Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користьзаборгованість за договором від 04.01.2021 №41ВР107-2045-21 в розмірі 21530,90 грн, з яких: 16979,80 грн основного боргу; 3488,74 грн пеня за порушення зобов`язання; 213,20 грн три відсотки річних з простроченої суми боргу; 849,16 грн інфляційні втрати. Стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачем за період з 01.02.2021 по 30.06.2022 надано відповідачеві (ЕІС-код: 56X000070628(3003) природний газ на загальну суму 29 414,29 грн. Однак, на момент звернення з позовом до суду відповідач повністю розрахувався за отриманий природний газ за період з 01.02.2021 по 31.01.2022 розрахувався в повному обсязі, але вартість отриманого природного газу за період з 01.02.2022 по 01.07.2022 в сумі 16 979,80 грн. залишилася неоплаченою. Факт надання послуг з постачання природного газу за період з 01.02.2022 по 01.07.2022 підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу №ЖТ382000986 від 31.01.2022, №ЖТ38200І694 від 28.02.2022, №ЖТ382002856 від 31.03.2022, ЖЖТ382003243 від 30.04.2022, №ЖТ382004129 від 31.05.2022 та №ЖТ382004858 від 30.06.2022. В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує. Пунктом 6.2.1. Договору визначена відповідальність Споживача, яка полягає втому, що у разі порушення строків оплати, передбачених розділом 4 Договору. Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національною банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу. Відтак, сума пені відповідно до розрахунку складає: 3 488,74 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума 3% річних згідно з розрахунком становить 213,20 грн. Сума інфляційних нарахувань згідно з розрахунком 849,16 грн. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання у добровільному порядку не виконує позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 26.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися про день, час і місце розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримує. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі неявки відповідача. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, у судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлений належним чином. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників провадження, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 04.01.2021 між ТОВ «Житомиргаз збут» та відповідачем було укладено договір № 41ВР107-2045-21 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів. В подальшому Сторони договору додатковими угодами змінювали вартість природного газу. Вказаний Договір укладений відповідно до Правил постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015. Абз. 5 п. 3 Розділу І Правил постачання встановлено, що фізичні особи, які використовують природний газ для професійної та/або комерційної діяльності, прирівнюються до споживачів, що не є побутовими, та укладають договір постачання природного газу згідно з розділом II цих Правил. Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу природний газ (далі-газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплати вартість газу у розмірах,строки та порядку, що визначені Договором. При підписанні Договору Сторони визначили наступний порядок та строки проведення розрахунків. Так, згідно з пунктом 4.2. оплата в розмірі 100% за переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним. Свої зобов`язання по постачанню природного газу позивач виконав, що підтверджується підписаними відповідачем актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2022, 28.02.2022, 31.03.2022, 30.04.2022, 31.05.2022, 30.06.2022. В порушення умов Договору оплату послуг з постачання природного газу відповідачем проведено несвоєчасно та не в повному обсязі. Таким чином, заборгованість відповідача за спожитий природний газ станом на 30.06.2022 складає - 16 979,80 грн. Згідно ст. 509 ЦК України та ст.173 ГК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на корис другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України Названі норми передбачають, що господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачені законом, але таких, які йому не суперечать. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За змістом ст. 525 ЦК України та ст. 193 ГК України одностороння відмова від виконана зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Підпунктом 6.2.1. Договору визначена відповідальність Споживача, яка полягає в тому, що у разі порушення строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вимоги про сплату пені та передбачених ч.2 ст.625 ЦК України інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, й відтак ці вимоги не можуть бути зараховані як зустрічні в порядку ст. 601 ЦК України. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з ст.ст. 17,18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. В порушення умов Договору оплату послуг з постачання природного газу відповідачем проведено не своєчасно та не в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір встановлений договором або законом. Згідно з наданим позивачем розрахунком інфляційні нарахування на суму боргу становлять: пеня за порушення зобов`язання 3488,74 грн, три відсотки річних з простроченої суми боргу 213,20 грн., інфляційні втрати 849,16 грн. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими дослідженими доказами у справі, а тому позов підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат На підставі ст.141 ЦПК України, оскільки судом позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved