Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

У лютому 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати виконавчий напис №20924 вчинений 21.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованості за договором №121133-КВ1-002 від 25.10.2020. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства. Приватним нотаріусом не було перевірено наявність доказів належного направлення та отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень, крім того, відповідачем не було надано достатніх та належних доказів за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку. Всі доводи позивача зводяться до того, що вказаний виконавчий напис вчинено без наявності достатніх правових підстав для його вчинення та з порушенням норм чинного законодавства. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.07.2022 постановлено відкрити спрощене позовне провадження у справі. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять заявупредставника позивача про розгляд справи без участі позивача та його, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача ТОВ «Бізнес позика» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Приватний нотаріус КМНО Золотих О.О.в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 25.10.2020 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір №121133-КВ1-002 про надання кредиту, за умовами якого позивачу надано грошові кошти в розмірі 24 000,00 грн., строком на 16 тижнів, термін дії договору до 14.02.2021.Договір укладено в письмовій формі, без нотаріального посвідчення. З виконавчого напису від 21.01.2022, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Золотих О.О.убачається, що його вчинено внаслідок наявності у [PERSON] заборгованості за кредитним договором №121133-КВ1-002. Приватний нотаріус пропонує задовольнити вимоги ТОВ «Бізнес позика» та стягнути з позивача за період 25.10.2020 по 03.12.2021 грошові кошти в загальному розмірі 30 871,52 грн. 03.02.2022 за результатами розгляду заяви ТОВ «Бізнес позика» приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68500887. Між сторонами виник спір стосовно дотримання вимог діючого законодавства при вчиненні приватним нотаріусом КМНО Золотих О.О.виконавчого напису №20924 від 21.01.2022 за заявою стягувача ТОВ «Бізнес позика». Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Так, п. 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому п. 2 взагалі не передбачено в діючому Переліку. Доказів того, що виконавчий напис було вчинено на нотаріально посвідченому кредитному договорі відповідачем до суду надано не було. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. керувався визнаним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». За таких обставин позовні вимоги про визнання вищезазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Питання щодо стягнення витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved