Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

24.02.2023 року до Новобузького районного суду Миколаївської області звернулась [PERSON] з позовом до Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, зазначивши третьою особою Вознесенську Універсальну Товарно-Сировинну Біржу, у якому просила визнати договір № 274 від 31.12.1998 року купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , між [PERSON] та КПСП «Майорівське», укладений Вознесенською Універсальною Товарно-Сировинною Біржею та зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 274 від 31.12.1998 року - дійсним. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що 31.12.1998 року між [PERSON] та КПСП «Майорівське» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та вказаний договір купівлі-продажу був зареєстрований на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі. В подальшому даний договір був записаний в реєстрову книгу за №1/2 та зареєстрований у Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації 15.01.1999 року. З 31.12.1998 року [PERSON] , вона та всі члени їхньої сім`ї постійно проживали у зазначеному будинку. [PERSON] систематично сплачував усі комунальні послуги, ніс інші витрати по утриманню даного будинку (зроблено ремонт), в належному стані утримував прибудинкову територію. [INFO] [PERSON] помер. Визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна необхідне для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , тому, вона, як спадкоємець померлого за заповітом, звернулась до суду з цим позовом. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2023 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І. За ухвалою судді від 27.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 16.03.2023 року о 09 год.00 хв. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Також просила справу слухати без її участі. Представник відповідача Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області в судове засідання, не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу слухати без участі представника відповідача. Представник третьої особи Вознесенської Універсальної Товарно-Сировинної Біржі в судове засідання, не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна за №274 від 31.12.1998 року, зареєстрованого Вознесенською універсальною товарно-сировинною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №274 від 31.12.1998 року, КПСП «Майорівське», як власник житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , продало покупцю [PERSON] , належний КПСП «Майорівське» житловий будинок і сторони підписали зазначений договір (а.с.6). В силу ст. 227 ЦК України\~в редакції Закону 1963 року (що діяла на момент укладення сторонами договору) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 47 ЦК України\~в редакції Закону 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Договір купівлі-продажу нерухомого майна за №274 від 31.12.1998 року, про визнання якого дійсним заявлено позивачкою [PERSON] , не був нотаріально посвідчений, але відповідно до чинного законодавства, на момент укладення угоди він підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню. Про те, що вказаний договір потребує нотаріального посвідчення або визнання його дійсним, як видно з доводів позивачки, їй стало відомо лише у лютому 2023 року від нотаріуса, коли мала наміри реалізувати своє право на прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Укладений між продавцем КПСП «Майорівське» та покупцем [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна не містить в собі протизаконних умов. В угоді зазначено предмет продажу, його характеристика, порядок передачі предмета продажу у власність покупця, визначена ціна продажу. Сторонами за договором було досягнуто згоди з істотних умов угоди, яка повністю була виконана, як покупцем (сплатив продавцю обумовлену між ними суму грошових коштів у розмірі 2000 грн., вселився разом зі своєю родиною в житловий будинок і користувався ним з 31.12.1998 року), так і продавцем (отримав обумовлену суму грошових коштів та передав житловий будинок покупцю у власність). [PERSON] на виконання п.8 біржової угоди, 15.01.1999 року зареєстрував своє право власності в Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації, що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням (а.с.7). Судом встановлено, що будь-які перешкоди для нотаріального посвідчення договору на час його укладення були відсутні, однак договір не був посвідчений нотаріально, в зв`язку із неправильним тлумаченням на той час ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якого угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, що не виключало дотримання при його укладенні вимог ст. 227 ЦК УРСР 1963 р. Відповідно до п. 4\~ Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року, який діє з 01 січня 2004\~року, Цивільний кодекс України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ст. 16 ЦК України 2003 р. кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Покупець за договором купівлі-продажу [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 26.01.2023 року. КПСП "Майорівське" Новобузького району Миколаївської області ліквідоване. Правонаступником можливих його прав є Софіївська сільська рада Баштанського району Миколаївської області. Позивач, як спадкоємець за заповітом від 12.12.2012 року не має можливості оформити спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , оскільки договір купівлі-продажу, на підставі якого було оформлене його право власності, нотаріально не посвідчений( а.с.8,9,14,15). Доводи позивача, а також досліджені в судовому засіданні докази вказують на досягнення між сторонами за угодою всіх істотних умов, що притаманні для договору купівлі-продажу, та його виконання сторонами, спрямоване на реальне настання юридичних наслідків для сторін за відповідною угодою. Відтак, зазначені обставини свідчать про наявність підстав, згідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України, в редакції Закону 1963 року, для визнання такої угоди дійсною. Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України\~визнання відповідачем позову, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд приходе до переконання, що визнання відповідачем пред`явленого до нього позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки позовні вимоги [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна є такими, що ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачем на оплату судового збору, остання не заявляла, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved