Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

У грудні 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла зазначена позовна заява в якій позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (ТОВ «ФК «Аланл» - далі) на свою користь безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 10170,64 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.09.2022 року у справі № 219/1627/22 задоволено позов [PERSON] : визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 08.09.2020 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем (далі - Приватний нотаріус Горай О.С.), зареєстрований в реєстрі за № 45205, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 14743 грн. 90 коп. На виконання Постанови Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маткової М.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП N° 64001562 від 31.12.2020 за місцем роботи позивача - Вуглегірська теплова електрична станція Публічного акціонерного товариства «Центренерго», з її заробітної плати утримували грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД». З листа приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни від 28.11.2022 р. N° 11120 убачається, що в рамках виконавчого провадження № 64001562 з позивача - [PERSON] стягнуто грошові кошти у розмірі 12 242,72 грн. Позивач вважає, що на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 10170 грн. 64 коп., набуті відповідачем безпідставно внаслідок виконання вищевказаного виконавчого напису, у зв`язку з чим звернулася до суду за захистом свої порушених прав. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися вчасно та належним чином. 20.03.2023 року на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача - Пахтій О.В. про розгляд прави у її з позивачем відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копії належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з копією позовної заяви з додатками, судом направлялися за місцем знаходження вказаним в позовній заяві. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 45205, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в сумі 14743,90 грн., який був визнаний таким, що не підлягає виконанню заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.09.2022 року у справі № 219/1627/22. Зазначений виконавчий напис був пред`явлений до примусового виконання. 28.12.2020 р. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Маякова Марія Вікторівна винесла Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64001562, з якої убачається, що виконавче провадження відкрито на підставі Виконавчого напису № 45205, вчиненого 08.09.2020 р. В межах ВП № 64001562 Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Маткова Марія Вікторівна винесла Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 31.12.2020 р., з якої убачається, що приватний виконавець вимагає від роботодавця позивача - Вуглегірська теплова електрична станція Публічного акціонерного товариства «Центренерго», стягнути з боржника - [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» борг у сумі 14743,90 грн., основну винагороду виконавця у сумі 1474,39 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у сумі 669,00 грн., загалом 16887,29 грн. 09.11.2022 року позивачем було надіслано запит до роботодавця останньої Вуглегірської теплової електричної станції ПАТ «Центренерго» з метою отримання копій платіжних доручень про перерахування грошових коштів на користь стягувача.У відповіді на запит позивача від 11.11.2022р. № 02-11/69 в.о. директора Вуглегірської ТЕС Котлярова А. повідомила, що надати довідку і платіжні доручення по перерахуванню утриманих з заробітної плати [PERSON] грошових коштів на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» не може, оскільки Вуглегірська теплова електрична станція Публічного акціонерного товариства «Центренерго» розташована за адресою: 84792, Донецька область, Бахмутський район, м. Світлодарськ, а останнє в травні 2022 р. захопили російські окупанти, внаслідок чого відсутній доступ до офісних приміщень, первинної документації та архіву станції. Захоплення російськими окупантами м. Світлодарськ Бахмутського району Донецької області підтверджується Переліком територіальних громад, розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженим Наказом Міністерства питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 р. 11.11.2022р. Позивач [PERSON] 11.11.2022 р. надіслала на адресу ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» рекомендований лист, що підтверджується поштовою квитанцією № 1000902308460, в якому просила надіслати на електронну адресу свого адвоката Плахтій О.В. копії наступних документів: довідку, в якій зазначити номери платіжних доручень, календарні дати, суми, які були зараховані на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» в межах виконавчого провадження ВП № 64001562; копії платіжних доручень, згідно яких утримані з [PERSON] в межах виконавчого провадження ВП № 64001562 грошові кошти були зараховані на рахунок «Фінансова компанія «Аланд». З Трекінгу відправлень Укрпошти вбачається, що поштове відправлення № 1000902308460 ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» отримало через представника 15.11.2022 р., втім, відповіді по суті запиту не надало. Разом з тим, з копії листа приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни від 28.11.2022 р. № 11120 вбачається, що в рамках виконавчого провадження № 64001562 з позивача - [PERSON] стягнуто грошові кошти у розмірі 12 242,72 грн., з яких:10170,64 грн. - сума боргу за виконавчим документом, яка перерахована на рахунок стягувача одразу бухгалтерією боржника; 669,00 грн. - витрати виконавчого провадження; 1403,08 грн. - основна винагорода приватного виконавця. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Тобто, зобов`язання з повернення безпідставно набутого, збереженого майна виникають за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі підстави відпали. Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача це майно. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 року у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 року у справі № 904/2444/18. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Таким чином, враховуючи лист приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. про розмір фактично стягнутих коштів, в якому зазначено, що в рамках виконавчого провадження № 64001562 з примусового виконання виконавчого напису № 45205 від 08.09.2020 року з доходів [PERSON] всього було стягнуто 12242,72 грн., які розподілені наступним чином: 10170,64 грн. - сума боргу за виконавчим документом, яка перерахована на рахунок стягувача ТОВ «ФК «Аланд»; 1403,08 грн. - основна винагорода приватного виконавця; 669 грн. - витрати виконавчого провадження, до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України, тому суд вважає, що відпали правові підстави для набуття ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» коштів, примусово стягнутих за виконавчим написом, оскільки останній визнаний таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість позову та, як наслідок, його задоволення в повному обсязі. За правилом ч. 1, п.1 ч.2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі задоволення позову - на відповідача. Зважаючи на викладене, оскільки сплату судового збору було відстрочено позивачу до ухвалення судового рішення, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved