Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Заявник звернувся із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що він є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за бабусею [PERSON] , [INFO] , як за особою, що його потребує, відповідно до законодавства України. Заяву мотивує тим, що [PERSON] є пенсіонером за віком і має ряд хвороб, через що майже не пересувається і потребує постійного догляду та має залежність від інших осіб і повну нездатність до самообслуговування, що підтверджується випискою з протоколу засідання лкк №20/13 від 23.02.2023 року, висновком лкк №20/13 від 23.02.2023 року. У зв`язку з воєнним станом, що оголошений в Україні, підтвердження факту здійснення постійного догляду йому необхідне для можливості його доведення в державних органах. На даний час він є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за [PERSON] .. Вказує, що сторонній догляд за [PERSON] здійснює саме він, а саме: постійно її доглядає, допомагає, купує необхідні ліки, продукти харчування, сплачує комунальні послуги, оскільки бабуся цього робити не може. Просить заяву задовольнити. В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду заяву, в якій свої вимоги підтримав, справу просить слухати без його участі. Заінтересована особа явку свого представника до суду не забезпечила, представник Хустської міської ради в судове засідання подав заяву про слухання справи у відсутності їх уповноваженого представника, проти задоволення заяви не заперечують. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі заявника, представника зацікавленої особи, та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є бабусею [PERSON] (є матір`ю його мами [PERSON] ) Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] , відповідно до виписки з протоколу засідання лікарсько-консультаційної комісії № 20/13 від 23.02.2023р. . хворіє на хронічну недостатність мозкового кровообігу у ВББ з помірними статико-координаційними розладами та тлі церебрального атеросклерозу та остеохондрозу шийного відділу хребта, ІХС ІІ ст., ст 2, ризик високий та потребує постійного стороннього догляду через нездатність до самообслуговування (а.с.13). Необхідність здійснення за [PERSON] постійного стороннього догляду підтверджується і висновком про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 23.02.2023 року №20/13 (а.с.14). З акту обстеження житлово-побутових матеріальних умов проживання підтверджено, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, який їй забезпечує онук [PERSON] , що проживає разом з нею. Тобто даний факт не потребує підтвердження. (а.с.15). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, зазначені в ч. 1 даної статті, а також інші, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із значно вираженою важкістю, функціональними порушеннями в організмі, зумовленими професійним захворюванням, травмою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати туалет, потребують допомоги при прогулянках тощо). Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У Постанові Пленуму ВС України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено вичерпний перелік заяв, які не можуть розглядатися судами, серед яких не вказано про факт здійснення догляду за інвалідом або за особою, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку. Отже, наведені норми діючого законодавства свідчать про те, що не існує заборони щодо встановлення судом факту, який має юридичне значення - факту здійснення постійного догляду за особою, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, а тому заява [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved