Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «АРКС» Бондар В.О. 22.12.2022 звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Страхова компанія «АРКС» компенсацію сплаченого страхового відшкодування у розмірі 56 820,74 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.06.2021 року о 08:30 в м. Харків, по вул. Полтавський Шлях, 181-6 сталося ДТП за участю автомобіля RENAULT premium, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] з автомобілем FORD Transit, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] з подальшим зіткненням. Відповідно до відповіді від НПУ №3021179567939245 про ДТП та постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.08.2021 по справі № 639/4752/21, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] п.13.1, 2.10.а ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано майнову шкоду власнику автомобіля FORD Transit, реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] . Відповідно до Звіту № 944 по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу FORD Transit, реєстраційний номер [NUMBER] , складеного оцінювачем колісних транспортних засобів - [PERSON] вартість відновлювального ремонту 347 932,75 грн. 28.11.2020 року між АТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № ЕР201858450, відносно RENAULT premium, реєстраційний номер [NUMBER] . До Позивача з Заявою про страхове відшкодування звернулась потерпіла особа власник автомобіля FORD Transit, реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] . На підставі вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», заяви про страхове відшкодування, відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту страхового акту № АКХ3037458 від 11.11.2021 року Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 56 820,74 грн. згідно платіжного доручення № 839168 від 12.11.2021 року. Відповідно до Звіту № 944 по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику FORD Transit, реєстраційний номер [NUMBER] складеного оцінювачем колісних транспортних засобів - [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 347 932,75 грн., а ринкова вартість автомобіля складає 128 820,74 грн. Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу перевищує вартість транспортного засобу, транспортний засіб FORD Transit, реєстраційний номер [NUMBER] вважається фізично знищеним, розмір виплаченого страхового відшкодування склав 56 820,74 грн. Відповідно до пп. «в» пп. 38.1.1 п. 38.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-ІV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо водій після ДТП за його участі самовільно залишив місце пригоди. Таким чином до АТ «СК АРКС у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від винної особи ( [PERSON] ) компенсації страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі (власнику автомобіля FORD Transit, реєстраційний номер [NUMBER] ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26.06.2021 року о 08:30 в м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 181-6. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2022 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України судом направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідача у справі та 23.12.2022 отримано відповідну довідку. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судове засідання представник позивачаАТ «Страхова компанія «АРКС» Бондар В.О. не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 09.03.2023 на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника АТ «Страхова компанія «АРКС», позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 54). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином (а.с. 49, 52), відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Частиною 1 ст. 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 27.03.2023, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 26.06.2021 року о 08:20 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом RENAULT premium, реєстраційний номер [NUMBER] за адресою м. Харків, по вул. Полтавський Шлях, 181-б, порушив вимоги п.п. 13.1., 2.10.а, а саме: не обрав безпечного бокового інтервалу та скої наїзд на припарковано автомобіль FORD Transit, реєстраційний номер [NUMBER] , після чого [PERSON] залишив місце ДТП до приїзду працівників патрульної поліції. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 серпня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього стягнення (а.с. 10-11, 51-52). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На час ДТП між АТ «СК «АРКС» та власником транспортного засобу RENAULT premium, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № ЕР201858450 від 28.11.2020 строк дії до 27.11.2021 включно, яким встановлений ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 130 000, 00 грн, франшиза - 2000,00 грн. (а.с. 8). Порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки встановлено статтею 1188 ЦК України, відповідно до положень частини першої якої шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Спеціальним законом, що встановлює обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV (надалі Закон). Відповідно до статей 3, 5 Закону метою такого страхування є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 6 вказаного Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого. Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого (статті 9, 22- 31, 35, 36 Закону). Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 цього Закону визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. 30.07.2021 власник пошкодженого автомобіля FORD Transit, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до АТ «СК «АРКС» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 16-17). Відповідно до звіту №944 про визначення вартості матеріального збитку завдоного володільця автомобіля, складеного 05.10.2021 оцінювачем [PERSON] Фонду державного майна України, на підставі звернення б/н від 13.08.2021 АТ «СК «АРКС» про призначення дослідження автомобіля, ринкова вартість автомобіля FORD TRANSIT CONNECT, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2009 року випуску,пошкодженого в наслідок ДТП 26.02.2021 до настання пошкоджень складає 128 820,24 гривні; вартість відновлюваного ремонту автомобіля FORD TRANSIT CONNECT, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2009 року випуску,пошкодженого в наслідок ДТП 26.02.2021 складає 347 932,75 гривень; вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля FORD TRANSIT CONNECT, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2009 року випуску, пошкодженого внаслідок ДТП 26.02.2021 складає 128 820, 74 гривні (а.с. 18-23). Відповідно до Розрахунку розміру страхованого відшкодування по пошкодженому транспортному засобу або іншому майну справа №1.102.21.0005956 від 09.11.2021 розмір страхового відшкодування з урахуванням франшизи та ринкової вартості транспортного засобу після ДТП погодженого з клієнтом складає 56 820, 74 гривні (а.с. 26). З матеріалів справи вбачається, що АТ «СК «АРКС»здійснено перерахування [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 56 820, 74 гривні (а.с. 28). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Під час розгляду даної справи судом не встановлено обставин, які б свідчили що відповідач [PERSON] неправомірно користувався транспортним засобом. Відповідно до п. «в» ч. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування мас право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідно до п. 2.10 (б) Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Факт залишення відповідачем місця ДТП встановлений постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.08.2021, тому доведенню чи оспорюванню не підлягає. За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою мас право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування. 03.02.2022 за вих. № СУ/009865/4 на адресу [PERSON] було направлено претензію про регресні вимоги з проханням у добровільному порядку сплатити суму сплаченого страхового відшкодування (а.с.29), але по теперішній час сума боргу відповідачем не сплачена.? За положеннями ст. 76, частин 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, доводяться наявними у справі доказами, а також враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач відшкодував завдану шкоду, у зв`язку з чим підлягає стягненню з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 56 820, 74 грн. З урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 2 481,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved