Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Представник позивача, адвокат Романенчук А.В., що діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позов представник позивача мотивує тим, що у 2020 році [PERSON] проживала разом без реєстрації шлюбу із [PERSON] . Зазначає, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Представник позивача вказує, що спільне життя між сторонами не склалося, відповідач проживає окремо від позивача із дитиною та ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вказує, що на даний час позивач не працює, будь-які інші доходи у неї відсутні. Зазначає, що відповідач є фізично здоровою людиною, а його доходи дають можливість сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина. Просить суд стягувати з [PERSON] , на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, щомісячно, до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, однак від представника позивача, адвоката Романенчука А.В., попередньо до суду надійшло клопотання, у якому представник просив розгляд справи проводити без його участі та без участі позивача. Зазначив, що позивач позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. Згідно копії свідоцтва про народження дитини, [PERSON] , [INFO] , вбачається, що батьками дитини зазначені сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно копії довідки від 11.11.2022 року вбачається, що за адресою : [ADDRESS] , зареєстровані також і позивач, та малолітній син [PERSON] , 2020 р.н. (а.с.8). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, величину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, та слід стягувати з відповідача, на користь позивача, аліменти на утримання малолітнього сина: [PERSON] , у розмірі 1900 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду, тобто з 02.12.2022 року, і слід проводити до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача в дохід держави слід стягнути 1073.60 грн. судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial