Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до АТ КБ « Приват Банк» , де треті особи Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, головний державний виконавець Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франсівськ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між нею, [PERSON] та АТ КБ «Приват банк» було укладено кредитний договір №МКА0GL0000000002 від 14 серпня 2008 року про надання кредитних коштів. 08 грудня 2017 року, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, Завалієвим Артемом Анатолійовичем, було вчинено виконавчий напис № 14705, у зв`язку із наявністю боргу за кредитним договором, укладеним між нею, [PERSON] , та Публічним акціонерним товариством Комерційного банку «Приват Банк», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Приват банк» у розмірі 2 989042, 89 грн. (два мільйони дев`ятсот вісімдесят девять тисяч сорок дві гривні вісімдесят дев`ять копійок. Згідно виконавчого напису строк на його пред`ялення становить 3 роки, відповідно, 02 березня 2018 року головним державним виконавцем Тячівського районного відділу виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) було відкрите виконавче провадження № 55899538. 19 лютого 2020 року дії щодо примусового стягнення згідно виконавчого напису № 14705 прийняла на себе головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Міснік Нелі В`ячеславівна. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис, у зв`язку із чим виникає необхідність визнатя виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Посилається на\~п.19\~ст.34,\~ст.\~87,88,\~89\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~главу 16\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженого Наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~22.02.2012р.\~№296/5 та вважає,\~що приватний\~нотаріус не\~перевірив наявність\~доказів належного\~направлення та\~отримання позивачем\~(боржником)\~письмової вимоги\~про усунення\~порушень,\~що призвело\~до порушення\~процедури вчинення\~напису,\~передбаченої пунктом\~2.3.\~глави 16\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України\~та не\~надав достатніх\~та належних\~доказів відповідно\~до п.\~3.2\~передбаченого Переліком\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затвердженим постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29.06.1999р.\~№1172\~,\~у зв`язку\~з чим,\~оспорюваний виконавчий\~напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, вважає за необхідне, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Тому просить суд визнати виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, зареєстрованим № 14705 від 08 грудня 2017 року, таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати з відповідача. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПКУ України справу розглянув у його відсутності. Третя особа Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з`явилася, однак надав суду заяву в якій просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Третя особа головний державний виконавець Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франсівськ) Міснік Н.В. в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та АТ КБ «Приват банк» було укладено кредитний договір №МКА0GL0000000002 від 14 серпня 2008 року про надання їй кредитних коштів. 08 грудня 2017 року, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, Завалієвим Артемом Анатолійовичем, було вчинено виконавчий напис № 14705, у зв`язку із наявністю боргу за кредитним договором, укладеним між [PERSON] , та Публічним акціонерним товариством Комерційного банку «Приват Банк», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Приват банк» у розмірі 2 989042, 89 грн. (два мільйони дев`ятсот вісімдесят девять тисяч сорок дві гривні вісімдесят дев`ять копійок. Постановою головного державного виконавця Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 02 березня 2018 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису № 14705, виданого 08 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~Ці дані встановлюються такими засобами:\~1) письмовими, речовими і електронними доказами;\~2) висновками експертів;\~3) показаннями свідків. Відповідно до п.19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно вимог ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до з вимогами ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у ст.89 вищезазначеного Закону. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку "Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно", для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання". Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у разі стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", в частині, у тому числі і у п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 8 грудня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Однак, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження наявності у нього укладеного нотаріально посвідченого договору (договорів), а також подання оригіналу такого нотаріусу на підтвердження безспірності заборгованості боржника, що є обов`язковою умовою вчинення виконавчого напису. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні висновки викладено також в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), справа № 172/1652/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19). Оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог діючого законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:\~1) у разі задоволення позову - на відповідача;\~2) у разі відмови в позові - на позивача;\~3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки\~позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає, що з відповідача\~АТ КБ «ПриватБанк», в користь позивача слід стягнути 992 грн. 40 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved