Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 17 вересня 2019 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Шевченківським районним у м. Дніпрі відділом ДРАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області, актовий запис №604. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Останнім часом подружжя шлюбних відносин не підтримує, почуття взаємоповаги та спорідненості в родині втрачене через несумісність характерів та різність поглядів на сімейне життя та виховання дитини, кожен став жити своїм життям і не намагається перейнятися проблемами та інтересами іншого. Шлюбні стосунки фактично припинені. Подружжя проживає в різних країнах і кожен має своє особисте життя, тому примирення не має жодного сенсу та є фактично неможливим, суперечить інтересам кожної сторони та інтересам спільно дитини. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила розглядати справу без її виклику в судове засідання. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 247 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положенням ч.ч.3,4 ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу, згідно із ч.1 ст. 110 СК України, може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 вересня 2019 року. Шлюб був зареєстрований Шевченківським районним у м. Дніпрі відділом ДРАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області, актовий запис №604. Сімейні стосунки між подружжям фактично припиненні, разом не проживають, сім`я фактично припинила своє існування. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти позову не висловив, відзив на позов не подав. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі фактично припинені, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам\~ подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved