Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 28.04.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №DNU0GK00001175. Відповідно до умов вказаного кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 67375,00 доларів США на термін до 28.04.2027 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. У свою чергу відповідач, усупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 13.09.2021 року має заборгованість у розмірі 115496,52 доларів США, яка складається з наступного: - 37478,43 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); - 27737,64 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 9020,00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 41260,45 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. На підставі викладеного, банк просив стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Клименко І.І. в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися в установленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.04.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитнй договір №DNU0GK00001175 (а.с.13-14). Відповідно до п.7.1 вказаного кредитного договору Банк зобов`язується надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом: надання готівкою через касу на строк з 28 квітня 2007 року по 28 квітня 2027 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 55 000,00 доларів США (п?ятдесят п?ять тисяч доларів США 00 центів) на наступні цілі: купівля нерухомості, а також у розмірі 12375,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору. Періодом сплати вважати період з "21" по "28" число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: Щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 648,80 доларів США для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Із метою забезпечення кредитного договору №DNU0GK00001175 від 28.04.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , 28.12.2007 року укладено договір іпотеки №DNU0GK00001175, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б, реєстровий №66 (а.с.72-74). Відповідно до\~п.35.3.\~договору іпотеки\~у забезпечення\~виконання Іпотекодавцем\~зобов`язань за\~Кредитним договором\~та Іпотекодавець\~зобов`язань за\~цим договором,\~Іпотекодавець надав\~в іпотеку\~нерухоме майно,\~а саме:\~житловий будинок\~загальною площею\~66,\~9\~кв.м,\~житлова площа\~-\~39,5\~кв.м, що\~знаходиться за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Майно належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28.04.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б., за реєстром №4489. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач не повернув своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 08.07.2019 року, на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №1955, яким пропонується звернути стягнення на нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , місце проживання [ADDRESS] , адреса реєстрації [ADDRESS] , дата народження [INFO] , місце роботи ФОП. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки №DNU0GK00001175, посвідченого 28.04.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б., за реєстровим №4496, передане в іпотеку АТ КБ «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570, місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, МФО 305299), яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, у розмірі: Заборгованість за кредитом 37 478,43 доларів США. Заборгованість за відсотками 18 305,07 доларів США. Комісія 6 050,00 доларів США. Пеня 30 078,80 доларів США, що всього становить 91 912,30 доларів США, що за курсом НБУ на 21.05.2019 року становить 2 408 368,35 грн. Витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3500,00 грн. Всього з урахуванням витрат пов`язані із вчиненням виконавчого напису, становить 2 411 868 грн., 35 коп.. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. від 07.05.2021 відкрито виконавче провадження ВП №65365473, з виконання виконавчого документа виконавчого напису №1955, виданого 08.07.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] (а.с.77). Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.11.2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрованим в реєстрі за №1955 від 08 липня 2019 року, про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором у відповідача станом на 13.09.2021 року наявна заборгованість у розмірі 115496,52 доларів США, яка складається з: 37478,43 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 27737,64 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 9020,00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 41260,45 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с.7-11). Крім цього, представником позивача надано до суду виписку по рахунку [PERSON] за кредитним договором №DNU0GK00001175 за період з 28.04.2007 року по 13.09.2021 року (а.с.78-193). Із наданим позивачем розрахунком та детальною випискою по рахунку, представник відповідача [PERSON] адвокат Клименко І.І. ознайомився (а.с.198), утім жодних заперечень, власних розрахунків або доказів на спростування наданого банком розрахунку, до суду не надав. Згідно з положеннями ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1\~ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до п. 12 Постанови №5 Пленуму ВССУ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року "у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК". Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми заборгованості по пені, суд виходить з наступного. Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття\~610, пункт 3 частини першої статті\~611 ЦК України). Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За правилами\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто\~\~пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. За змістом приписів параграфу 2\~глави 49 ЦК України\~особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Але відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 258 ЦК України\~до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, такі пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Банком у відповідача, поміж іншого, існує заборгованість за пенею за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 41260,45 доларів США. Відповідно до частини 2\~статті 551 Цивільного кодексу України\~якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»\~платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. За\~статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»\~розмір пені, передбачений\~статте 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Аналіз наведених норм чинного законодавства та умов кредитного договору свідчить про те, що розмір пені, визначений Законом та погоджений сторонами у кредитному договору, пов`язаний із розміром облікової ставки Національного банку України. При цьому оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні. Такий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 909/660/14, а також у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 905/1923/16, від 13.07.2018 у справі № 916/2393/17, від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15. Відповідно до частини 1 та 3\~статті 533 Цивільного кодексу України\~грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Отже положення чинного законодавства хоча і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов`язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов`язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти. Зазначені висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 3-62гс11 та від 26.12.2011 у справі № 3-141гс11. Отже вимоги про застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов`язань, визначених в іноземній валюті, можуть заявлятися лише в національній валюті України (гривні). При цьому суд зазначає, що з урахуванням умов договору пеня у цьому випадку має обчислюватися і стягуватися в національній валюті України - гривні.\~При цьому саме у гривні пеня повинна обчислюватися щоденно (на момент щоденного прострочення зобов`язання). Такі правові висновки Верховного Суду щодо правил проведення розрахунку пені за прострочене зобов`язання, виражене в іноземній валюті, викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.11.2018 у справі №922/4404/17 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача пені нарахованої в іноземній валюті, а відтак відмовляє в цій частині позовних вимог. Відповідно до вимог статей\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Натомість, стороною відповідача не було спростовано вказані позивачем обставини, відзиву на позов відповідачем та його представником також до суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов задовольнити частково та стягнути із [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNU0GK00001175 від 28.04.2007 року у розмірі 74236,07 доларів США, яка складається із: 37478,43 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 27737,64 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 9020,00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, що за курсом 26,67 грн., відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.09.2021 року складає 1979875 гривень 99 копійок. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 29698,14 гривень.

Outcome: partial