Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майнової шкоди у сумі 10 700,00 грн та моральної шкоди у сумі 5 000,00 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 серпня 2022 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі частини 1 статті 71, 72 Кримінального кодексу України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці, а позовна заява в рамках розгляду кримінального провадження не подавалася. За твердженням позивача [PERSON] неправомірними діями спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 10 700,00 грн та моральну шкоду у сумі 5 000,00 грн у зв`язку із тим, що відповідач скористався довірливим ставленням до людей, внаслідок чого позивач перенесла справжній шок. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі №536/1210/22 за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом установлено, що згідно із вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 серпня 2022 року у справі №536/484/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік. На підставі частини 1 статті 71, 72 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за даним вироком та вироками Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 лютого 2022 року та Крюківського районного суду м. Кременчука від 01 березня 2022 року, остаточно призначивши [PERSON] покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці. За змістом вказаного вироку в середині вересня 2021 року [PERSON] у мережі інтернет, у соціальній мережі «Інстаграм», виявив оголошення [PERSON] про необхідність проведення робіт по заміні котла у будинку його матері [PERSON] , після чого у останнього виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи необхідної освіти та відповідних навичок, [PERSON] прибув до домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , де повідомив потерпілій [PERSON] , що виконає необхідну їй роботу по встановленню котлу опалення, після чого, шляхом обману, під приводом необхідності закупки нового котла та деталей, заволодів грошовими коштами потерпілої у сумі 7 700,00 грн. Продовжуючи свій злочинний умисел, 17 вересня 2021 року [PERSON] знову прийшов до потерпілої та повідомив, що для проведення робіт згідно домовленості йому не вистачає грошових коштів, після чого, шляхом обману, заволодів її грошовими коштами у сумі 3000 гривень. В подальшому [PERSON] усвідомлюючи, що ніяких послуг надавати не збирається, витратив кошти на власні потреби, своїми діями завдав потерпілій [PERSON] майнової шкоди на загальну суму 10 700 гривень. Відповідно до частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, майнова шкода у сумі 10 700,00 грн була спричинена позивачу з вини відповідача внаслідок скоєного ним кримінального правопорушення, що установлено вироком суду, який набрав законної сили та є обов`язковим для суду при розгляді даної справи. Згідно із положеннями статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Загальні положення відшкодування шкоди визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. За наведених умов, вимоги позивача про відшкодування майнової шкоди у розмірі 10 700,00 грн, завданої [PERSON] внаслідок вчинення відповідачем [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, є законними та обґрунтованими, оскільки злочинними діями відповідача, що виразились у заволодінні грошовими коштами\~позивача,\~останнійбуло завдано майнової шкоди. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода\~відшкодовується незалежно\~від майнової\~шкоди,\~яка підлягає\~відшкодуванню,\~та не\~пов`язана\~з розміром\~цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожного конкретного випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, з`ясовує, чим підтверджується факт заподіяння позивачам моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивачі оцінюють заподіяну їм шкоду та з чого вони при цьому виходять, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту частини 3 статті 12 та 81 Цивільного процесуального кодексу України. За викладених обставин, суд визнає, що злочинні дії відповідача дійсно завдали позивачу моральної шкоди, оскільки права позивача були порушені та це є природнім, що будь-яка особа у такій ситуації зазнає моральної шкоди, що виражається у душевних стражданнях, яких особа зазнає у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї. Вирішуючи питання про розмір даної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнав потерпілий, зміни, які відбулись в його житті, що призвело до негативних наслідків. Таким чином, з урахуванням принципів розумності, справедливості та співмірності, з огляду на ступінь вини відповідача, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення позивачем моральна шкода у сумі 5 000,00 грн є надмірною, а тому підлягає частковому задоволенню у сумі 1 000,00 грн, що на думку суду відповідає характеру та обсягу перенесених позивачем моральних страждань. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального\~кодексу Україниз відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 992,40 грн.

Outcome: partial