Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

В жовтні 2022 року ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 5514,15 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.01.2021 року о 22 годині 02 хвилин по провулку Каланчацького у м.Ізмаiлі Одеської областi, бiля буд. № 10, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 21061», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (далі - Відповідач) та автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] . На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 21061», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP201287178. Відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2021 року по справі № 946/126/21 [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована АТ «СК «КРАЇНА» полiсом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AP646815. Водій пошкодженого автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» iз заявою про виплату матеріального збитку по договору/полісу від 11.01.2021 року. Дана заява була розглянута, а пошкодження автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП визнано страховим випадком. Розрахунок страхового відшкодування було здійсненого на підставі: протоколу 00397263 огляду транспортного засобу вiд 11.01.2021 року; ремонтної калькуляції № 00397263 від 28.01.2021 року; страхового акту/ наказу № 00397263 від 28.01.2021 року; акту узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди) № 00397263 вiд 28.01.2021 року. ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 7614,15 грн., згідно платіжного доручення № 197809 від 29.01.2021 року. Відповідно до пункту в) підпункту 38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. У досудовому порядку на поштову адресу відповідача було направлено лист № 845 УН вiд 21.04.2021 року (претензію) з пропозицію сплатити борг у досудовому порядку. У відповідь на претензію відповідач здійснив виплату у розмірі 1000 грн., згідно платіжного доручення № @2PL205472 від 28.05.2021 року та в розмірі 1100 грн., згідно платіжного доручення №19845905SB від 01.07.2021 року. Оскільки відповідач після скоєння ДТП, самовільно залишив місце пригоди, то останній зобов`язаний сплатити на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» суму сплаченого страхового відшкодування, за вирахуванням частини сплаченої суми, в розмірі: 7 614,15 грн. - 2100 грн. = 5514,15 грн. З огляду на вказане, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 5514,15 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2481,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 08.01.2021 року о 22 годині 02 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21061», державний реєстраційний номер [NUMBER] , по провулку Каланчацького у м.Ізмаiлі Одеської областi, бiля буд. № 10, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці маневру, скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після ДТП [PERSON] залишив місце ДТП. Дані обставини встановлені постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2021 року, якою [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Відомості про те, що дана постанова суду оскаржувалась сторонами суду надано не було (а.с.4). Отже, судом встановлено, що із вини [PERSON] сталася ДТП, в результаті якої транспортний засіб «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 21061», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP201287178 (а.с.5). Згідно свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] власником транспортного засобу «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] (а.с.7). 11.01.2021 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» як власник автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] , із заявою про сплату страхового платежу у зв`язку з пошкодженням його транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.8). Відповідно до страхового акту / наказу №00397263 від 28.01.2021 року (а.с.12) вирішено виплатити страхове відшкодування згідно сертифікату у розмірі 7614,115 грн. наступним чином: 7614,15 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на розрахунковий рахунок [PERSON] . Розрахунок страхового відшкодування було здійсненого на підставі: протоколу 00397263 огляду транспортного засобу вiд 11.01.2021 року (а.с.9); ремонтної калькуляції № 00397263 від 28.01.2021 року (а.с.10-11); страхового акту / наказу № 00397263 від 28.01.2021 року (а.с.12); акту узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди) № 00397263 вiд 28.01.2021 року (а.с.14). ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 7,614,15 грн., згідно платіжного доручення № 197809 від 29.01.2021 року (а.с.15). Частиною 1 ст.990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 9 (п.п. 9.1., 9.2.) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом «в» ст. 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.20 Закону України «Про страхування» серед обов`язків страховика визначено, що при настанні страхового випадку він має здійснити страхову виплату або страхове відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Оскільки відповідач скоїв ДТП та покинув місце її скоєння, позивач виплатив потерпілій особі страхове відшкодування, що підтверджується наданими позивачем доказами, то у відповідності до вимог підпункту «в» ст. 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, а отже, на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» підлягає стягненню з [PERSON] в порядку регресу сплачена позивачем сума матеріальної шкоди. У досудовому порядку на поштову адресу відповідача було направлено лист № 845 УН вiд 21.04.2021 року (претензію) з пропозицію сплатити борг у досудовому порядку (а.с.16). У відповідь на претензію відповідач здійснив виплату у розмірі 1000 грн., згідно платіжного доручення № @2PL205472 від 28.05.2021 року та в розмірі 1100 грн., згідно платіжного доручення №19845905SB від 01.07.2021 року (а.с.17-18). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач зобов`язаний сплатити на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» суму сплаченого страхового відшкодування за вирахуванням частини повернутої суми в розмірі 7614,15 грн. - 2100 грн. = 5514,15 грн., отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно платіжного доручення від 26.07.2022 року № 3421 року (а.с.1) позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн. (а.с.1). За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved