Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те, що 08 серпня 2008 року вона з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, актовий запис №07. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейні відносини між сторонами погіршилися, зникло взаємопорозуміння, що призводить до постійних сварок. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Суд, беручи до уваги заяву позивачки, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки у повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08 серпня 2008 року, між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб 08 серпня 2008 року, місце державної реєстрації - Виконком Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, актовий запис №07 (а.с.11). Від даного шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-9). Як вбачається із позовної заяви, подружнє життя у сторін не склалося, через те, що між ними зникло взаємопорозуміння. Майнового спору сторони не мають. Діти проживають з позивачкою та спору щодо місця проживання дітей між сторонами не має. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст. ст.21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 9280-4375-8056-7399 від 05 вересня 2022 року про сплату судового збору у сумі 992,40 грн. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved