Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 08.03.2023 року позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», про захист прав споживачів, що полягає у визнанні незаконним та скасуванні рішення центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу і донарахування за втручання в роботу газового лічильника задоволено повністю. Визнано недійсним\~та скасовано\~рішення Акціонерного\~товариства «Оператор\~газорозподільної системи\~ «Львівгаз» про \~задоволення Акту\~ про порушення\~ №009778\~ від 29.04.2021\~року,\~ яке оформлене\~ Протоколом засідання\~ комісії з\~розгляду актів\~ про порушення \~споживачами вимог Кодексу газорозподільних\~ систем №09/02-Н від 21 лютого 2022 року; визнано недійсним та скасовано рішення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму газу в сумі 140\~651 (сто сорок тисяч шістсот п`ятдесят одну) гривню 82 коп., яке оформлене Актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 17 березня 2022 року на підставі рішення про задоволення Акта про порушення №009778 від 29 квітня 2021 року. В задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до [PERSON] про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу - відмовлено. Вирішено питання судового збору. 13.03.2023 від представника позивачки (відповідачки за зустрічним позовом) [PERSON] , - адвоката Ориника А.Р. на виконання вимог статей 134, 141 ЦПК України надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі про стягнення з відповідача (позивача за зустрічним позовом) на користь позивачки (відповідачки за зустрічним позовом) судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25\~000грн. 28.03.2023 від представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) - адвоката Я.І.Турчиняка надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому просить суд відмовити у задоволенні вимог сторони позивача за первісним позовом в повному обсязі у зв`язку із завищенням розміру таких. Вказує, що дана категорiя справ є дуже поширеною із значною судовою практикою, а отже адвокату непотрібно витрачати багато часу та зусиль на підготовку процесуальних документів у справі, зміст яких дублює позовну заяву. Також стверджує, що Договір про надання правової допомоги з [PERSON] не містить № судової справи в межах якої надавалася правнича допомога і укладений з ФОП « [PERSON] », а не адвокатом Ориником А.Р. чи адвокатським бюро/об`єднанням, що суперечить організаційним формам ведення адвокатської діяльності, які встановлені ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Наголошує, що позивачем документально не підтверджено, що договором про надання правової допомоги охоплюються послуги з надання правничої допомоги у даній справі, адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність у відповідності до закону. 29.03.2023 року від представника позивачки (відповідачки за зустрічним позовом) - адвоката Ориника А.Р. надійшли додаткові пояснення, в яких стороною позивача за первісним позовом наведено контраргументи відносно заяви АТ «Львівгаз» про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивачки (відповідачки за зустрічним позовом) адвокат Ориник А.Р. в судовому засіданні підтримав заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу з підстав, викладених у змісті заяви та додаткових поясненнях, просив суд її задоволити. Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) - адвокат Турчиняк Я.І. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви адвоката Ориника А.Р., висловив думку, що задоволенню взагалі не підлягають правничі витрати в розмірі 25\~000 гривень у вказаній справі. Дослідивши вказані заяву та клопотання, а також матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно вимог статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Судом встановлено, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 08.03.2023 року позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», про захист прав споживачів, що полягає у визнанні незаконним та скасуванні рішення центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу і донарахування за втручання в роботу газового лічильника задоволено повністю. В задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до [PERSON] про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу відмовлено та стягнуто з Відповідача в користь Позивачки судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. Ухвалено, у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України стороні позивача подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення докази щодо розміру витрат, які вона сплатила у зв`язку з розглядом справи. Згідно п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат. У своїй заяві представник позивачки (відповідачки за зустрічним позовом) просить стягнути з відповідача (позивача за зустрічним позовом) в користь своєї довірительки понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25\~000 грн. згідно детального опису робіт (наданих послуг) правничої допомоги: складання, оформлення позовної заяви, відповіді на відзив, відзиву на зустрічну позовну заяву, заяву про зміну підстав позову; підготовка та подання клопотання про витребування доказів, а також участь адвоката у 4-х судових засіданнях суду першої інстанції. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України. Стаття 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку , що встановлені договором. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору. За приписами вказаної правової норми ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно статті 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Постановою Верховного\~Суду від\~02\~вересня 2020\~року визначено, що суд з врахуванням обставин і складності справи зобов`язаний надати оцінку поданим заявником доказам на підтвердження понесених витрат на правову допомогу , визначити необхідний фактичний обсяг правової допомоги, співмірність витрат на правничу допомогу, за результатом чого надати обґрунтований висновок про наявність/відсутність підстав для відшкодування таких витрат і їх розмір, а не формально вказати про відсутність підстав для компенсації таких витрат на користь позивача за рахунок відповідача. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 25 000 грн. по даній справі, представником позивачки (відповідачки за зустрічним позовом) адвокатом Ориником А.Р., долучено копію Договору про надання правової допомоги від 23.06.2022 року, Акт про надану правову допомогу по договору №б/н від 23.06.2022 року із детальним описом робіт (наданих послуг), рахунок на оплату №10/03 від 10.03.2023 року. В той же час, суд критично сприймає та вважає необґрунтованими посилання представника відповідача за первісним позовом про те, що Договір про надання правової допомоги із [PERSON] укладений із ФОП [PERSON] , а не адвокатом Ориником А.Р. чи адвокатським бюро/об`єднанням, що суперечить організаційним формам ведення адвокатської діяльності, які встановлені ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з огляду на наступне. Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного Господарського суду у постанові №910/7304/20 від 09.09.2021 року, відповідно до визначення наведеному в пп. 14.1.156 ст. 14 Податкового Кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк). Водночас порядок оформлення адвокатом рахунку для оплати наданих ним послуг та оподаткування грошових доходів фізичної особи-підприємця та самозайнятої особи, яка провадить незалежну професійну діяльність за ставками внеску до бюджету перебуває поза межами предмету дослідження питання витрат на професійну правничу допомогу. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд і у Постанові від 08.10.2019 у справі №922/1747/19. Натомість відповідачем за первісним позовом у своєму клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу не обґрунтовано, яким саме чином вид оподаткування діяльності впливає на професійний статус особи, яка надала професійну правничу допомогу, а факт укладення Договору між [PERSON] , та [PERSON] , як фізичною особою-підприємцем нівелює наявність у нього статусу адвоката. Правнича допомога надавалися [PERSON] адвокатом Ориником А.Р., що підтверджується долученим до матеріалів справи ордером про надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1154073 від 04.08.2022 року та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю Ориника А.Р. серії ЛВ №002241, яке видане Радою адвокатів Львівської області 16.07.2021 року. Доводи представника АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» Турчиняка Я.І. про те, що стороною позивача (відповідача за зустрічним позовом) документально не підтверджено, що договором про надання правової допомоги охоплюються послуги з надання правничої допомоги у даній справі, адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність у відповідності до закону, суд вважає безпідставними та відхиляє, зважаючи на таке. В п. 1 договору від 23 червня 2022 року про надання правової допомоги чітко визначено, що предметом такого є надання Замовнику ( [PERSON] ) правової допомоги для подачі позовної заяви, розгляду справи та у представництві інтересів Замовника у Мостиському районному суді Львівської області, а також в інших органах, установах, організаціях, підприємствах усіх форм власності з усіма правами, якими наділений представник згідно чинного законодавства України у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз». Судом встановлено, що зазначені в Акті про надану правову допомогу по договору №б/н від 23.06.2022 року (детальному описі наданих послуг) види та обсяг правничих послуг, наданих [PERSON] , адвокатом Ориником А.Р., повністю відповідають та узгоджуються з матеріалами справи щодо складених адвокатом процесуальних документів, вчинених ним процесуальних дій, зокрема, у часті в судових засіданнях тощо. А не зазначення в Договорі про надання правової допомоги із [PERSON] , номеру судової справи в межах якої надавалася правнича допомога, з врахуванням наведеного вище, жодним чином не спростовує, що відповідні послуги були надані [PERSON] , саме адвокатом Ориником А.Р., в межах цієї справи і безпосередньо пов`язані з її розглядом. Враховуючи вищенаведене, а також складність справи, ціну первісного позову, час, витрачений адвокатом на надання послуг, їх види і обсяг, значення справи для позивачки (відповідачки за зустрічним позовом), суд вважає, що заявлені до відшкодування витрати є обґрунтованими і співмірними. При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 915/1654/19. Однак відповідач за первісним позовом не надав будь-яких обґрунтувань і доказів неспівмірності заявлених витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із збором доказів. Зважаючи на наведене вище, а також враховуючи, що позовні вимоги за первісним позовом задоволено в повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову відмовлено, суд дійшов висновку, що судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. слід стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь [PERSON] , оскільки понесені нею витрати підтверджені належними і допустимими доказами, відповідають критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону. Також відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Outcome: approved