Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

09.03.2023 [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від матеріального утримання дитини. 30.03.2023 позивачка надіслала суду заяву про зменшення позовних вимог і стягнення з відповідача аліментів в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Іншою заявою від 30.03.2023 просила розглянути справу за її відсутності. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Протокольною ухвалою суду від 03.04.2023 заяву позивачки про зменшення ціни позову прийнято до розгляду по суті. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З 04.07.2019 сторони перебувають у шлюбі і мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5). Як убачається з позовної заяви, натепер сторони припинили сімейні відносини і проживають окремо; малолітній син [PERSON] проживає разом із позивачкою і знаходяться на її утриманні; відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання сина, що стало причиною звернення до суду з цим позовом. За приписом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved