Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

у лютому 2023 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вказана заява. Заявник просить суд встановити опіку над недієздатним [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає у Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті за адресою: [ADDRESS] . Також, призначити недієздатному [PERSON] другим опікуном сестру [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , для захисту прав та законних інтересів підопічного. Заяву обґрунтовує тим, що до ООП Святошинської РДА у м. Києві звернулася [PERSON] із заявою про призначення її другим опікуном над недієздатним братом [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, у зв`язку з наявною хворобою та за своїм психічним станом здоров`я не може розуміти значення свої дій та керувати ними, потребує стороннього догляду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу 28.02.2023 розподіллено на суддю Святошинського районного суду м. Києва Ул`яновську О.В. (а.с. 23) Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 03.03.2023 відкрито провадження по справі (а.с. 25). Представник заявника у судове засідання не з`явився, 10.03.2023 через загальну канцелярію подано заяву про слухання справи у його відсутності, подане подання підтримує у повному обсязі (а.с. 28). Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки не повідомила. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.10.2007 [PERSON] , [INFO] визнано недієздатним (а.с. 7). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2008 над [PERSON] , [INFO] встановлено опіку та призначено опікуном матір гр. [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до Витягу з протоколу №1 засідання опікунської ради Святошинської РДА у м. Києві від 12.01.2023 гр. [PERSON] не заперечує проти призначення її дочки другим опікуном щодо брата та рекомендовано райдержадміністрації заяву [PERSON] задовольнити (а.с. 3). Згідно висновку про стан здоров`я [PERSON] медичних протипоказань для опікунства не виявлено (а.с. 10), до кримінальної відповідальності не притягувалася. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. З матеріалів справи не вбачається на етапі розгляду заяви спору про право. Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх, які за станом свого здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Приписами ст. 63 ЦК України встановлено, що опікуна або [PERSON] призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до п. 3 ст. 67 ЦК України опікун вчинює правочин від імені та в інтересах підопічного. З урахуванням всебічного вивчення матеріалів справи, мотивів, на підставі яких особа бажає бути опікуном, суд вважає необхідним заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved