Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

24 лютого 2023 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 20 лютого 1985 року, який зареєстровано відділом ЗАГС Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 11. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вона з травня 2022 року проживає у місті Кропивницькому. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачкою шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, згодний на винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідачка уклали шлюб 20 лютого 1985 року, який зареєстровано відділом ЗАГС Добровеличківського району Кіровоградської області,актовий запис № 11, що вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20 лютого 1985 року (а.с.5). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вона з травня 2022 року проживає у місті Кропивницькому. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачкою шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору, в розмірі 1073,60 грн . Враховуючи викладене та

Outcome: approved