Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 30.08.2019 року. 26.01.2023 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.12.2022 року про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26.01.2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне подружнє життя у сторін не склалося. У сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторонами втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Вони не відчувають більше інтересу одне до одного. З вересня 2019 року між сторонами припинені фактичні шлюбні стосунки. Подружжя не веде спільного господарства і не має спільного бюджету. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Сенсу підтримувати подальші сімейні відносини немає. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спору щодо поділу спільного майна подружжя немає. Позивач та її представник до початку судового засідання звернулися до суду із заявою, в якій просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 30 серпня 2019 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб, про що в зроблено запис за №1301, що підтверджується копією свідоцтвапро одруження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Відповідач у письмовій заяві визнав позовні вимоги в повному обсязі, тим самим підтвердив обставини, зокрема, щодо відсутності спільного господарства та сімейно-шлюбних відносин. На час розгляду справи спору щодо поділу майна та спору щодо визначення місця проживання дитини немає. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов`язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім`я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім`ї не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та

Outcome: approved