Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 14 вересня 2022 року позивачкою на адресу загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю «Артлед» було направлено заяву про звільнення з посади директора ТОВ «Артлед» з 30 вересня 2022 року за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП. 14 вересня 2022 року позивачкою, як посадовою особою виконавчого органу товариства, на адресу учасників товариства [PERSON] та [PERSON] було направлено запрошення на загальні Збори, які мали б відбутися 30 вересня 2022 року о 12-00 год. за місцем знаходження товариства із порядком денним: розгляд заяви директора ТОВ «Артлед» про звільнення із займаної посади. Згідно Реєстру від 30 вересня 2022 року на загальні Збори з`явився лише один учасник [PERSON] , який володіє 50 % голосів. Інший учасник [PERSON] , який володіє 50 % голосів, на загальні Збори не з`явився, що унеможливило прийняти рішення про звільнення позивачки із займаної посади. Вважає, що відповідачем порушено її право на припинення трудових відносин. За наведеного звернулася до суду та просить суд ухвалити рішення, яким визнати припиненими трудові відносини з позивачем, та зобов`язати третю особу внести відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців про виключення позивачки з цього реєстру як директора товариства. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 17.01.2023 р. було відкрито провадження у справі, справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 22.02.2023 року на 10-00 год. 22 лютого 2023 року представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, хоча про час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Через неявку представника відповідача і третьої особи справу було відкладено на 21.03.2023 року на 10-00. Представник позивачки адвокат Мартинов О.Ю. позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи повторно в судове засідання не з`явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Від третьої особи надійшла заява, згідно якої просять справу розглядати без їх участі. Представником позивачки подано заяву, згідно якої він не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, надійшов відзив. Зазначають, що не визнають позов, оскільки третьою особою має бути залучено відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в особі Подільської районної в місті Києві державної адміністрації. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які не з`явилися. У даному випадку суд може прийняти рішення на підставі наявних доказів. До участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, було залучено управління (Центр) надання адміністративних послуг Подільської районної в місті Києві державної адміністрації. Суд не вбачає підстав для залучення до участі у справі відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в особі Подільської районної в місті Києві державної адміністрації. Мотиви такого рішення будуть наведені нижче. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог\~ст. 81 ЦПК України\~і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, з огляду на наступне. За правилами частини 1 статті 28 ЦПК України позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. З огляду на те, що місце реєстрації позивачки - [ADDRESS] , то спір підлягає розгляду у Рівненському районному суді Рівненської області. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України і громадських формувань [PERSON] (надалі позивачка) з дня заснування товариства з обмеженою відповідальністю «Артлед» (надалі - відповідач), код ЄДРПОУ 37974048, місце знаходження: 04071, місто Київ, вул. Костянтинівська, буд.73, перебуває на посаді директора. 14 вересня 2022 року на адресу загальних Зборів ТОВ «Артлед» позивачкою направлено заяву про звільнення її з посади директора товариства з 30 вересня 2022 року за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України. 14 вересня 2022 року позивачкою, як посадовою особою виконавчого органу ТОВ «Артлед» на адресу учасників товариства [PERSON] та [PERSON] було надіслано запрошення на загальні Збори, які мали б відбутися 30 вересня 2022 року о 12 год. за місцем знаходження товариства із порядком денним: розгляд заяви директора ТОВ «Артлед» про звільнення із займаної посади. Згідно Реєстру учасників товариства від 30 вересня 2022 року, на загальні Збори з`явився лише один учасник [PERSON] , який володіє 50 % голосів. Інший учасник [PERSON] , який володіє 50 % голосів на загальні Збори не з`явився, що унеможливило прийняти рішення про звільнення позивачки із займаної посади. Відповідно до\~статті 29\~Закону України\~«Про товариства\~з обмеженою\~та додатковою\~відповідальністю» вищим\~органом товариства\~з обмеженою\~відповідальністю є\~загальні збори\~учасників.\~Кожен учасник\~товариства має\~право бути\~присутнім на\~загальних зборах\~учасників,\~брати участь\~в обговоренні\~питань порядку\~денного і\~голосувати з\~питань порядку\~денного загальних\~зборів учасників. Кожен учасник товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства, якщо інше не передбачено статутом. Згідно із пунктом 7 частини 2 статті 30 названого Закону до компетенції Загальних зборів належить, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства. Аналогічні положення закріплені у підпункті 3 пункту 16.4 статті 16 Статуту. Припинення повноважень\~позивачки,\~як директора\~ТОВ «Артлед»,\~відповідно до підпункту\~3\~пункту 16.4\~статті 16\~ Статуту і пункту 7 частини 2 статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», належить загальним зборам учасників. Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38,\~39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40,\~41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Відповідно до частини 1 статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. У той же час суд зазначає, що позивачка не довела, що нею була дотримана відповідна процедура. Суд наголошує на тому, що особа, яка погодилась займати посаду директора товариства з обмеженою відповідальністю, має бути обізнана, зокрема, з вимогами Закону № 2275-VIII та статуту товариства, а також усвідомлювати специфіку цього статусу, яка серед іншого передбачає, що процедура звільнення з указаної посади навіть за власним бажанням потребує дотримання вимог законодавства щодо порядку та строків скликання і проведення загальних зборів учасників товариства. Спори про дострокове розірвання трудового договору вирішуються в загальному порядку, установленому для розгляду трудових спорів. У постанові\~від 24\~грудня 2019\~року у\~справі №\~758/1861/18\~Верховний Суд\~констатував,\~що у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту свої прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про\~визнання трудових відносин припиненими. Відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор, виконавчий орган), як будь-який інший працівник, дійсно має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні, втім рішення про таке звільнення має бути прийняте загальними зборами товариства. При цьому таке повідомлення слід здійснити шляхом фактичного (безпосереднього) подання оригіналу заяви про звільнення саме роботодавцю як юридичній особі (відповідач у справі), а не її учасникам, як про це зазначено у постанові КЦС ВС від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18, зі здійсненням її реєстрації в журналі вхідної кореспонденції товариства або шляхом надіслання на юридичну адресу роботодавця рекомендованим листом з описом вкладення. Дата реєстрації відповідної заяви у журналі вхідної кореспонденції або дата отримання поштового відправлення товариством буде встановлювати строк, з якого почнеться відлік строку попередження про звільнення. До суду не були надані докази того, що товариство отримало відповідну заяву позивачки. Позивачкою дотримано порядок скликання загальних Зборів товариства, але не дотримано порядку інформування про прийняте рішення про своє звільнення. Окрім того, позивачка могла б скликати такі збори повторно, чого вона не вчинила. Позивачка просить суд визнати припиненими трудові відносини з відповідачем з 30.09.2022 року, але суд позбавлений можливості перевірити, чи така вимога відповідає об`єктивному критерію. Тому у цій частині позов не підлягає до задоволення. Оскільки суд не знайшов підстав для задоволення позову про визнання припиненими трудових відносин, то не підлягає до задоволення й інша частина заявлених позовних вимог. Законом\~України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб ? підприємців та громадських формувань» передбачений обов`язок інформувати орган державної реєстрації про звільнення керівника ТОВ. У випадку, коли суд дійшов би висновку про задоволення позову, то рішення суду про зобов`язання державного реєстратора здійснити дії щодо виключення відповідних відомостей про юридичну особу, а саме про керівника (директора), буде примушенням державного реєстратора здійснити дії, які суперечать, зокрема, статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», яка надає державному реєстратору лише право зареєструвати зміну керівника (директора) на підставі відповідного рішення загальних зборів товариства. Також виключення відомостей про керівника (директора) товариства без заміни на нового/іншого керівника (директора) буде порушувати публічний порядок, адже згідно зі статутом керівник наділений багатьма повноваженнями, зокрема підписання податкової, статистичної та іншої звітності, платіжних та інших фінансових документів, здійснення від імені товариства будь-яких дій, які не суперечать чинному законодавству, тощо. Крім того, прийняття судового рішення з констатацією визнання керівника товариства звільненим ретроспективно з визначеної судом дати та зі значним перебігом часу до моменту виключення відомостей щодо нього з відповідного державного реєстру (коли повноваження директора і припиняються для третіх осіб) породжуватиме юридичну невизначеність в частині моменту припинення здійснення\~керівником (директором) своїх повноважень. Отже, заявлений позов не підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України, і вони покладаються на позивачку.

Outcome: dismissed