Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», про повернення безпідставно отриманих коштів в розмірі 13506,75 грн. та судових витрат у розмірі 992,40 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що 05 грудня 2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 29047, яким стягнуто з [PERSON] суму у розмірі 11446,49 гривень заборгованості за кредитним договором № 2001865680 від 14 грудня 2012 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] . Як вказав позивач, ПВВО Одеської області Шевченко Т. С. відповіддю № 5531 від 20 вересня 2022 року вказала, що виконавче провадження 60966050 завершене повним виконанням виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, що зареєстрований в реєстрі за № 29047, а саме - стягнуто на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» розмірі 11446,49 грн. Проте, позивач стверджує, що 09 червня 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси ухвалив заочне рішення, яким визнав таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Харою Наталією Станіславівною, реєстровий № 29047. Таким чином, на думку позивача, ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» безпідставно набуло 11446,49 гривень, які були стягнуті з нього за виконавчим написом, який було визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому такі кошти має бути повернуто. Крім того, як вказав позивач, з відповідача підлягає стягненню індекс інфляції, який становить, відповідно до наданого розрахунку - 2060,26 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 10.10.2022 року, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Враховуючи викладене, сторони у судове засідання не викликалися. Разом з тим, про дату судових засідань відповідач повідомлявся належним чином (а. с. 27). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05 грудня 2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 29047, яким стягнуто з [PERSON] суму у розмірі 11446,49 гривень заборгованості за кредитним договором № 2001865680 від 14 грудня 2012 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] (а. с. 6). ПВВО Одеської області Шевченко Т. С. відповіддю № 5531 від 20 вересня 2022 року вказала, що виконавче провадження 60966050 завершене повним виконанням виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, що зареєстрований в реєстрі за № 29047, а саме - стягнуто на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» розмірі 11446,49 грн (а. с. 11). 09 червня 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси ухвалив заочне рішення, яким визнав таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Харою Наталією Станіславівною, реєстровий № 29047 (а. с. 9 10). Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. За приписами ч. 1 ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» безпідставно набуло 11446,49 гривень, які були стягнуті з [PERSON] за виконавчим написом, який було визнано таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку, що ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» набула ці кошти у власність безпідставно, а тому вони повинні бути повернуті позивачу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює окремі види зобов`язань (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 758/1303/15-ц). Таким чином, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно набутих або збережених грошових коштів, нараховуються 3 % річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, оскільки боржником порушено позадоговірне (деліктне) грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України (Постанова Верховного Суду у справі № 921/59/21 від 01 лютого 2022 року). Згідно до відповіді ПВВО Одеської області Шевченко Т. С. № 5531 від 20 вересня 2022 року, виконавче провадження № 60966050 було завершене у зв`язку із його повним фактичним виконанням 25 січня 2022 року (а. с. 11). Таким чином, відповідач отримав повну суму стягнення у розмірі 11446,49 гривень 25 січня 2022 року, з цієї дати володіє нею без правових підстав, а тому саме з цієї дати підлягає стягненню індекс інфляції. Згідно до наданого позивачем розрахунку, з яким суд погоджується та вважає його належним, розрахунок індексу інфляції здійснюється за формулою: ПС = (III : 100 ) х (112 : 100 ) х (ІІЗ : 100 ) х ... ( Ш : 100 ) II1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, 112 - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період ІІ с (101,60 : 100) х (104,50 : 100) х (103,10 : 100) х (102,70 : 100) х (103,10 : 100) х (100,70 : 100) х (101,10 : 100)= 1.17999020 Інфляційне збільшення: 11 446,49 х 1.17999020 - 11 446,49 = 2 060,26 грн. Загальна заборгованість: Період прострочення грошового зобов`язання 242 дня 11 446,49 (сума боргу) + 2 060,26 (інфляційне збільшення) = 13 506,75 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню індекс інфляції у розмірі 2060,26 грн. Суд звертає увагу відповідача на той факт, що до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів на підтвердження цих заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та індексу інфляції підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн. (а. с. 1), тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved