Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] \~про визнання\~особи такою,\~що \~втратила право\~користування житлом.\~В обґрунтування\~позову зазначив,\~що вінє власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2019 року, в якій зареєстрований відповідач, як колишній власник та який у вищевказаній квартирі не проживає. Згідно п. 9 вищевказаного договору відповідач зобов`язаний зняти з реєстрації до 15.10.2019 р., проте вимоги вказаного пункту договору не виконав, у зв`язку із чим, позивач несе додаткові витрати зі сплати комунальних послуг. Тому, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом. Позивач, будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання, не з`явився. Надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та дату, місце розгляду справи. Суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. На підставі ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2019 року, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-11), в якій зареєстрований [PERSON] , який з 15.10.2019 р. не проживає за вказаною адресою, що підтверджується актом ОСББ «Ювілейна,89» від 14.12.2021 р. (а.с.12). Статтею 41\~Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статі 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК УРСР\~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Разом з цим згідно з положенням\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Отже, [PERSON] не є членом сім`ї позивача, в квартирі не проживає, реєстрація його місця проживання створює перешкоди позивачу у користуванні житлом, тому, він вважається таким, що втратив право користування житлом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved