Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

У січні 2020 позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. В обґрунтування свого позову зазначено, що із 2018 року позивач проживав у цивільному шлюбі із відповідачем, під час якого [INFO] у них народився син [PERSON] . Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини було зазначено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач вказує, що він постійно спілкується із сином, бере участь в його вихованні та надає матеріальну допомогу. Визнання позивача батьком дитини потрібно, останньому, для дотримання його прав та прав дитини. Посилаючись на викладене, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить визнати його батьком [PERSON] , народженого [INFO] громадянкою [PERSON] та внести відомості до актового запису про народження дитини позивача. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.01.2020 року під головуванням судді [PERSON]. відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Розпорядженням керівника апарату суду за №436 від 29.10.2020 року зазначену вище справу передано на автоматизований розподіл, в зв"язку з відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2020 року зазначену вище справу передано в моє провадження. Ухвалою суду від 05.11.2020 року зазначена вище справа прийнята в моє провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 03.03.2021 року по справі призначено судово-генетичну експертизу, в зв"язку з чим провадження по справі зупинено. Згідно листа Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 24.06.2021 року за №100-415/1323 ухвалу судді про проведення судово-генетичної експертизи було не виконано , в зв"язку з тим, що незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, вказані особи на відбір зразків крові не з"явилися(ас.77). Ухвалою суду від 06.07.2021 року поновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 04.11.2021 року по справі повторно призначено судово-генетичну експертизу, в зв"язку з чим провадження по справі зупинено. Згідно листа Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 02.12.2021 року за №100-835/2390 ухвалу судді про проведення судово-генетичної експертизи було не виконано , в зв"язку з тим, що незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, вказані особи на відбір зразків крові не з"явилися(ас.94). Ухвалою суду від 05.10.2022 року поновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 09.11.2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового засідання. на 31.01.2023 року. Відповідач письмового відзиву на позов не надав. У судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Від позивача надійшла заява, за якою він просить розглянути справу за його відсутності, вказує, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] , є громадянином Турецької Республіки та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є громадянкою України та проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що проживав із відповідачем в цивільному шлюбі, в період якого [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Святошинським районний у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Матір`ю [PERSON] згідно Свідоцтва є [PERSON] , батько вказаний у відповідності до ст. 135 Сімейного кодексу України - [PERSON] , громадянин України . На підтвердження заявлених вимог позивачем надано до суду висновок фахівця, а саме звіт про встановлення батьківства ДНК, у зв`язку із встановленням біологічного батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] , в якому зазначено, що ймовірність батьківства [PERSON] становить 99,9999995%. Таким чином, батьківство практично доведене. За правилами ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини, згідно ч.1 ст. 128 Сімейного кодексу України може бути визнане за рішенням суду. Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. russia, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає позов доведеним, в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги про визнання батьківства. Порядок реєстрації походження дитини від своїх батьків регулюється не лише нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є, в тому числі, рішення суду про визнання батьківства. Відповідно до п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи, і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити.

Outcome: approved