Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

28 лютого 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі\~1/6 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дати подання позову та до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 06 серпня 2022 року. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 27 березня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали\~справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 06 серпня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 06.08.2022 року. (а.с.7) Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 27.12.2022 року. (а.с.8) Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для\~працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України\~\~27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.\~Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Із системного аналізу вищевикладених норм закону встановлено, що утримання неповнолітніх дітей є спільним обов`язком батьків. За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною першою статті\~81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України. На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Таким чином, з огляду на вищевикладене, виходячи із встановлених обставин справи, засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей та обовязку обох батьків по утриманню дитини,\~суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу відповідача до досягнення сином повноліття з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 28 лютого 2023 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved