Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

17.08.2022 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку участі батька у вихованні дитини. Свій позов мотивує тим, що він та [PERSON] тривалий час, а саме з 2009 року по червень 2018 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Саме в цей період [INFO] у них народився син [PERSON] . Відомості у актовому записі про народження дитини про батька внесені зі слів матері відповідно до положень ч.1 ст. 135 СК України. Однак постановою Волинського апеляційного суду від 10.02.2022 року позивача, [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Старий Косов Косівського району Івано-Франківської області визнано батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Скулин Ковельського району Волинської області. Будучи батьком дитини, протягом тривалого часу позивач не має можливості спілкуватися з дитиною, оскільки між сторонами склались неприязні відносини, відповідач [PERSON] всіляко унеможливлює побачення з дитиною, встановлення контакту та спілкування з сином. Відповідач позбавлений можливості дізнатись інформацію про сина, стан його здоров`я, потреби та вподобання. Вважає, що дії відповідача порушують його права як батька дитини. Вжиті ним заходи по вирішенню питання в добровільному порядку не дали бажаного результату. У зв`язку з чим, просить зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні [PERSON] , [INFO] , та визначити для нього способи його участі у вихованні дитини, а саме: зустрічатися із малолітнім сином щотижня: кожної першої та третьої суботи місяця та другої та четвертої неділі місяця з 09.00 год. до 19.00. год. без присутності матері; у разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, перенести зустріч на іншу, погоджену з батьком, дату, враховуючи інтереси дитини; у святкові дні та дні народження, батьки вирішують між собою, враховуючи рівність їх прав та обов`язків та інтереси дитини; відпочинок з дитиною на канікулах із можливістю виїзду за кордон; необмежене спілкування з дитиною особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку. Просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у заяві та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи органу опіки та піклування Колодяженської сільської ради Ковельського району Волинської області Ілюшик С.Л. не заперечує проти задоволення позову. За погодженням позивача та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Волинського апеляційного суду від 10.02.2022 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Старий Косов Косівського району Івано-Франківської області визнано батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Скулин Ковельського району Волинської області, та зобов`язано Ковельський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ЗМУМЮ (м. Львів) вести відповідні зміни про батька в актовий запис про народження дитини. На підставі вказаного рішення суду 29.03.2022 року було зроблено відповідний запис про те, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Скулинської сільської ради Ковельського району Волинської області. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Колодяжненською сільською радою від. 26.10.2022 року № 1118, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 12.09.2006 року і по даний час. Згідно довідки про склад сім`ї разом з відповідачкою за вказаною адресою зареєстрований і проживає малолітній [PERSON] .. Як встановлено в судовому засіданні між батьками дитини склались стійки неприязні відносини, які потягли за собою суперечки між ними щодо визначення участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько дитини мають право на безперешкодне спілкування з нею. Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. В судовому засіданні з пояснень позивача та інших матеріалів справи з`ясовано, що матір`ю дитини чиняться перешкоди позивачу у вільному спілкуванні з малолітнім сином. Так, згідно довідок Колодяжненської сільської ради від 02.06.2022 року, від 14.10.2022 року № 124 та від 09.01.022 року № 141 [PERSON] , жителька с.Скулин, приблизно після тижневого терміну, як був проголошений військовий стан в Україні, на території села не проживає і не з`являється. Згідно актів обстеження умов проживання від 10.06.2022 року та від 14.10.2022 року за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що будинок та вхідні ворота зачинено. Зі слів сусідів [PERSON] з часу введення воєнного стану в Україні за даною адресою не проживає. На їх думку, остання з метою безпеки дитини, виїхала в Республіку Польщу. Однак, відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях та тимчасово окупованою територію АР Крим громадянином України [PERSON] , [INFO] , у період з 24.02.2022 року по 22.06.202 року та в період з 23.06.2022 року по 22.08.2022 року, в базі даних не виявлено, що підтверджується листами Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 15.07.2022 року та від 22.08.2022 року. Згідно ч. 1 ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно вимог ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 2 статті 159 Сімейного Кодексу визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. За правилами ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому, суд, встановлюючи спосіб спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини про участь батька у вихованні дитини, затвердженого рішенням виконавчого комітету Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області 27.01.2023 року за № 1/10, визначено спілкування [PERSON] , жителя [ADDRESS] , з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , шляхом встановлення систематичних побачень: -кожної першої та третьої суботи місяця з 09.00 год. до 19.00 год. без присутності матері; -кожної другої та четвертої неділі місяця з 09.00 год. до 19.00 год. без присутності матері; -у разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, перенести зустріч на іншу погоджену з батьком дату, враховуючи інтереси сина, його стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини; -у святкові дні та дні народження, батьки вирішують самостійно між собою, враховуючи рівність їх прав та обов`язків та інтереси дитини; -відпочинок з дитиною в канікулярний час на його терміну із можливістю виїзду за кордон; -необмежене спілкування з дитиною особисто, засобами: телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку (Viber,Skype тощо). Згідно акту обстеження умов проживання позивача від 19.10.2022 року, він проживає по [ADDRESS] разом з цивільною дружиною та її донькою, умови проживання задовільні, видимих ознак неблагополуччя в сім`ї не виявлено. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Частиною 2 ст.155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Із системного аналізу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141, 159 СК України слідує, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини. Таким чином, зважаючи, що сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку останнього, однак між ними виникли непорозуміння з цього приводу та перешкоджання з боку матері, то суд приходить до висновку про необхідність визначити [PERSON] , як батьку дитини, спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] . Суд зауважує, що право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає його інтересам. Між тим з батьків, хто проживає окремо і дитиною має існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Діти мають рости під опікою і відповідальністю обох батьків, а тому участь позивача у вихованні дитини, спілкуванні між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а буде відповідати і інтересам дитини. З урахуванням вищевикладеного, на підставі зібраних доказів, приймаючи до уваги те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування з дитиною, а також беручи до уваги дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини і вимог статей 157, 158 СК України, суд, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини на час вирішення цього питання, режим її розпорядку дня, дійшов висновку про часткове задоволення позову та визначення судом способу спілкування батька з дітьми, дотримуючись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дітей. Визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідає інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із донькою, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дитини. Отже з огляду на надані докази учасниками справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою дитиною батьком [PERSON] . Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial