Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про скасування арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позову вказує, що він являється спадкоємцем майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 07.11.2022р., номер інформаційної довідки 314354592: об`єктом обтяження є будинок розташований за адресою: [ADDRESS] ; підстава обтяження: ухвала, б\\н, 09.02.1998, Царичанський райсуд, ДНК; власник: [PERSON] . Звернувшись до виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області із заявою про уточнення адресного номера нерухомого майна по [ADDRESS] , отримав рішення виконавчого комітету від 19.10.2022р. про відмову в уточненні адресного номера на житловий будинок, в зв`язку з наданням неповного пакету документів та виявленням неповних або недостовірних відомостей у поданих документах. Звернувшись до Державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, нотаріусом було надано відповідь про накладення арешту рішенням Царичанського районного суду. Від Царичанського районного суду Дніпропетровської області на його запит було отримано лист-відповідь №2/03.16/2022 від 27.12.2022 року, що документи цивільної справи предметом позову яких міг бути вищевказаний будинок та на який накладено арешт знищено, ухвала від 06.02.1998р. в архіві відсутня. Вказав, що 20.07.1998р. його батько [PERSON] , який помер [INFO] при проведенні вторинних торгів Царичанським районним судом придбав житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 23.10.1998р., виданим державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори, яке 27.10.1998 року, зареєстроване в Царичанському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №2, за реєстраційним № 186. З часу придбання зазначеного житлового будинку він (позивач) постійно проживав в зазначеному будинку та з 12.12.2001 року був зареєстрований за адресою місця знаходження вказаного будинку, що підтверджується копією паспорта. Про накладення обтяження у вигляді арешту на житловий будинок йому не було відомо. З наявних документів випливає, що арешт на будинок було накладено до придбання будинку [PERSON] , тобто коли власником будинку був [PERSON] . Чому дане обтяження зареєстровано лише в 2007 році невідомо. На підставі викладеного прохає скасувати запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт нерухомого майна (архівний запис) за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 4839357, дата реєстрації 20.04.2007. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав задовольнити. Представник виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, однак надали до суду заяву, в якій прохали розглянути справу без участі представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 07.11.2022р., номер інформаційної довідки 314354592: об`єктом обтяження є будинок, адреса: [ADDRESS] ; підстава обтяження: ухвала, б\\н, 09.02.1998, Царичанський райсуд, ДНК; власник: [PERSON] (а.с.21). Відповідно до свідоцтва від 23.10.1998 року серії [NUMBER] , виданого державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Мазай І.П., [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 17.05.2021р., виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), [PERSON] помер [INFO] (а.с.18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син позивач по справі [PERSON] (а.с.8). Згідно копії паспорта серії [NUMBER] виданого Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 22.02.1996р. позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 12.12.2001р. (а.с.7). Згідно відповіді ФОП [PERSON] від 23.06.2022р. [PERSON] рекомендовано уточнити адресу на житловий будинок, що належав [PERSON] : [ADDRESS] (а.с.19). Відповідно до рішення виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 19.10.2022р. №204 [PERSON] відмовлено в уточненні адресного номера на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з наданням неповного пакету документів та виявленням неповних або недостовірних відомостей у поданих документах (згідно Єдиного реєстру заборони відчуження майна на вищезазначений об`єкт накладено арешт) (а.с.20). Згідно листа відповіді Царичанського районного суду Дніпропетровської області №2/03.16/2022 від 27.12.2022 року на запит позивача від 09.11.2022р. - документи цивільної справи предметом позову яких міг бути будинок за адресою: [ADDRESS] та на який накладено арешт знищено, ухвала від 06.02.1998р. в архіві суду відсутня (а.с.24). Як вбачається з досліджених доказів, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] з 23.10.1998р. згідно свідоцтва серії [NUMBER] , який помер [INFO] , спадкоємцем після його смерті є його син [PERSON] , арешт на домоволодіння накладено згідно ухвали Царичанського районного суду від 09.02.1998р., а архівний запис внесено до Відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Царичанською державною нотаріальною конторою 20.04.2007 року, коли власником будинку вже був [PERSON] . Тобто, відомості про арешт вказаного будинку внесено до Відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна колишнього власника житлового будинку, який з 1998 року не був власником будинку. Таким чином, заборона на відчуження нерухомого майна будинку за адресою: [ADDRESS] на яку позивач має право як спадкоємець майна померлого, порушує права та законні інтереси останнього, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпорядження даним майном, та може усунути цю перешкоду не інакше як в судовому порядку. Згідно із ч.1 ст.2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як зазначено у ч.ч.1 - 4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Відповідно до ч.1 ст.41\~Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391\~ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог ст.16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту. За таких обставин, суд вважає, що вказане обтяження перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати своє право щодо розпорядження майном, а тому позовні вимоги щодо скасування обтяження є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується заява позивача з проханням судовий збір з відповідача не стягувати.

Outcome: approved