Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на навчання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.12.2022 і до досягнення донькою двадцятитрьохрічного віку, за умови продовження нею навчання. Свої вимоги мотивує тим, що раніше перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , у шлюбі з яким у них народилися донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Донька [PERSON] досягла повноліття. На даний час [PERSON] навчається у Нижньосілезійській вищій школі м. Вроцлав (Польща) на факультеті прикладних дисциплін. Строк закінчення навчання 30.09.2024. Оскільки донька самостійних джерел для життя та навчання не має, тому на період навчання вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним і тому має можливість утримувати їхню спільну дитину, проте в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на період її навчання. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є [PERSON] , [INFO] (а.с.3). [PERSON] є студентом Нижньосілезійської вищої школи м. Вроцлав (Польща) факультету прикладних дисциплін, термін навчання до 30.09.2024 (а.с.7). Рішенням суду від 24.01.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.2). 10.07.2018 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , змінивши своє прізвище на [PERSON] (а.с.4). Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Положеннями ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оскільки відповідач є особою працездатного віку, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу суду не надано, а тому є підстави для стягнення з нього аліментів на утримання своєї повнолітньої доньки, який продовжує на теперішній час навчання. Виходячи з вимог закону, обставин справи, а також враховуючи те, що батьки обоє повинні приймати участь у матеріальному утриманні та вихованні дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення двадцятитрьохрічного віку, за умови продовження нею навчання, що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на сторону відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved