Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні стосунки сторони не підтримують, проживають окремо, а тому подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2023 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року відкрито провадження у справі №753/1596/23 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено розгляд справи на 22 березня 2023 року. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити, одночасно в судовому засіданні надала нотаріально посвідчену згоду відповідача на розірвання шлюбу. У судове засідання відповідач не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15 травня 2021 Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 531. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як передбачено частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини другої статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною другою статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільне життя сторін не склалося, проживають сторони окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною четвертою цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Позивачем у судовому засіданні подано нотаріально посвідчену заяву відповідача, в якій він заявляє про свою згоду на здійснення у суді або будь-якому іншому органі без його присутності розірвання шлюбу між ним та громадянкою України [PERSON] , [INFO] . Статтею 13 Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, який набув чинності 05 листопада 1996 року, та статтею 13 Конвенції про правову допомогу і правової відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, яка продовжує діяти у відносинах з Грузією, визначено, що документи, що були складені або засвідчені відповідною установою однієї з Договірних Сторін, скріплені печаткою та засвідчені підписом компетентної особи, мають силу документа на території другої Договірної Сторони без будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій та перекладів, що засвідчені відповідним органом. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін визнаються дійсними, вважаються такими й на території другої Договірної Сторони. Вказана заява відповідача посвідчена нотаріусом Ахалбедашвілі Дареджан у м. Тбілісі, скріплена його печаткою, інформація про цю нотаріальну дію і нотаріальний акт перевірена судом на вебсторінці Палати нотаріусів Грузії за посиланням https://notary.reestri.gov.ge/public. Враховуючи, що відповідач заяви про свою згоду на розірвання шлюбу і судом не встановлено, що таке така заява суперечить закону і порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України).

Outcome: approved