Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

20 червня 2022 року [PERSON] (надалі також - позивач, [PERSON] ) звернулась до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області (надалі також- відповідач, Новосанжарська селищна рада), за змістом якої позивач просила: встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 березня 2022 року. Ухвалою суду від 24 червня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 40). 27 липня 2022 року позивач звернулась до суду із клопотанням про призначення експертизи, в якому просила призначити у справі №542/556/22 судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу для визначення кровної спорідненості між сестрами [PERSON] та [PERSON] (а.с. 47-49). Ухвалою суду від 28 липня 2022 року задоволено клопотання позивача про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, а провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 56-57). Ухвалою від 11 жовтня 2022 року суд частково задовольнив клопотання експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України щодо вирішення питань, пов`язаних із проведенням судової молекулярно-генетичної експертизи, виправивши описки, допущені в ухвалі суду від 28 липня 2022 року у назві призначеної експертизи, та надавши дозвіл експерту на повне або часткове знищення об`єктів дослідження чи зміну їх властивостей (а.с. 88-89). 10 січня 2022 року до суду надійшов висновок експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України № СЕ-19-22/31262-БД від 16 грудня 2022 року (а.с. 96-104). Ухвалою суду від 11 січня 2023 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 107). Своєю ухвалою від 26 січня 2023 року Новосанжарський районний суд Полтавської області закрив підготовче провадження у справі, призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 116). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що [INFO] померла її рідна сестра - [PERSON] . Після [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з квартири [ADDRESS] , а також заведена спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі № 68866291. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] позивач звернулась до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Дашівської В.М., однак отримала відмову у видачі такого свідоцтва, мотивовану відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин позивачки та спадкодавця [PERSON] . Однак позивачем наголошено, що вона є рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] . Це підтверджується, як зазначено в позові, спільними фотокартками із сімейного альбому та тим, що позивач здійснила її поховання за власні кошти. Крім того, її, як рідну сестру, було визнано потерпілою у кримінальному провадженні, яке було відкрито після смерті [PERSON] . Зазначено, що про той факт, що вони з померлою є сестрами, їй стало відомо під час телефонної розмови із самою [PERSON] , оскільки остання знайшла відмову матері від неї в родильному будинку. На підтвердження факту родинних відносин позивачки із [PERSON] нею до суду надані копії свідоцтва про смерть [PERSON] , лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] , свідоцтва про смерть їх матері - [PERSON] , свідоцтва про народження [PERSON] , свідоцтва про народження позивачки - [PERSON] , витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] , свідоцтва про розірвання шлюбу між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , свідоцтва про одруження гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , листа-відмови із Новосанжарського роддому [PERSON] від дитини, рішення виконавчого комітету Новосанжарської районної Ради депутатів трудящих про всиновлення дитини [PERSON] подружжям [PERSON] , свідоцтвом про усиновлення гр. [PERSON] , фотокарток із архіву сім`ї позивачки, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу матері позивачки - [PERSON] . Отже, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за померлою [PERSON] , позивач звернулась до суду із відповідним позовом про встановлення родинних відносин. В судове засідання, призначене на 14 березня 2023 року з`явились позивач та її представник, які позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Новосанжарська селищна рада Полтавського району Полтавської області в судове засідання не забезпечила явку свого уповноваженого представника, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 123). 14 березня 2023 року від представника Новосанжарської селищної ради надійшов до суду лист від 14 березня 2023 року № 641/04-13, в якому він просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував щодо задоволення позову (а.с. 125). Ухвалою суду від 24 червня 2022 року відповідачу встановлювався п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву разом з усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, зважаючи на подані до суду заяви, судове засідання проведено за участю позивача та його представника. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 березня 2022 року (а.с. 9). Після [PERSON] відкрилась спадщина. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на підставі договору дарування від 13 жовтня 2000 року, посвідченого нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Дашівською В.М. № 452, належала квартира [ADDRESS] (а.с. 33). Також, після [PERSON] заведена спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі № 68866291. Зокрема, зареєстрована спадкова справа номер у спадковому реєстрі 69258067, спадкодавець [PERSON] , дата реєстрації 29 квітня 2022 року (а.с. 11). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 22 січня 1971 року серії [NUMBER] батьками [PERSON] записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , дата її народження зазначена як [INFO] (а.с. 14). В той же час, відповідно до рішення виконавчого комітету Новосанжарської районної Ради депутатів трудящих № 433 від 24 грудня 1970 року, подружжю [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл на усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] , яку залишила її мати [PERSON] в родильному будинку, давши на це згоду (а.с. 20). Із заяви посвідченої 21 грудня 1970 року нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Кравченко О.К. № 1280 вбачається, що [PERSON] відмовилась від своєї дитини, дівчинки, народженої [INFO] в Новосанжарському родильному будинку (а.с. 19). 22 січня 1971 року Новосанжарським райбюро ЗАГС видано свідоцтво про усиновлення № [NUMBER] громадянки [PERSON] , [INFO] , з привласненням їй прізвища - [PERSON] , усиновителі [PERSON] , [PERSON] (а.с. 21). Отже, [PERSON] є біологічною донькою [PERSON] , яка відмовилась від неї у Новосанжарському родильному будинку. В той же час, позивачка відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] народилась [INFO] , записана при народженні, як [PERSON] , батько- [PERSON] , мати- [PERSON] (а.с. 15). В подальшому, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00008793778 від 02 березня 2011 року, [PERSON] зареєструвала шлюб 29 червня 1985 року, номер актового запису 15, із [PERSON] , змінивши прізвище після реєстрації шлюбу на [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 26 січня 1995 року серії [NUMBER] [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON] , залишивши прізвище [PERSON] (а.с. 18). 12 січня 2001 року [PERSON] зареєструвала шлюб зі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , змінивши прізвище на [PERSON] (а.с. 17). Отже, матір`ю позивачки [PERSON] є [PERSON] . З наданого до суду витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00038198222 від 20 січня 2023 року, встановлено, що [PERSON] до укладення шлюбу 14 листопада 1958 року, мала дівоче прізвище [PERSON] (а.с. 113). [INFO] [PERSON] померла у віці 72 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Відповідно до висновку експерта від 16 грудня 2022 року № СЕ-19-22/31262-БД за наслідками проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи встановлено збіг мітотипу зразка букального епітелію [PERSON] з мітотипом зразка крові [PERSON] , тобто встановлено, що спорідненість по материнській лінії між даними особами не виключається (а.с. 96-105). Враховуючи викладені обставини, посилаючись на вказані документи, позивач зазначала що є рідною сестрою померлій [PERSON] , матір`ю якої була [PERSON] , яка одночасно є матір`ю й [PERSON] . Зважаючи на те, що позивач позбавлена можливості підтвердити факт своїх родинних відносин із [PERSON] в позасудовому порядку для отримання спадщини після своєї рідної сестри, вона вважаючи себе рідною сестрою [PERSON] , звернулась до суду, з позовом про встановлення відповідних родинних відносин для того, щоб у подальшому реалізувати своє право на спадщину за померлою [PERSON] . Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (статті 1261-1265 ЦК України). Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що під час вирішення питання, хто є спадкоємцями за законом, необхідно враховувати такі юридичні факти, як: родинні відносини (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Ступінь споріднення визначається кількістю народжень, що пов`язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних відносинах. Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з листом ВСУ від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Висновки щодо правозастосування З матеріалів справи вбачається, що встановлення факту родинних відносин позивача із [PERSON] необхідно їй для отримання спадщини, оскільки визнання того факту, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] призводить до визнання позивача спадкоємцем другої черги за законом. Встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються в отриманні статусу спадкоємця. Родинні відносини (споріднення) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Обґрунтовуючи той факт, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , позивачка вказувала, що її матір [PERSON] , скориставшись своїм дошлюбним прізвищем « [PERSON] », залишила у родильному будинку 15 грудня 1970 року свою новонароджену доньку, яка народилась [INFO] . Вказані обставини підтверджуються дослідженим в судовому засіданні листом-відмовою від дитини [PERSON] (а.с. 19). В подальшому дівчинка [PERSON] , [INFO] , була усиновлена гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , її прізвище змінено на прізвище [PERSON] , що підтверджується рішенням виконавчого комітету Новосанжарської районної Ради депутатів трудящих № 433 від 24 грудня 1970 року (а.с. 20) та свідоцтвом про усиновлення № [NUMBER] громадянки [PERSON] , [INFO] (а.с. 21). Отже, [PERSON] є біологічною донькою [PERSON] , яка відмовилась від неї у Новосанжарському родильному будинку. Факт материнства [PERSON] щодо позивачки підтверджується дослідженими у судовому засіданні свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 15), та документами, що підтверджують зміну прізвища позивачкою з [PERSON] на [PERSON] і в подальшому на [PERSON] , зокрема, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00008793778 від 02 березня 2011 року (а.с. 16), свідоцтвом про розірвання шлюбу від 26 січня 1995 року серії [NUMBER] (а.с. 18), свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , відповідно до якого вона змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 17). Той факт, що матір позивачки мала прізвище до шлюбу саме « [PERSON] », підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00038198222 від 20 січня 2023 року (а.с. 113). Саме цією обставиною позивачка обґрунтувала той факт, що під час залишення матір`ю дитини, народженої [INFO] в Новосанжарському родильному будинку, вона вказала своє дівоче прізвище [PERSON] . Суд зазначає, що у листі-відмові від дитини [PERSON] зазначила свій рік народження як 1938, село Крута Балка Новосанжарського району, в той же час зі свідоцтва про смерть [PERSON] вбачається, що вона померла [INFO] , у віці 72 роки у селі Крута Балка Новосанжарського району. Наведені обставини дають підстави вважати, що [PERSON] та [PERSON] - це одна і та ж сама особа, а отже матір як [PERSON] , так і [PERSON] . Крім цього, суд враховує висновок експерта від 16 грудня 2022 року № СЕ-19-22/31262-БД за наслідками проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи, відповідно до якого встановлено збіг мітотипу зразка букального епітелію [PERSON] з мітотипом зразка крові [PERSON] , тобто встановлено, що спорідненість по материнській лінії між даними особами не виключається (а.с. 96-105). Про наявність родинних відносин також свідчать надані до суду копії фотографій, на яких зафіксовані факти спільного святкування сімейних торжеств за участю позивача та [PERSON] (а.с. 23-28). Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] підтверджується й тим, що саме позивач здійснила поховання померлої сестри. В своїй сукупності зазначені докази, з урахуванням наявної в матеріалах справи експертизи, вказують на факт родинних відносин позивачки та [PERSON] , а саме, що [PERSON] доводилась їй рідною сестрою. Натомість відповідачем не спростовано показів позивача та відомостей, наявних в матеріалах справи. Відповідно до частини другої статті 77, частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи досліджені докази, зважаючи на наявну в матеріалах справи експертизу, в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено факт родинних відносин із [PERSON] , а саме: що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] . Отже, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved