Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. В обґрунтування позову зазначає, що 29 січня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської обл. Ємець І.О. було видано Свідоцтво (реєстраційний номер 361), яким посвідчується, що ПАТ «Універсал Банк» належить на праві власності нерухоме майно, що складається з будинку, житлового літ. «Д-2», з приналежними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 407,2 кв.м., житловою площею 159,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .\~29 січня 2018 року було проведено державну реєстрацію права власності на вказане майно. Відповідачі зареєстровані за адресою місцезнаходження нерухомого майна Банку, однак жодних правових підстав для цього не мають. А тому представник позивача просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування [PERSON] , [PERSON] житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 30.08.2022 року позовну заяву залишено без руху, надано представнику позивача час на усунення недоліків. 14.09.2022 року недоліки встановлені судом, представником позивача усунені. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 14.09.2022 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.03.2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду на 03.04.2023. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі,\~третя особа\~у судове\~засідання не\~з`явились,\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлялись\~своєчасно та\~належним чином,\~причини неявки\~суду не\~повідомили,\~правом надання\~відзиву на\~позовну заяву,\~письмових пояснень\~не скористались,\~заяв про\~відкладення розгляду справи не подававали. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 03.04.2023 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлялись про місце і час судового засідання, суд згідно з ч.4\~ст.223\~ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Відповідно положень до ст.ст.15,16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному\~ЦПК України\~порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантованост.124 Конституції України. Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Харківській області Головка В.Л. від 22.01.2018 року передано стягувачу ПАТ «Універсал Банк» в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 2-984/10 від 24.03.2012 року, виданим Фрунзенським районним судом м. Харкова, будинок житловий літ «Д-2», з приналежними до нього будівлями та спорудами, адреса об`єкта: [ADDRESS] , загальною площею 407,2 кв. м., житлова площа 159,0 кв. м.. що належить боржнику [PERSON] (а.с. 9-10). 29 січня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємець І.О. було видано Свідоцтво (реєстраційний номер 361), яким посвідчується, що ПАТ «Універсал Банк» належить на праві майно, що складається з будинку, житлового літ. «Д-2», з приналежними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 407,2 кв.м., житловою площею 159,0 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0.1000 га, кадастровий номер 6310138800:12:035:0001, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 11) 29 січня 2018 року було проведено державну реєстрацію права власності на вказане майно (а.с. 12-13). Як вбачається з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с 16). Конституційне право на житло містить заборону примусового позбавлення житла інакше як на підставі закону й за рішенням суду. Однак людина може користуватися тільки тим житлом, право користування яким у неї виникло з правочину або на підставі закону.\~Таке право виникає у власника житла (гл.28\~ЦК), членів його сім`ї (ст.405 ЦК,\~ст. 156 ЖК), орендаря (наймача) житла (ст.810 ЦК,\~ст.61 ЖК), членів його сімї (ст.816 ЦК, стст.64, 160\~ЖК). Відповідно до\~ст. 383 ЦК\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Аналогічна норма міститься у\~ст. 150 ЖК УРСР: громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За змістом\~ст. 156 ЖК УРСР\~члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Із даного випливає, що право на проживання у будинку будь-яких членів сім`ї власника безпосередньо пов`язане із правом власності громадянина на житлове приміщення. Саме право власності на житловий будинок [PERSON] було правовою підставою для проживання членів її сім`ї за вказаною адресою. 29 січня 2018 року право власності [PERSON] на житловий будинок припинилося у зв`язку з примусовим відчуженням. Із втратою права [PERSON] втратила і право користування житловим приміщенням. А у відповідності до\~ст. 156 ЖК України,\~ст. 405 ЦК\~України члени сім`ї [PERSON] також втратили право користування жилим приміщенням у зв`язку з припиненням права власності [PERSON] на даний будинок. Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 05.11.2014 у справі № 6-158цс14 та від 16.11.2016р. у справі № 6-709цс16. Відповідно [PERSON] , [PERSON] є такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Такі ж висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-709 цс 16. А тому, слід усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , шляхом позбавлення права користування [PERSON] , [PERSON] житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved