Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

18 грудня 2020 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 25 вересня 2008 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 790к-ф. За умовами договору [PERSON] отримала кредит у сумі 67\~700,00 доларів США на придбання квартири [ADDRESS] . Кредит надано терміном з 25.09.2008 по 24.09.2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,7 % річних. З метою виконання кредитних зобов`язань по договору, сторонами укладено договір іпотеки № 790 к-ф від 25.09.2008, посвідчений приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В., реєстровий номер 6081,6082. В подальшому до кредитного договору вносилися зміни, шляхом укладення окремих додаткових угоди. [INFO] [PERSON] померла. За свого життя [PERSON] порушила умови зобов`язання щодо строків повернення кредиту та строків сплати процентів за користування кредитом. Станом на 06.10.2016 року [PERSON] мала заборгованість перед банком за кредитним договором № 790 к-ф від 25.09.2008 розмір якої складав 405\~683,57 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 305\~700,00 грн та заборгованість за процентами - 99\~983,57 грн. Після того, як Банку стало відомо про смерть [PERSON] , [INFO] у порядку 1281 ЦК України було направлено вимогу до Першої Миргородської державної нотаріальної контори, котра в подальшому, 24.04.2017 року була перенаправлена за належністю до приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Пазинича Р.В. 13.05.2019 року приватний нотаріус повідомив Банк про те, що претензія Банку доведена до спадкоємців майна [PERSON] . З`ясувавши з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно особу одного із спадкоємців, котрий здійснив державну реєстрацію своїх прав на нерухоме майно позивач звернув позов до [PERSON] . В ході підготовчого судового засідання, після з`ясування складу спадкоємців [PERSON] позивач подав уточнений позов, згідно якого позовні вимоги були додатково звернуто до [PERSON] та [PERSON] . З урахуванням уточненої позовної заяви позивач прохав звернути стягнення на спірну квартиру [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.53). Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 лютого 2021 року за клопотанням сторони позивача витребувано документи, щодо оформлення права на спадщину, квартири [ADDRESS] . В подальшому судом ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 вересня 2021 року залучено до участі в якості співвідповідачів, залучені спадкоємці до майна [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в особі його законного представника [PERSON] (а.с.163). [PERSON] подано до суду відзив, в якому вона зазначила, що позов є необгрунтованим. Вважає, що позивач не дотримався строків звернення з вимогами згідно ст. 1281 ЦК України, звернувшись з позовом лише у грудні 2020 року. Позивач не довів, що на момент прийняття спадщини, вона була ознайомлена з наявністю вимог кредитора. Розрахунок заборгованості не підтверджено достатніми доказами. У задоволенні позову прохала відмовити у повному обсязі. Інші відповідачі правом на подання відповіді не скористалися. В судове засідання представник позивача не з`явився, його представник подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник , адвокат Ковердяєва Л.В. позовні вимоги заперечила та прохала у їх задоволення відмовити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки суду не повідомляла, відзиву не подала. Законний представник малолітнього відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник, адвокат Сидоренко Ю.В. позовні вимоги заперечив, заявив клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності, у задоволенні позову прохав відмовити. Заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 25 вересня 2008 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 790к-ф. За умовами договору [PERSON] отримала кредит у сумі 67\~700,00 доларів США на придбання квартири [ADDRESS] . Кредит надано терміном з 25.09.2008 по 24.09.2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,7 % річних. Задля забезпечення належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором № 790 к-ф, сторонами було укладено договір іпотеки № 790 к-ф від 25.09.2008 посвідчений приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В., реєстровий номер 6081,6082, предметом якого являється квартира [ADDRESS] (а.с.9-10). В подальшому, шляхом укладення 15 квітня 2011 додаткової угоди № 1, сторонами погоджено зміну умов кредитного договору в частині розміру кредиту, строку його повернення та розміру відсотків, зокрема суму кредиту погоджено у розмірі 472\~454,08 грн зі сплатою відсотків у розмірі 9,6 % річних з кінцевим строком повернення до 24 червня 2027 року. (а.с.14-20). У зв`язку з внесенням змін до основного договору кредитного договору від 25.08.2008 року № 790к-ф, сторонами також погоджено зміни до договору іпотеки від 25.08.2008 року. Згідно додаткового договору № 1 від 15.04.2011 року (а.с.27-29). [INFO] померла [PERSON] (а.с.30). На момент смерті [PERSON] мала невиконані грошові зобов`язання перед позивачем у розмірі 405\~683,57 грн. Позивач, як кредитор, 30.01.2017 року направив претензію до Першої Миргородської державної нотаріальної контори (а.с.34). В подальшому Перша Миргородська державна нотаріальна контора повідомила позивача про направлення претензії за належністю до приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Пазиничу Р.В., яким відкрито спадкову справу до майна померлої [PERSON] (а.с.36). 28.04.2017 року приватний нотаріус Пазинич Р.В. повідомив позивача про факт доведення претензії до спадкоємців. Відомостей про коло спадкоємців нотаріус відмовився з підстав віднесення даних відомостей до нотаріальної таємниці (а.с.37). З даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 23.06.2017 року речові права на спірну квартиру були зареєстровані лише за [PERSON] (частка в 1/4) згідно свідоцтва про право на спадщину (а.с.45-47). Згідно матеріалів спадкової справи № 21/2017 року спадкоємцями котрі прийняли спадщину після [PERSON] являються [PERSON] (1/4 частина), [PERSON] (3/8 частин) та малолітній [PERSON] (3/8 частин) (а.с.116-158). У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Зі змісту ст.ст.546,572,575 ЦК України, вбачається, що зобов`язання можуть забезпечуватися іпотекою, яка є окремим видом застави. Аналіз положень Глави 50 ЦК України, дає підстави стверджувати, що смерть боржника за кредитним договором не є підставою для припинення зобов`язання, оскільки воно може бути виконане іншими особами, зокрема спадкоємцями. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: У разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; Спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця; Спадкоємець (фізична\~особа)\~не несе\~відповідальність перед\~іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; Спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; Кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня,\~коли він\~дізнався або\~міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; Наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Відтак, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. У відповідності до ч.ч.1-4 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор\~спадкодавця не\~знав і\~не міг\~знати про\~прийняття спадщини\~або про\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину,\~він має\~право пред`явити\~свої вимоги\~до спадкоємця,\~який прийняв\~спадщину,\~протягом шести\~місяців з\~дня,\~коли він\~дізнався про\~прийняття спадщини\~або про\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц. Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту. Таким чином, стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 11 липня 2018 року за наслідками касаційного перегляду судових рішень у цивільній справі № 495/1933/15-ц. Зі встановлених судом обставин вбачається, що позивач в межах шестимісячного строку з моменту смерті боржника звернувся до нотаріуса з відповідною претензією. Таким чином, позивач у встановленому законом порядку реалізував право на пред`явлення претензії до спадкоємців померлого боржника. Згідно із ч.ч.1,2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із\~спадкоємців зобов`язаний\~задовольнити вимоги\~кредитора особисто,\~у розмірі,\~який відповідає\~його частці\~у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, кредитором у зобов`язанні, здійснено повний комплекс дій, з вчиненням яких, закон пов`язує виникнення у нього права на задоволення своїх вимог за рахунок реалізації іпотечного майна. Як підтверджується матеріалами справи, нотаріус довів претензію позивача до спадкоємців. Ба більше, з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно чітко вбачається, що згідно успадкованого майна зареєстровані іпотечні зобов`язання. Достеменно знаючи про наявність невиконаних зобов`язань у спадкодавця, при цьому будучи обізнаним про наявність претензій кредитора спадкодавця, відповідачів не вжили жодних заходів по погашенню заборгованості. Згідно\~статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки позовні вимоги ґрунтуються на законі, тому на переконання суду вони підлягають до задоволення в повному обсязі. Стосовно клопотання представника відповідача адвоката Сидоренко Ю.В. про застосування наслідків спливу строків позовної давності, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню. Так, згідно ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. За змістом ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від\~дня,\~коли особа\~довідалася або\~могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, про повне коло спадкоємців позивач дізнався лише після у 11.02.2021 році, коли до суду надійшла копія свідоцтва про право на спадщину за законом. У встановленні повного кола належних відповідачів позивач мав об`єктивні перешкоди через особливий правовий статус відповідних відомостей в силу належності їх до нотаріальної таємниці. Розкриття такої таємниці відбулося лише в ході підготовчого провадження у даній справі. З позовом до [PERSON] позивач звернувся у грудні 2020 року. Залучення [PERSON] , [PERSON] в якості співвідповідачів відбулося 10.09.2021. В подальшому позивач подав 19.10.2021 уточнену позовну заяву. Таким чином, звернення вимог позивача відбулося в межах трьохрічного строку з моменту обізнаності позивача з особою, котра порушила її права. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача пропорційно до\~розміру задоволених\~позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України та з урахуванням розміру частки відповідачів у спадщині.

Outcome: approved