Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

В січні 2023 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу). В обґрунтування поданого позову посилається на те, що 05.07.2021 року між [PERSON] та HACK «ОРАНТА» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АТ/0876485), згідно з яким забезпеченим транспортним засобом є "RENAULT MASTER" д.р.н. [NUMBER] . 03.11.2021 року о 18 год. 35 хв. в м. Львів по вул. Б. Хмельницького, 214 [PERSON] керуючи забезпеченим транспортним засобом марки "RENAULT MASTER" д.р.н. [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки "RENAULT CLIO" д.р.н. [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками. Згідно з постановою Жовківського районного суду Львівської області в справі № 444/3370/21 від 01.12.2021 року [PERSON] не повідомив підрозділ поліції про вищезазначену ДТП з його участю, не дочекався прибуття поліції, не зупинив транспортний засіб та залишив місце пригоди. До HACK «ОРАНТА» звернувся із письмовою заявою власник транспортного засобу "RENAULT CLIO" д.р.н. [NUMBER] щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком, відповідно до умов договору № АТ/0876485 від 05.07.2021 року. Розмір матеріального збитку завданого власнику транспортного "RENAULT CLIO" д.р.н. [NUMBER] становить 14 672,29 грн. HACK «ОРАНТА» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 14 672,29 грн. Позивач зазначає, що відповідно до абзацу «в» підпункту 38.1.1. пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником)». Як встановлено з постанови Жовківського районного області в справі № 444/3370/21 від 01.12.2021 року Федюра залишив місце вчинення вищезазначеної ДТП, що відбулася за його участю. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного Кодексу України: «До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток». З огляду на те, що відповідачем не виконано вимоги договору страхування, а саме [PERSON] залишив місце вчинення ДТП, що відбулося за його участю до страхової компанії переходить право виставлення регресної вимоги на суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 14 672, 29 грн. 12.08.2022р. за вихідним № 661 позивач надіслав регресну вимогу відповідачу [PERSON] . У зв`язку з тим, що на день подання позовної заяви відповідачем добровільно не сплачено регресну вимогу у сумі 14 672, 29 грн. позивач звертається до суду за захистом своїх порушених прав, а відтак просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «HACK «ОРАНТА» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 14 672,29 грн. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 01.02.2023 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін на 01.03.2023 року (арк. спр. 27-28). Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 01.03.2023 року розгляд справи відкладено на 29.03.2023 року (арк. спр. 38). Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, однак, представником позивача 28.03.2023 року подано письмове клопотання, в якому представник просить проводити розгляд справи без участі уповноваженого представника позивача, позовні вимоги позивач підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (арк. спр. 45). Відповідач [PERSON] , який належним чином був повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання (арк. спр. 33, 47), повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У зв`язку із чим, суд проводить заочний розгляд справи в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено з постанови Жовківського районного суду Львівської області від 01 грудня 2021 року (справа №444/3370/21) [PERSON] , 03.11.2021 року о 18 год. 35 хв. в м. Львів по вул. Б. Хмельницького, 214 керуючи транспортним засобом марки "RENAULT MASTER" номерний знак [NUMBER] , будучи причетним до ДТП, місце пригоди залишив не повідомивши про це орган чи підрозділ поліції. Такими своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.10 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КпАП України. Окрім цього, [PERSON] , 03.11.2021року о 18 год. 35 хв. в м. Львів по вул. Б.Хмельницького, 214 керуючи транспортним засобом марки "RENAULT MASTER" номерний знак [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки "RENAULT CLIO", номерний знак [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками. Такими своїми діями [PERSON] порушив п.п. 1.5, 2.3 б, 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України (арк. спр. 8-9). Згідно із цією постановою суду, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп. в дохід держави. Відповідно до полісу № АТ/0876485 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "RENAULT MASTER" державний номер [NUMBER] застрахована ПАТ «HACK «ОРАНТА» (арк. спр. 3). 10.11.2021 року [PERSON] повідомив ПАТ «HACK «ОРАНТА» про ДТП, що відбулася 03.11.2021 року за участі транспортного засобу "RENAULT MASTER" під керуванням [PERSON] та транспортним засобом "RENAULT CLIO", номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] (арк. спр. 4). Як встановлено із матеріалів справи власником транспортного засобу "RENAULT CLIO", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] подано до ПАТ «HACK «ОРАНТА» заяву про страхове відшкодування (арк. спр. 5). Згідно із страховим актом №ОЦВ-21-13-66963/1 та Розрахунком страхового відшкодування, які затверджені 21.12.2021 року, сума страхового відшкодування становить 14 672,29 грн. (арк. спр. 6, 7). Відповідно до платіжного доручення №66463 від 22.12.2021 року, ПАТ «HACK «ОРАНТА» виплатила [PERSON] 14672,29 грн. страхового відшкодування (арк. спр. 12). ПАТ «HACK «ОРАНТА» 12.08.2022 року направило регресну вимогу [PERSON] (арк. спр. 13-16). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 6 постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Статтею ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. п. в) п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). З огляду на те, що ПАТ «HACK «ОРАНТА» відшкодувало завдану майнову шкоду потерпілому, а вина відповідача за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП встановлена постановою суду, то у позивача на підставі абз. «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виникло право вимоги до відповідача, як до особи, яка заподіяла шкоду, про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу) в межах виплаченого страхового відшкодування. Оцінюючи зібрані в справі докази у їх сукупності, а також те, що страховик після виплати страхового відшкодування потерпілій особі має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «HACK «ОРАНТА» належить стягнути виплачене страхове відшкодування у розмірі 14672,29 грн. Крім того, згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено 2 684 грн. 00 коп. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №1079 від 05.01.2023 року (арк.спр. 5). А тому, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2684 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved