Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки [NUMBER] від 02.02.1983 р. та довідки № 1699/2.08 від 21.12.2022 р. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у трудовій книжці [NUMBER] від 02.02.1983 р. та довідці № 1699/2.08 від 21.12.2022 р. не правильно вказано його по батькові, а саме, зазначено « [PERSON] » (російською мовою) замість « [PERSON] » (російською мовою). Виявлені розбіжності унеможливлюють зарахування до страхового стажу всього періоду трудової діяльності необхідного йому для призначення пенсії за віком. Наведене зумовлює необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. Ухвалою судді від 15.02.2023 р. прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу\~до розгляду\~в судовому\~засіданні. Запропонувано заінтересованій особі подати до суду у строк до 28.02.2023 р. письмові пояснення або заперечення щодо заяви. 24.02.2023 р. на адресу суду надійшов відзив Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області, у якому зазначено, що у даному випадку встановлення факту правовстановлюючих документів заявнику необхідно для повторного звернення до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії, а отже наявний спір про право. Відмова відповідного органу у призначенні пенсії може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду. Тому така заява не може розглядатись в порядку цивільного судочинства, відповідно дана заява є безпідставною. 28.02.2023 р. заявник подав до суду заяву про зменшення вимог, в якій просить лише встановити факт належності йому довідки № 1699/2.08 від 21.12.2022 р., а вимогу щодо належності йому трудової книжки [NUMBER] від 02.02.1983 р. не розглядати. Ухвалою суду від 28.02.2023 р. заяву [PERSON] про зменшення вимог прийнято до розгляду та відкладено розгляд справи на 11.00 год. 15.03.2023 р. Запропоновано заінтересованій особі подати до суду у строк до 15.03.2023 р. письмові пояснення або заперечення щодо заяви. Заявник у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що заяву підтримує, просить її задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, письмових пояснень або заперечень щодо заяви, з урахуванням її уточнення заявником не подав. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] в с.Кримне Старовижівського району Волинської області (а.с. 7-8, 17). Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017 р. Починаючи з 01.01.2018 р. право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. - не менше 25 років; з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. - не менше 26 років; з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р. - не менше 27 років; з 01.01.2021 р. по 31.12.2021 р. - не менше 28 років; з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. - не менше 29 років. [PERSON] зібрав необхідні документи та подав до Відділу обслуговування громадян № 9 (сервісного центру) смт Стара Вижва Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для оформлення пенсії за віком. Однак, отримав відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що до страхового стажу не зараховано: -періоди роботи згідно з трудовою книжкою [NUMBER] , оскільки на титульній сторінці вказане по батькові - « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним - « [PERSON] » (російською мовою); -період роботи згідно з довідкою № 1699/2.08 від 21.12.2022 р., оскільки вказане в довідці по батькові « [PERSON] » не відповідає паспортним даним - « [PERSON] » (російською мовою). У вищезазначених документах не правильно вказано його по батькові, а саме, зазначено « [PERSON] » (російською мовою) замість « [PERSON] » (російською мовою). Виявлені розбіжності унеможливлюють зарахування до страхового стажу періоду трудової діяльності. Наведене зумовлює необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. Те, що трудова книжка [NUMBER] від 02.02.1983 р. та довідка № 1699/2.08 від 21.12.2022 року, видана сектором «Трудовий архів» архівного відділу виконавчого комітету Ковельської міської ради, належать саме [PERSON] , [INFO] , підтверджується наступним. Згідно з ст. 48 Кодексу законів про працю УРСР від 10.12.1971 р. (в редакції чинній на момент працевлаштування заявниці), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації понад п`ять днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР «Про трудові книжки робітників та службовців» № 656 від 06.09.1973 р. «робітники і службовці, які влаштовуються на роботу, зобов`язані надати адміністрації підприємства, установи, організації трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Прийом на роботу без трудової книжки не допускається. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Записи про причини звільнення мають робитися в трудовій книжці у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Отже, зі змісту зазначених нормативно-правових актів (які діяли у періоди працевлаштування заявника) можна зробити однозначний висновок про те, що на одну особу заводиться (заводилась) одна трудова книжка, у яку вносяться (вносились) відомості про всю трудову діяльність особи. Відповідно до п.18 Постанови Ради Міністрів СРСР «Про трудові книжки робітників та службовців» № 656 від 06.09.1973 р., відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. У паспорті громадянина України (серії [NUMBER] ), картці фізичної особи - платника податків ( [NUMBER] ), свідоцтві про народження (серії [NUMBER] ), свідоцтві про укладення шлюбу (серії [NUMBER] ), посвідченні водія, довідці № 1619 від 14.11.2022 р., виданій [INFO] , прізвище, ім`я, по-батькові - [PERSON] (українською мовою) та [PERSON] (російською мовою). Розбіжності по батькові заявника є незначними, пов`язані та виникли в результаті перекладу на українську мову, інші дані, вказані в трудовій книжці щодо заявника, співпадають із даними щодо особи заявника, вказаними у інших правовстановлюючих документах. Сумнівів у достовірності вказаної інформації у вищезгаданій довідці немає. З врахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає доведеним, що вищезазначена довідка № 1699/2.08 від 21.12.2022 р. належить заявнику [PERSON] . Встановлення факту належності вказаної довідки необхідне заявнику для зарахування до страхового стажу періодів роботи, оформлення пенсії за віком, а враховуючи, що заявник не має іншої можливості, окрім як в судовому порядку встановити факт, що має юридичне значення, заяву слід задовольнити. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Щодо посилання про наявність в цій справі спору про право, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки заявник ставить питання про встановлення факту належності довідки, якою підтверджується період його роботи у зв`язку з тим, що не правильно здійснено запис в трудовій книжці та довідці в частині написання по батькові заявника. Водночас заява не місить вимог щодо оскарження рішення органів пенсійного фонду про відмову у призначенні пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: approved