Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

27 липня 2021 року АТ «УкрСиббанк» звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача три відсотки річних на суму 10\~121,35 доларів США за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 11243598000 від 30 жовтня 2007 року. Позов мотивований тим, що між позивачем та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11243598000 від 30 жовтня 2007 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу в сумі 115\~300,00 доларів США. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 11243598000/3 від 30 жовтня 2007 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2011 року у справі № 2-5999/2010 позов банку задоволено та стягнуто на користь позивача солідарно з відповідачів суму боргу в розмірі 1\~158 930,07 грн., а також судові витрати в розмірі 1\~820,00 грн., а всього 1\~160\~750,07 грн. Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі від 09 квітня 2021 року виконавче провадження № 61723859 закінчено в зв`язку зі стягненням заборгованості у повному обсязі. За прострочення виконання кредитного зобов`язання щодо повернення кредиту відповідачі повинні сплатити 3 % річних у розмірі 10 121,35 доларів США. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2021 року цивільну справу передано на розгляд Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, натомість його представник адвокат Воронько О.О. надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Письмових заяв та/або відзиву від неї не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є АТ «Укрсиббанк», та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11243598000 від 30 жовтня 2007 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу в сумі 115 300,00 доларів США (а.с. 16-23). Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 11243598000/3 від 30 жовтня 2007 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2011 року у справі № 2-5999/2010 стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» у рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № 11243598000 від 30 жовтня 2007 року 1 158 930,07 грн., у рахунок судових витрат 1 820,00 грн., а разом 1 160 750,07 грн. (а.с. 26). Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чорним Є.О. від 09 квітня 2021 року виконавче провадження № 61723859 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5999/2011, виданого 18 квітня 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, закінчено в зв`язку зі стягненням заборгованості у повному обсязі (а.с. 29). 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання щодо повернення кредиту за період з 20 липня 2018 року по 20 липня 2021 року становить 10\~121,35 доларів США. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Так, у частині п`ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 року № 6-2168цс15, а тому має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Таким чином, наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦПК України за увесь час прострочення. Зазначена правова позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18. З урахуванням того, що заборгованість за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2011 року була погашена лише в квітні 2021 року (а.с. 57), суд вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача три відсотки річних на суму 10 121,35 доларів США за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 11243598000 від 30 жовтня 2007 року. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а отже з відповідачів на користь позивача в рівних частинах необхідно стягнути судовий збір у розмірі 4\~132,62 грн. (а.с. 4). На підставі викладеного та

Outcome: approved