем [PERSON] однозначно доведено перед судом, що договір оренди транспортного засобу є нікчемним. Позивачем не спростовано заперечення відповідача щодо недійсності договору найму позивача. Відповідачем [PERSON] надано суду письмове пояснення про те, що до його обов`язку належить компенсація позивачу його витрат за франшизою. Разом з цим позивачем надано заперечення на відзив відповідача [PERSON] в тій частині, що позивачем виконано його обов`язки із надання страховику на огляд транспортного засобу для визначення виду і переліку пошкоджень та розрахунку вартості завданої шкоди. Експерт страховика оглянув транспортний засіб 30/07/2021. 08/10/2021 відповідач страхова компанія «Ю.Ес.Ай» надав адвокату позивача ремонтну калькуляцію пошкоджень транспортного засобу позивача від 12/08/2021, за якою вартість ремонту становить 19924,94 гривень. Також відповідачем не спростовано пояснення позивача за змістом його письмової заяви про те, що позивачем вчасно надано на огляд автомобіль для встановлення пошкоджень та оцінювання збитку. Сторони спору не заперечили обставину страхування цивільної відповідальності [PERSON] як водія транспортного засобу страховою компанією «Ю.Ес.Ай». Також сторони не заперечували вид і розмір шкоди завданої транспортному засобу позивача за змістом висновку про оцінку. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже не підлягають доказуванню обставини, які визнаються сторонами. 26/07/2021 позивач та [PERSON] уклали договір оренди транспортного засобу до 15/08/2021 за 630 доларів США. 16/08/2021 позивач подав страховій компанії «Ю.Ес.Ай» заяву про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Відповідно до заяви позивача попередній розрахунок судових витрат склав 908 гривень судового збору, 6000 гривень витрат на правову допомогу; 300 гривень на переклад, 5000 гривень за експертизу. 11/08/2021 укладено договір про надання правничої допомоги між позивачем та адвокатом Манченко О.В. на суму 12000 гривень. До договору про надання правничої допомоги складено розрахунок вартості послуг з розрахунку вартості одиниці робочого часу за відповідними видом допомоги. До договору про надання правничої допомоги складено акт наданих послуг від 17/08/2021 з розрахунку вартості одиниці робочого часу за відповідним видом допомоги на суму 6000 гривень. Відповідно до квитанції №0438979 за договором про правову допомогу позивачем сплачено 6000 гривень. В позовній заяві вказано на застосування позивачем в спорі правової позиції за постановою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі№754/1114/15-ц, відповідно до змісту якої, однак, відшкодування збитків, що перевищують розмір застрахованої цивільної відповідальності покладається на особу, що завдала шкоду, а не на страховика. У свою чергу відповідна правова позиція стосується відшкодування безпосередньої шкоди, завданої транспортному засобу, а не іншим правам та інтересам внаслідок ДТП. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Відповідно до\~ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 в справі №826/1216/16. Відповідно до частин 1 - 6 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 3 статті 137 ЦПК України). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Як встановлено ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є не співмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми (ч. 5 ст. 141). Подання попереднього розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити не співмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Аналогічне наведено у постановах Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Отже представник відповідача надав перед судом пояснення про те, що витрати на правову допомогу завищені і не співставляються з розміром претензій позивача до відповідачів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже на відповідача Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» підлягає покладенню обов`язок з відшкодування 19924,94 гривень шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу, 908 гривень судового збору, 3000 гривень витрат на правову допомогу, 5000 гривень за висновок з оцінки, 300 гривень за переклад. Оскільки відповідачем не доведено перед судом виконання його обов`язку із відшкодування шкоди, завданої майну позивача на підставі договору страхування цивільної правової відповідальності за шкоду, завдану ДТП. Відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» 08/10/2021 повідомило адвоката позивача про те, що було складено ремонтну калькуляцію на відшкодування збитків позивача на суму 19924,94 гривень, але їх не було можливості сплатити позивачу, оскільки ним не вказано реквізити для здійснення платежу. Таким чином вартість збитку визначена на підставі ремонтної калькуляції, яку складено саме на підставі акту огляду, що складений позивачем особисто. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Отже відповідачем Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» виконано його обов`язок із обчислення ремонтної калькуляції на підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому позивачем та його адвокатом не доведено правові підстави для не застосування положення ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в спорі. На відповідача [PERSON] підлягає покладенню 1200 гривень франшизи, які ним визнано; 500 гривень правової допомоги, оскільки відповідачем не доведено перед судом тієї обставини, що він вчинив усі дії, що від нього залежали і передбачені цивільним законодавством щодо виконання обов`язку на користь іншої особи за його деліктним правовідношенням, в тому числі щодо внесення грошових коштів в депозит нотаріуса, але не обмежуючись цим. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial