Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що 24.11.1990 між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований с/Радою Годомичі Маневицького району, Волинської області, актовий запис № 7. У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалось внаслідок різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння та спільних інтересів. Вважає, що її шлюб з відповідачем існує лише формально, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечитиме її інтересам. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та [PERSON] - розірвати. Ухвалою судді від 22.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відзиву від відповідача у встановлений ухвалою строк не надходило. В судовому засіданні представник позивача, заявлений позов підтримала та просила задовольнити з наведених у ньому підстав, а також просила стягнути з відповідача витрати, які позивач понесла в зв`язку з наданням правової допомоги в сумі 3000,00 грн. Відповідач, в судовому засіданні позов не визнав та заперечив щодо розірвання шлюбу, а також стягнення з нього витрат на правову допомогу в сумі 3000,00 грн. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований с/Радою Годомичі Маневицького району, Волинської області, актовий запис № 7 (а.с. 03). У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми (а.с. 09, 10). Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч. 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 10\~постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року № 11\~Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя встановлено, що Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до\~ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, взаємоповаги, різних поглядів на життя. Їхні стосунки стали неприязними на ґрунті сімейно-побутових проблем, їхній шлюб існує лише формально, примирення між ними неможливе. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, та з врахуванням вимог ст.ст.\~24,\~55,\~56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2\~ст. 115 СК України\~рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачем заявлено вимогу про зміну свого прізвища на дошлюбне, то судом має бути зазначено про це у рішенні. Частиною першою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5\~Закону України «Про судовий збір», тому з [PERSON] , слід стягнути судовий збір в сумі 1076,60 грн. на користь держави. Крім того, 27.02.2023 від позивача надійшла заява про повернення судового збору, помилково сплаченого нею 09.02.2023. Заява мотивована тим, що [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору. Відтак, [PERSON] , слід повернути з Державного бюджету України, помилково сплачений судовий збір згідно квитанції № 32528798800006295868 від 09.02.2023 в сумі 1076,60 грн. Також, [PERSON] заявлено вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. За змістом\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: копію договору № б/н про надання правової допомоги від 08.02.2023, копію додатку до договору від 08.02.2023, копію акту прийому-передачі правничих послуг від 08.02.2023 на суму 3000,00 грн., дублікат квитанції № Р24АР24А812683089D69111 від 08.02.2023 на суму 3000,00 грн. Враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час затрачений на їх виконання, а також складність даної справи та визнання відповідачем суми заявлених витрат на професійну правничу допомогу, з відповідача на користь позивача, слід стягнути 2000,00 грн. судових витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, саме такий розмір на думку суду буде співрозмірним та достатнім.

Outcome: partial