Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

13 грудня 2022 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.\~Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просив зменшити розмір аліментів, які він зобов`язаний сплачувати на її користь на утримання сина \~ [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу Центрального районного суду м.\~Миколаєва від 24.01.2018 року (справа №490/11059/17 ), з частки всіх видів заробітку до розміру 1/ 6 частки усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, з часу присудження аліментів вказаним рішенням суду, у нього народилася друга дитина донька [PERSON] , [INFO] . З початком війни матеріальний стан його суттєво погіршився, він втартив роботу, оскільки проживає в с.Лупарево Вітовського району миколаївської області, яке сильно постраждало від обстрілів, а сполучення з містом є досить періодичним. До того ж з початком бойових дій він з сім`єю був вимушений переїхати до Кіровоградської області та зареєструватися як внутрішньо переміщена особа. Отже, єдиним джерелом його доходів є державна соціальна допомога. А нарахування державним виконавцем аліментів з розрахунку середньої заробітної плати \~ дорівнює майже всьому доходу , що він отримує на теперішній час, що унеможлливлює утримання ним своєї родини взагалі. Ухвалою суду від 14.12.2022 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. В судове засідання позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримує позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, повідомлялася судом належним чином за останнім відомим місцем проживання та через оголошення на сайті Судова влада., про причини не явки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін в порядку заочного розгляду відповідно до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом установлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зареєстрований в с.Лупарево Жовтневого району Миколаївської області, з 30.04.2022 року є внутрішньо переміщеною особою та перебуває разом з родиною донькою [PERSON] та дружиною [PERSON] в м.Знам`янка Кіровоградської області та отримує допомогу ВПО у розмірі 2000 грн на місяць. Судовим наказом Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 січня 2018 року № 490/11059/17 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі частини від всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму\~на дитину відповідного віку , та не більше 10 прожитковоих мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] ,А 07 грудня 2019 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , від якого народилася дитина [PERSON] , [INFO] , батьком якої є позивач. Також позивачем надано докази, що останні місяці перед зверненням до суду з вказаним позовом він сплачував на корсить відповідачки аліменти на утримання сина в розмірі по 1000 грн щомісячно. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно до\~\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1\~ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання\~\~батьками\~\~обов`язку\~\~утримувати\~\~дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 192 СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статтей\~181,192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до статтей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Так, позивачем надано судудокази того, що із моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він немає змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Також змінився його сімейний стан на його утриманні з`явилася малолітня дитина, донька 2020 року народження. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведенопогіршення свого матеріального стану, а отже наявні підстави для задоволення позову. Враховуючи те, що позивач втратив заробіток з незалежних від нього обставин, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст.192 СК України), на думку суду, є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів до розміру 1/6 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% від прожитковому мінімуму в Україні на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved