Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми боргу 40639.0 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» та\~ [PERSON] \~29.08.2007\~року уклали\~кредитнії договір\~DZL0G200770037.\~Згідно договору\~АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» зобов`язався\~надати відповідачу\~ [PERSON] \~кредит у\~розмірі 5000,00\~доларів США\~на термін\~до 28.08.2027\~р.,\~а відповідач\~зобов`язався повернути\~кредит та\~сплатити відсотки\~за користування\~кредитними коштами\~в строки\~в порядку,\~встановлених кредитним\~договором. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 доларів США. В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. В забезпечення виконання зобов`язання за Договором DZL0G200770037 між АТ КБ «ІІРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено Договор поруки, укладеним в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором відповідача [PERSON] 09.07.2012 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідачів. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.02.2013 року позов було задоволено та стягнуто заборгованість. Сума заборгованості за тілом кредиту станом на 20.07.2012 р. становить у розмірі 4956,41 доларів США, та яка у подальшому змінюється по періодам та станом на 22.09.2022 р. становить - 2708,06 доларів США. Оскільки, з відповідачів було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.02.2013 року за період з 29.08.2007 року по 09.06.2012 року, то за період після подання позовної заяви від 09.07.2012 року, з 20.07.2012 по 22.09.2022 року відповідачі мають заборгованість у розмірі - 1111,57 доларів США яка складається з 3 % річних від простроченої суми. На підставі наведеного, позивач просить стягнути зазначену заборгованість в розмірі 40639.0 грн. та судові витрати в розмірі 2481,00 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 31 серпня 2022 року відкрито провадження по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» та\~ [PERSON] \~29.08.2007\~року уклали\~кредитнії договір\~DZL0G200770037.\~Згідно договору\~АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» зобов`язався\~надати відповідачу\~ [PERSON] \~кредит у\~розмірі 5000,00\~доларів США\~на термін\~до 28.08.2027\~р.,\~а відповідач\~зобов`язався повернути\~кредит та\~сплатити відсотки\~за користування\~кредитними коштами\~в строки\~в порядку,\~встановлених кредитним\~договором. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 доларів США. В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. В забезпечення виконання зобов`язання за Договором DZL0G200770037 між АТ КБ «ІІРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки, укладеним в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором відповідача [PERSON] 09.07.2012 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідачів. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.02.2013 року позов було задоволено та стягнуто заборгованість. Сума заборгованості за тілом кредиту станом на 20.07.2012 р. становить у розмірі 4956,41 доларів США, та яка у подальшому змінюється по періодам та станом на 22.09.2022 р. становить - 2708,06 доларів США. Оскільки, з відповідачів було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.02.2013 року за період з 29.08.2007 року по 09.06.2012 року, то за період після подання позовної заяви від 09.07.2012 року, з 20.07.2012 по 22.09.2022 року відповідачі мають заборгованість у розмірі - 1111,57 доларів США яка складається з 3 % річних від простроченої суми. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання маються виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в встановлені строки. Згідно\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Так,\~ст. 536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного Кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. У наведеній постанові колегія суддів Великої Палати Верховного Суду погодилась з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Відповідно до ст. 599 ЦК України: зобов`язання припиняються його виконай проведеним належним чином, а не в силу вже прийнятого рішення суду. Відповідачі порушують строки повернення заборгованості за кредитом, та строки сплати нарахованих відсотків, таким чином порушення строків повернення кредиту за договором та відсотків за його користування є істотним порушенням договору. При цьому, згідно з вимогами ч.6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, слід зазначити, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша\~статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів»\~(далі - Закон №1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої\~статті 1 Закону № 1023-XII\~споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд вважає, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому є підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «Приватбанк» дотримав вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача у частині стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.\~549,\~551 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Судом встановлено істотне порушення договору з боку відповідачів, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі. Згідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір необхідно стягнути з відповідачів в розмірі 2481,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved