Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані відповідно до останьої редакції уточнення позовних вимог тим, що позивач має два рахунки кредитна картка № [NUMBER] з встановленим кредитним лімітом 5000 грн. яка була відкрита 22.10.2018 року, остання операція по вказаному рахунку відбулася 10.12.2018 року, а саме: погашення заборгованості по кредиту в повному обсязі.У неділю, 23 серпня 2020 року, з кредитної картки було знято 4900 грн, про вказаний факт дізнався із СМС - повідомлення, яке надійшло на номер телефону позивача. 26.08.2020 року звернувся до Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення а саме: про списання коштів з картки позивача без його відома, за вказаним фактом відкрите кримінальне провадження №12020185010000673. Протягом вересня 2020 року, позивач неодноразово звертався до Банку, служби безпеки Банку по своєму питанню. Потім зрозумів, що Банк жодних розсідувань не провдить. Звернувшись письмово з листом від 01.09.2020 року, 13.09.2020, 24.02.2021 року, до банку, щодо надання інформації, щодо списання коштів, з рахунку, які були перераховані на інший невідомий картковий рахунок, проте відповіді не отримав. Дізнавачем було зроблено запит до Банку на отримання необхідних документів та матеріалів, але Банк жодних документів, які б могли дісно сприяти розслідуванню справи не надав. Банк не надав інформації про рахунок на який були перераховані кошти. Це в свою чергу призвело до неможливості поліції знайти шахрая, та було винесено постанову про закриття кримінального провадження. Тому позивач просить суд відповідно до останньої редакції уточнення позовних вимог від 30.03.2023 року, про погашення заборгованості по кредитній карті в сумі 5000 грн, суму коштів, які самовільно були зняті з рахунка позивача в період з серпня 2020 р по березень 2023 року, судові витрати 992,40 грн, стягнення з відповідача витрати повязанні з явкою на судові засідання 3000 грн, суму втрат за втрату робочого часу, пов`язані з яковю в судові засідання в сумі 5880,03 грн та моральну шкоду в сумі 5000 грн. В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача просив відмовити та посилався на письмовий відзив, в якому викладена позиція. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач має два рахунки кредитна картка № [NUMBER] з встановленим кредитним лімітом 5000 грн. яка була відкрита 22.10.2018 року, остання операція по вказаному рахунку відбулася 10.12.2018 року, а саме: погашення заборгованості по кредиту в повному обсязі.У неділю, 23 серпня 2020 року, з кредитної картки було знято 4900 грн, про вказаний факт дізнався із СМС - повідомлення, яке надійшло на номер телефону позивача. 26.08.2020 року звернувся до Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення а саме: про списання коштів з картки позивача без його відома, за вказаним фактом відкрите кримінальне провадження №12020185010000673. Протягом вересня 2020 року, позивач неодноразово звертався до Банку, служби безпеки Банку по своєму питанню. Потім зрозумів, що Банк жодних розсідувань не провдить. Звернувшись письмово з листом від 01.09.2020 року, 13.09.2020, 24.02.2021 року, до банку, щодо надання інформації, щодо списання коштів, з рахунку, які були перераховані на інший невідомий картковий рахунок, проте відповіді не отримав. Дізнавачем було зроблено запит до Банку на отримання необхідних документів та матеріалів, але Банк жодних документів, які б могли дісно сприяти розслідуванню справи не надав. Банк не надав інформації про рахунок на який були перераховані кошти. Це в свою чергу призвело до неможливості поліції знайти шахрая, та було винесено постанову про закриття кримінального провадження і тому звернувся до суду у зв`язку із порушенням свого права. Представник відповідача в своєму письмовому відзиві зазначив, що 21 жовтня 2018 року [PERSON] було подано до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (згідно останніх реєстраційних змін до статуту Банку від 15.07.2019 року повна назва банку - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») Заяву про приєднання № 555595618 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), затвердженні постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05.08.2015р. № 694 зі змінами (далі - ДКБО). Відповідно до п. 3.1. Заяви про приєднання, умовою приєднання до Договору е підписання цієї Заяви про приєднання до Договору (далі- Заява про приєднання), а (Клієнті беззастережно приєднується до Договору в редакції яка на день підписання цієї заяви про приєднання розміщена інтернет-сторінці Банку УЛУТУ.озсІїабЬапк.иа та укладає з Банком Договір, складовою частиною є умови договору банківського рахунку, Кредитного договору. Відповідно до п. 3.2. Заяви про приєднання, умов Договору, Банк відкриває на ім`ї Клієнта поточний рахунок операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі- Картка/платіжна картка) за дебетовою-кредитною схемою. Відповідно до п. 3.4.1 -3.4.2 Заяви про приєднання, Банк відкриває рахунок № [NUMBER] в Гривня України, код банку 333368 на умовах тарифного пакету «Мін Комфорт» та надає Клієнту Платіжну картку типу «Моя картка» та ПІН- конверт до неї (у зв`язку із переходом банківської системи України на облік рахунків у міжнародному форматі ІВАН, рахунок Клієнта також було приведено у відповідність до заданого формату - [NUMBER]). Так, відповідно до п. 6.3. Заяви про приєднання, бажаний розмір кредиту - 5000.00 грн., який Банком і було встановлено Клієнту 22.10.2018р., що підтверджується Меморіальним ордером № 7205251918 від 22 жовтня 2018 року. Відповідно до абз. 4, п. 6.5. Заяви про приєднання, Строк Кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки. Відповідно до п. 6.6.1. процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38,00 (тридцять вісім) процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користуванні кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Отже, із урахуванням змісту Заяви про приєднання між АТ «Ощадбанк» [PERSON] було укладено Кредитний договір, умови якого зазначені безпосередньо у самій Заяві та у Договорі комплексного банківськ обслуговування (ДКБО). Пунктом 1.18.4 Договору встановлено, що клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, визначені цим Договором та додатками, для сплати процентів) здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту, передбаченими в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом). Відповідно до п. 1.18.5. Договору сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс періоду/обов`язкового щомісячного платежу/ процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна картка при цьому блокується. Крім того позивач має у АТ «Ощадбанк» відкритий рахунок для отримання пенсійних виплат та рахунок для виплат відсотків по депозиту. На підставі заяв [PERSON] , які подані ним до банку, щодо списання з його карткового рахунку № [NUMBER] коштів, АТ «Ощадбанк» було рекомендовано звернутись із заявою до правоохоронних органів щодо вчиненого відносно Клієнта злочину. Що ж до самої операції щодо перерахунку 4900,00 грн. то вона була проведена з використанням системи Ощад24/7, «MOBILE BANKING» проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку з правильним введенням паролів (ПІН-кодів для одноразової операції в мережі Інтернет), які відомі лише клієнту. Враховуючи вище викладене, АТ «Ощадбанк» вважає, що реквізити платіжних карток, CVC2 пароль та паролі (ПІН-коди для одноразової операції в мережі Інтернет) стали відомі третії особі. Таким чином, за результатами перевірки встановлено, що зняття грошових коштів з карткових рахунків стало можливим у зв`язку з порушенням (недотриманням) позивачем Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Враховуючи викладене у АТ «Ощадбанк» відсутні підстави для повернення Позивачу грошових коштів в сумі 4900,00 грн., у зв`язку з тим, що цими коштами заволоділа третя особа а Клієнт не виконав вимоги кредитного договору щодо вжиття заходів щодо запобігання втрати персональних даних, чи інформації нанесеної на картку. Оскільки, кошти було списано з рахунку [PERSON] , то існує заборгованість за кредитним договором укладеним на підставі Заяву про приєднання № 555595618 до ДКБО від 21.10.2018р., укладеним між ним та АТ «Ощадбанк». Відповідно до ч. 1, ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 533, 536 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Вимогами ст.ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Вказані пункти Договору узгоджуються із статтею 1071 ЦК України, де зазначено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта без його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Крім того, ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено; що клієнт при укладанні договору з банком має право передбачити договірне списання коштів зі своїх рахунків на користь банку або третіх осіб. Що стосується списання грошей в рахунок погашення кредиту, то це може статися за рішенням суду або на підставі пункту договору, тобто в порядку договірного списання. Договірне списання здійснюється за платіжною вимогою отримувача або меморіальним ордером, оформленим банком. У разі, якщо кредитором за договором є обслуговуючий платника банк, право банку на проведення договірного списання передбачається в договорі на розрахунково-касове обслуговування або в іншому договорі про надання банківських послуг. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини. Як зазначено у п. З постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (далі - Постанова), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичнії чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинні законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідної престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров" у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, і цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у поруш нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадсь життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У відповідності до п. 4,5 Постанови, у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визнаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно п. 9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власносю ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою і моральною шкодою дає можливість визначити суб`єкта її відповідальності та її межі, тобто особа має нести відповідальність за ту шкоду, яка виникла саме її поведінкою. Відповідно до абзацу 2, ч. З ст. 23 КЦ України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Із матеріалів доданих позивачем до позовної заяви не вбачається, які моральні переживання були нанесені діями Відповідача. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). У разі наявності судового рішення, факти, в ньому встановлені, не потребують доказування, що відповідає ст. 82 ЦПК України. Належним та допустимим доказом на підтвердження факту шахрайських дій відносно особи є відповідне судове рішення (вирок), ухвалене під час судового розгляду кримінального провадження. Натомість, Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що його права порушені саме Відповідачем. Не доведено факт нанесення Позивачу моральної шкоди, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відмову у звдоаоленні позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 536, 610, 611, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed