Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

07.02.2023р. з Київського районного суду м. Харкова до Врадіївського районного суду Миколаївської області, в порядку ч. 9 ст. 187 ЦПК України, надійшла справа за позовом [PERSON] (далі - позивачка) до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.05.2018р. Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1521. Позов обґрунтований тим, що подальше збереження шлюбу неможливе так, як шлюбні відносини з відповідачем припинені і перестали існувати з лютого 2021 року та сторони не підтримують будь-яких стосунків. Від даного шлюбу є спільний неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 16.03.2023р. звернулася до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності, оскільки не може з`явитися до суду за станом здоров`я та іншим місцем проживання. Крім цього, просила не надавати термін для примирення та судовий збір покласти на відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 13.03.2023р. звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу за його відсутності, оскільки є військовослужбовцем та проходить службу в Збройних Силах України. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Просить не надавати терміну для примирення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників судового розгляду за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи та перевірив законність визнання відповідачем позову, судом встановлено таке. Так, як вбачається з матеріалів справи, 26.05.2018р. сторони уклали шлюб, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, зроблено відповідний актовий запис № 1521, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26.05.2018р. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного " [PERSON] " було змінено на " [PERSON] ". Від шлюбу є спільний неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 20.07.2018р.), який проживає біля позивачки. Фактично сторони припинили шлюбні відносини з лютого 2021 року, не підтримують один одного до теперішнього часу, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту та проживають окремо. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини у сторін не має. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992 грн. 40 коп. підлягаю стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved