Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

В грудні 2021 року позивачка звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила: 1) стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину [PERSON] , а саме 50% витрат на оплату навчання в розмірі 21 081,50 грн.; 2) стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 7000,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 21.12.2021 року і до повноліття дитини; 3) стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 7000,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 21.12.2021 року і до закінчення навчання в навчальному закладі, але не пізніше досягненню неї 23 років. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у сторін народились діти: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, сторони проживають окремо, діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Зазначає, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15.03.2011 року, було частково задоволено її позов до відповідача про стягнення аліментів та постановлено стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дітей по 1000,00 грн, але не менше ніж 60% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік, щомісячно, до досягнення старшою дочкою повноліття, а потім на утримання [PERSON] по 500,00 грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягненню нею повноліття. В той же час відповідач не несе витрат з утримання дітей після розірвання шлюбу, а також додаткових витрат на лікування та на утримання старшої доньки, яка продовжує навчання. Вказує, що спільна з відповідачем донька, яка вже повнолітня, навчається у ДВНЗ КНЕУ ім. В. Гетьмана, форма навчання - контракт, на платній основі. Вартість додаткових витрат на оплату навчання [PERSON] , становить 21 081,50 грн., що підтверджується копіями квитанцій. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 10.01.2022 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, до початку розгляду справи представник позивача надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу в його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою позивача ухвалити у справі заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 16.03.2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.03.2011 року (справа №2-1629-11) шлюб між сторонами було розірвано. У сторін [INFO] народилась донька [PERSON] та [INFO] народилась донька [PERSON] . Батьками їх згідно із свідоцтвом про народження зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . 15.03.2011 року Подільським районним судом міста Києва було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] та [PERSON] по 1000,00 грн., але не менше ніж 60% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік, щомісячно, до досягнення старшою дочкою повноліття, а потім на утримання [PERSON] по 500,00 грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягненню нею повноліття. Як зазначає позивач, [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання на денному відділенні ДВНЗ КНЕУ ім. В. Гетьмана та проживає разом з позивачем. 12.08.2019 [PERSON] уклала з ДВНЗ КНЕУ ім. В. Гетьмана договір № 195805 про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою [PERSON] .. Згідно вказаного договору форма навчання - денна, рівень - бакалаврський, спеціальність - психологія, строк навчання з 01.09.2019 по 10.02.2023, загальна вартість освітньої послуги становить 91 200,00 грн. Оплата вноситься щосеместрово. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні матері, зареєстровані та проживають разом з нею. Згідно з ст. 51 Конституцією України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При зверненні до суду з позовом позивачка зазначала, що [PERSON] на даний час навчається та потребує матеріальної допомоги. В судове засідання відповідач не з`явився та не надав доказів на спростування зазначеного. Суду не надано доказів, що з моменту припинення сплати аліментів на утримання доньки до виповнення 18 років змінилося матеріальне становище відповідача. Відповідач є працездатною особою та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка навчається та потребує матеріальної допомоги. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач участь в утриманні доньки не приймає, відповідні докази суду надані не були, кошти на її утримання не надає, донька потребує матеріальної допомоги, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки до закінчення навчання в примусовому порядку. А тому суд приходить до висновку про стягнення аліментів з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто з 23.12.2021 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що донька знаходиться на утриманні матері, стан здоров`я дитини (цукровий діабет 1 типу), відповідач інших дітей на утриманні не має, аліменти на утримання [PERSON] , стягувались на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 15.03.2011 року з відповідача до 27.09.2020 року, враховуючи засади розумності та справедливості, визначає розмір аліментів в розмірі 1/4 частини доходу [PERSON] , щомісячно, починаючи з 23.12.2021 року і до закінчення навчання дитиною, але не довше ніж до виповнення 23 років. На підставі статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на навчання у розмірі 21 081,50 грн., то суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, перелік яких визначений цією статтею, він не є вичерпним і залежить від кожного окремого випадку. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, якими є періодичні витрати на лікування або оздоровлення дитини; систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами; витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до положень статті 185 Сімейного кодексу України батько зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на свою дитину, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання. Додаткові витрати на дитину можуть сплачуватися наперед, або вони покриваються після їх фактичного понесення. Конкретна форма залежить від наявних документів - чеків, квитанцій, актів виконаних робіт, рекомендацій чи діагнозів. Виходячи з норм ст.185 СК України, під додатковими витратами слід розуміти періодичні витрати на лікування дитини, систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами, які потребують лікування, витрати на гуртки, заняття, тощо. Отже, з наведеного слід дійти висновку, що додаткові витрати на дитину це витрати, що викликані особливими обставинами/потребами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо). Додаткові витрати на дитину не є аліментами. Однак визначені позивачем у позові витрати у розмірі 21 081,50 грн., які були сплачені за навчання доньки сторін, не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 7000,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 21.12.2021 року і до повноліття дитини. Як вбачається з матеріалів справи, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15.03.2011 року, було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та постановлено стягувати з відповідача на позивача аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] по 1000,00 грн, але не менше ніж 60% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік, щомісячно, до досягнення старшою дочкою повноліття, а потім на утримання [PERSON] по 500,00 грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягненню нею повноліття. Оскільки стягнення аліментів на неповнолітню [PERSON] здійснюється на підставі вищевказаного рішення, тому підстав для повторного стягнення аліментів не вбачається. Отже, з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 7000,00 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial