Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначає, що Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 22.10.2016 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що вчинено відповідний актовий запис № 665. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини змінено на [PERSON] . Сторони мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] , Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 17.01.2018, видане Солом`янським районним у місті Києві відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Підставою для розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя та шлюб. Спільне господарство позивачка з відповідачем не ведуть. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, просить суд позовні вимоги задовольнити, а шлюб розірвати. Спору, щодо визначення місця проживання дитини сторони не мають. Спір про майно, або інший спір про право, між подружжям відсутній. Ухвалою суду від 09.01.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивачка не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду, подала заяву з прохання проводити розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи шляхом надсилання смс-повідомлень на вказаний у позовній заяві номер телефону та рекомендованої кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання. Відзив на позовну заяву відповідач не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 22.10.2016, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 665. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини змінено на [PERSON] . Сторони мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 17.01.2018. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство не сторони не ведуть. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивачки, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, відтак, суд приходить висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином вимога позивачки про відновлення її дошлюбного прізвища, також підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розподіляючи судові витрати, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved