Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивував тим, що відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе за кредитним договором № МКНСМ2С-07 від 26.11.2007 року зобов`язання, а саме: у встановлений договором строк не повернула одержаний кредит у сумі 150\~000, 00 грн. Вимоги до [PERSON] , що випливають з вищевказаного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами [PERSON] та [PERSON] договорів поруки № МКНСМ2С-07/111 від 26.11.2007 року та № МКНСМ2С-07/112 від 26.11.2007 року відповідно, у зв`язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред`явленим позовом. Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 568\~746, 82 грн. та судові витрати: судовий збір у сумі\~\~8 531, 20 грн. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Хорольського районного суду Старокожка\~ В.П.\~ провадження по даній справі було відкрито\~ 21.06.2016\~\~ року та призначено до розгляду. В зв"язку з тим, що у судді Старокожка\~ В.П.\~ закінчилися повноваження на здійснення правосуддя, авторозподілом КП "Д-3" дану справу було передано на розгляд судді Хорольського районного суду Миркушіній Н.С. Ухвалою судді Хорольського районного суду Миркушіної Н.С. від 14.03.2017 року справу прийнято до свого провадження. Ухвалою суду від 09.08.2017 року \~провадження по справі №\~ 548/863/16-ц\~- було зупинено до\~\~\~ винесення\~ рішення\~ Вищим\~ спеціалізованим\~ судом\~ України\~\~ з розгляду\~ цивільних\~ і кримінальних справ\~ за касаційною скаргою\~\~ Публічного\~ Акціонерного\~ товариства Комерційний\~ банк "ПриватБанк", поданої\~ представником\~ Сокуренко\~ Наталією\~ Вікторівною\~ на\~ рішення\~ Апеляційного суду\~ Полтавської\~ області\~\~ від\~ 14 березня\~ 2017 року,\~ та касаційною скаргою\~ [PERSON] \~ на\~ заочне\~ рішення\~ Хорольського\~ районного суду\~\~ Полтавської\~ області\~\~ від\~ 30 жовтня\~ 2009 року\~ та рішення\~\~\~ Апеляційного суду\~ Полтавської\~ області\~\~ від\~ 14 березня\~ 2017 року\~ по справі\~ №\~ 2-471/09\~ за позовом\~\~ Закритого акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приват Банк» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою суду від 09.12.2021 року відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 22.12.2021 року \~провадження по справі №\~ 548/863/16-ц\~ було зупинено до\~\~\~набрання законної\~сили судовим\~рішенням у\~справі №\~2-471/09 провадження\~ №2/548/37/21 за цивільним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення, яка розглядається в порядку цивільного судочинства. Ухвалою суду від 08.08.2022 року відновлено провадження у справі. Ухвалою\~ суду\~ від 31.10.2022 року\~ підготовче\~ провадження у справі закрито\~ та\~ призначено\~ справу до судового розгляду. Ухвалами\~ суду\~ від 05.12.2022 року\~та 27.12.2022 року відкладено відкрите судове засідання.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяви в яких просили відмовити в задоволенні позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, з`ясувавши позиції сторін, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що у задоволенні позову\~слід відмовити в повному\~обсязі з наступних підстав. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Печенізький та інші проти України» встановлено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася\~\~до\~\~ПАТ КБ "ПриватБанк"\~\~з метою\~\~отримання\~\~банківських послуг,\~\~у\~\~зв"язку\~\~з чим\~\~підписала кредитний договір №МКНСМ2С-07 від 26.11.2007 року,\~\~згідно якого\~\~отримала кредит\~\~у розмірі 150 000,00 грн. на термін до 26.11.2011 року. Відповідно до укладеної кредитної угоди предметом даної угоди є загальні умови і порядок надання банком у рамках програми мікрокредитування, кредиту позичальнику. Кредит надається при наявності вільних коштів. Надання коштів здійснюється окремими частинами - траншами кредиту, сукупна величина сальдо по яких не буде перевищувати суму, обговорену у п. 1.2. даної угоди. Видача частин кредиту здійснюється після підписання договору про видачу траншу, на термін і на умовах, передбачених у даній угоді, а також у договорі про видачу траншу. Умови видачі - сума кожної частини, термін по кожному траншу оформляється окремим договором про видачу траншу при кожній видачі частини кредиту. Кожний договір про видачу траншу є невідємною частиною даної угоди. Позичальник зобовязується повернути отриманий кредит, сплатити відсотки і винагороду в терміни, встановлені даною угодою і договорами про видачу траншів у повному обсязі (п. 1.1 кредитної угоди). Загальна сума кредиту в рамках кредитної угоди: 150 000,00 гривень (п. 1.2 кредитної угоди). Термін повернення кредиту й окремих частин - траншів кредиту, встановлено договорами про видачу траншів кредиту, а також графіками погашення кредиту, відсотків і винагороди, що є невідємними додатками до договорів про видачу траншів, але не пізніше 26.11.2011 року. Зазначений термін може бути змінений згідно п.п. 2.3.3, 2.4.1 даної угоди (п. 1.3 кредитної угоди). Кредит надається на наступні цілі: споживчі цілі. Ціль надання окремих частин кредиту-траншів, уточнюється в п. 1.4 договорів про видачу траншів (п. 1.4 кредитної угоди). Банк зобовязується надати кредит шляхом видачі готівки через касу, у вигляді траншів кредиту, сукупна величина сальдо по яких не буде перевищувати суму, обумовлену п. 1.2 даної угоди, за умови виконання Позичальником зобовязань, передбачених п. 2.2.10 даної угоди (п. 2.1.1 кредитної угоди). Документи, оформлені з метою забезпечення виконання зобовязань за цією угодою і договором про видачу траншів, є невідємною частиною даної угоди (п. 3.2 кредитної угоди). Терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цією угодою встановлено сторонами тривалістю 5 років (п. 6.8 кредитної угоди). Виконання зобов`язань позичальника [PERSON] за цією угодою і договором про видачу траншу №МКНСМ2С-07/Т1 від 26.11.2007 року забезпечено шляхом укладання з відповідачами [PERSON] та [PERSON] договорів поруки № МКНСМ2С-07/111 від 26.11.2007 року та № МКНСМ2С-07/112 від 26.11.2007 року відповідно, у зв`язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред`явленим позовом. Як вбачається із змісту кредитної угоди, сторони встановили строк дії договору\~до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов`язань, але не пізніше 26.11.2011 р. Графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч.3\~ст. 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Як встановлено судом та не заперечувалось відповідачами, у порушення умов договору кредиту відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Кредитною угодою належним чином не виконувала, через що у неї перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 24.03.2016 року склала 568\~746, 82 грн. Відповідач [PERSON] (т.2 а.с. 12) в своїй письмовій заяві посилається на невиконання зобов`язань за угодою, а саме на сплату останнього платежу 18.05.2009 р., будь-яких даних на спростування цього твердження в суді не здобуто та представник позивача таких суду не надав. Відповідачі [PERSON] (т.1 а.с. 83, т.2 а.с. 11) та [PERSON] (т.1 а.с. 60) в письмових заявах, поданих до суду, просять суд застосувати наслідки спливу позовної давності та з цієї підстави відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк». У постанові ВП ВС від 13.02.2019 по справі №\~826/13768/16\~(11-609апп18) визначено, що\~позовна давність\~\~це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. «Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року передбачає, що кожен має\~право на справедливий розгляд його справи судом. ЄСПЛ зауважує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли б бути ущемлені у разі, якщо було б передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, пункт 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, пункт 51)», йдеться у постанові. У постанові ВП ВС від 04.12.2018 по справі №\~910/18560/16\~(12-143гс18) сказано, що\~позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними: «Однак застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог». Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Судом встановлено, що право позивача дійсно порушено, але позовна давність спливла і про це подані до суду письмові заяви всіма відповідачами по справі, тому слід відмовити у позові в зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем, що відповідає вимогам частини 3 \~статті 267 ЦК України, якою визначено, що позовна\~\~давність\~\~застосовується\~\~ судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У\~постанові ВП ВС від 27.03.2019 по справі №\~727/5743/15-ц\~(14-78 цс 19)\~визначено, що\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, що і зроблено відповідачами по даній справі. Відповідно до ч.1, 2\~ст. 251 ЦК України\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Стаття 254 ЦК України\~встановлює порядок визначення факту закінчення строку, який визначається роками, місяцями, тижнями, днями. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, в межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Зокрема, ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. За приписами ч. 4\~ст. 267 ЦК України, сплив\~\~позовної\~\~давності,\~\~про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно із ч. 1\~ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Так, відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного суду України № 6-116цс13 від 06.11.2013 р. суд дійшов висновку, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу,\~яка згідно зі ст.360-7 ЦПК Україниє обов`язковою для суду і згідно ч. 2 ст.214 ЦПК України врахована судом при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-31 цс 15 від 13.06.2015 року у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-116цс13 (№ в ЄДРСРУ 35667396) початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу (Постанова ВСУ від 30.09.2015 року по справі № 6-154цс15 (№ в ЄДРСРУ 51998200). Тобто, у зв`язку з порушенням графіку платежів за кредитним договором, умови якого передбачають дострокове повернення споживачем коштів в разі прострочення зобов`язання, термін повернення кредиту змінюється, і саме з цього моменту починається відлік строків позовної давності. 02.11.2016 року Верховний Суд України у справі № 6-1174цс16 вказав, що у разі узгодження між сторонами кредитно - фінансових послуг зміни строку виконання основного зобов`язання (дострокового погашення кредитного договору у разі наявної заборгованості), то усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позивач повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати. Як вбачається з п. 1.3. Кредитної угоди термін повернення кредиту й окремих його частин\~Траншів кредиту встановлюється договорами про видачу траншів кредиту, а також Графіками погашення кредиту, відсотків та винагороди, але не пізніше 26.11.2011 року. Як встановлено судом, відповідачі перестали виконувати щомісячні зобов`язання з погашення кредиту 18.05.2009, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом та з вимогами про дострокове повернення кредиту банк звернувся 10.06.2016 року. Згідно\~ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Оскільки умовами кредитної угоди (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Оскільки у кредитній угоді передбачено, що її виконання здійснюється частинами відповідно до графіку погашення кредиту, то початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту і процентів за користування кредитом є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його, і відповідно загальна позовна давність застосовується до кожного щомісячного простроченого платежу, який був визначений графіком. Враховуючи, що останній платіж відповідач [PERSON] здійснила на виконання вищезазначеної угоди 18.05.2009 року, а згідно\~п. 6.8 кредитної угоди позовна давність встановлюється тривалістю у 5 років, то строк позовної давності згідно угоди сплив 18.05.2014 року. Звернення 10.06.2016\~року ПАТ\~КБ\~«ПриватБанк»\~в суд з даним позовом про стягнення заборгованості, розцінюється судом як зловживання позивачем своїми правами, оскільки позивач знав, що відповідачі не виконують зобов`язання за вищевказаним кредитним договором з 18.05.2009 року і саме з цієї дати у нього виникло право на дострокове стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, але з даною позовною вимогою він з невідомих суду причин звернувся лише 10.06.2016 року Згідно статті 266 Цивільного кодексу України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Оскільки позовна давність до основної вимоги про стягнення заборгованості за кредитом спливла, тому позовна давність спливла і до додаткових вимог про стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом, відсоткам за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором і у задоволенні позовних вимог про стягнення вказаної заборгованості слід також відмовити відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного суду від 28 березня 2018 року за № 444/9519/12. Оскільки вимоги до [PERSON] , [PERSON] є похідними від вимог, заявлених до [PERSON] , в задоволенні яких слід відмовити, тому суд вважає за необхідне і в їх задоволенні також відмовити. Отже, у зв`язку із спливом строків позовної давності, про застосування яких просять відповідачі, підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає, а тому відмовляє в задоволенні позову з цієї підстави. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed