Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області )далі-ГУ ПФУ в Одеській області) звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 1262 грн. В обґрунтування позову зазначено, що на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області перебувала [PERSON] , [INFO] , та отримувала пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року. Після досягнення повноліття відповідачу було подовжено виплату пенсії по втраті годувальника до закінчення навчання, обов`язковою умовою для виплати пенсії при цьому є здобуття освіти на денній формі навчання. Пенсія відповідачу виплачувалася по 31.08.2017 року. Оскільки станом на вересень 2017 року вона не надала до ГУ ПФУ в Одеській області довідку про навчання, виплату пенсії було призупинено до надходження такої довідки. На запит позивача № 1481/04-7 від 18.10.2019 року Державний заклад "Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського" надіслав лист № 2980/31 від 25.10.2019 року, відповідно до якого відповідача з 20.07.2017 року було переведено на заочну форму навчання, згідно з наказом № 319-ст від 20.07.2017 року. З наведеного вбачається, що відповідач втратила право на пенсію по втраті годувальника, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з моменту зміни форми навчання з денної на заочну, тобто з 20.07.2017 року. Під час звернення до позивача, відповідач була ознайомлена під особистий підпис, відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, що вона зобов`язана своєчасно повідомляти орган, який призначає та виплачує пенсію про обставини, що можуть вплинути на її пенсійне забезпечення. Після з`ясування всіх обставин пенсійну справу відповідача було приведено у відповідність та винесено рішення № 127 від 09.06.2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсій, за період з 01.08.2017 року по 31.08.2017 року у розмірі 1412 грн. Станом на дату подання позовної заяви, відповідачем добровільно сплачено 150 грн. в рахунок погашення переплати пенсії у червні 2020 року. Залишок переплати становить 1262 грн. Позивач не має можливості стягнути надміру виплачену суму пенсійних виплат у сумі 1262 грн., оскільки відповідач не отримує пенсію. Надміру виплачені суми пенсійних витрат відповідачу мали місце у зв`язку з неповідомленням ГУ ПФУ в Одеській області про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати, а саме перехід з денної форми навчання на заочну. У зв`язку з викладеним, представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але надіслала на адресу суду письмове клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутності, задовольнити позовну заяву, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, однак конверт з повісткою повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відмовився». Клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надала. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, яка причини неявки не повідомила, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що загальна сума надміру виплаченої пенсії [PERSON] у серпні 2017 року становить 1412 грн., з яких 150 грн. повернуто відповідачем у червні 2020 року. Залишок надміру виплаченої пенсії становить 1262 грн., що підтверджується довідкою Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області. Відповідно до листа Державного закладу "Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського" № 2980/31 від 25.10.2019 року, [PERSON] навчалася на факультеті дошкільної педагогіки та психології з 01.09.2015 року на денній формі навчання. З 20.07.2017 року була переведена на заочну форму навчання (Наказ № 319-ст від 20.07.2017 року). 27.06.2018 року закінчила навчання в університеті та отримала диплом бакалавра (Наказ № 206-з від 27.06.2018 року). Малиновським об`єднаним управлінням ПФУ в м. Одесі було призначено виплату пенсії [PERSON] , по втраті годувальника, як студенту денної форми навчання, у період з 01.05.2017 року по 31.07.2017 року у розмірі 1412 грн., на підставі рішення про перерахунок пенсії. У серпні 2017 року [PERSON] була перерахована пенсія, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у розмірі 1412 грн., на рахунок № [NUMBER] в АТ "Ощадбанк", що підтверджується відповідною випискою. У період з 01.08.2017 року по 31.08.2017 року ГУ ПФУ в Одеській області були перераховані відповідачці грошові кошти у розмірі 1412 грн., що підтверджується розрахунком пенсійних виплат по особовому рахунку № [NUMBER] [PERSON] від 07.02.2020 року. ГУ ПФУ в Одеській області було прийнято рішення №127 від 09.06.2020 року про утримання надміру виплачених сум пенсій у розмірі 1412 грн. [PERSON] у період з 01.08.2017 року по 31.08.2017 року. У червні 2020 року [PERSON] були перераховані грошові кошти у розмірі 150 грн. на рахунок ГУ ПФУ в Одеській області, що підтверджується відповідною випискою. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі-Закон) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії (ст. 38 Закону). Частиною 1 ст. 50 Закону встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Судом встановлено, що відповідач отримувала пенсію по втраті годувальника, зокрема у період навчання на денній формі у навчальному закладі. З 20.07.2017 року була переведена на заочну форму навчання, що відповідно до ст. 36 Закону, позбавило її права на отримання пенсії. В свою чергу, відповідач не повідомила ГУ ПФУ в Одеській області про те, що вона була переведена на заочну форму навчання, а тому у неї з`явилися обставини, які призводять до припинення виплати пенсії. Позивач, не будучи повідомленим про наявність обставин, які тягнуть за собою припинення виплати пенсії відповідачці, у серпні 2017 року помилково перерахувало на її рахунок грошові кошти у розмірі 1412 грн., які в подальшому відповідачкою були повернуті лише у сумі 150 грн. Враховуючи те, що [PERSON] не повідомила позивача про наявність обставин, які призводять до припинення виплати пенсії та в добровільному порядку не повернула усю суму надмірно отриманої пенсії, що складає 1262 грн., суд приходить до висновку, що права позивача порушені, які підлягають судовому захисту, шляхом стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 1262 грн. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, відповідно до ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача надміру виплаченої пенсії у сумі 1262 грн. В свою чергу, відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б спростували позовні вимоги. Враховуючи те, що позивач, на підставі Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору за подання позову, тому, в порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: approved