Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 03 травня 2019 року в відділі ДРАЦС ГТУЮ у місті Києві. Позов мотивований тим, що 03 травня 2019 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] . Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з [PERSON] у неї не склалось, бо у них постійно виникали сварки, було відсутнє взаєморозуміння один одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. В судове засідання позивач [PERSON] подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, з якої вбачається, що позовні вимолги вона підтримує та просить їх задовольнити Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується зі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 03.05.2019 року Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , (а.с. 3). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.09.2020 року вбачається, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , (а.с. 4). Сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим через відсутність взаємопорозуміння, сварки та розбіжності у поглядах на життя, в тому числі і на сімейне. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, а саме, розірвати шлюб між сторонами в справі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved