Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» 17.03.2022 року звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, змінивши 28.06.2022 року предмет позову та співвідповідачів у справі. Просили стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на їх користь заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2013 року по 30.11.2021 року у розмірі 26\~513, 77 гривень, суму по оплаті за абонентське обслуговування у розмірі 7, 01 гривня, інфляційні втрати у розмірі 8007, 33 гривень, 3% річних у розмірі 2\~601, 76 гривень, а всього 37\~129, 87 гривень та покласти в рівних частинах на відповідачі судовий збір в розмірі 2481, 00 гривень. Мотивуючи свою заяву тим, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою проживання відповідачів: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок. Відповідачі не здійснюють оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01 жовтня 2013 року по 30 листопада 2021 року у розмірі 26513, 77 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку, також у зв`язку із невиконанням відповідачами обов`язку щодо сплати заборгованості просить стягнути з них в рівних частинах інфляційні втрати у розмірі 8007, 33 гривень, 3% річних у розмірі 2\~601, 76 гривень, абонентське обслуговування у розмірі 7, 01 гривня, а також відшкодувати судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 2 481 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 28.03.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Ухвалою суду від 19.07.2022 року клопотання представника позивача про зміну предмету позову та залучення у справі співвідповідачів: [PERSON] , [PERSON] задоволено. Ухвалою суду від 14.03.2023 року закрито провадження у справі за позовом АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги у зв`язку зі смертю останньої. Відповідач [PERSON] скористався правом подання відзиву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що будь-яких договорів з позивачем на надання послуг з централізованого опалення не укладав, а тому будь яке стягнення заборгованості є безпідставним. Зазначив, що він не є відповідачем у справі, оскільки власником квартири за адресою: [ADDRESS] з 25.02.2009 року є [PERSON] , а тому з нього відсутні підстави стягувати заборгованість. Вважає, що у зв`язку з відсутністю правових підстав з приводу стягнення основної суми боргу, як наслідок відсутні підстави з приводу стягнення 3% річних та інфляційних витрат в порядку ст. 625 ЦК України. 03.06.2022 року подав заяву про застосування строків позовною давності, у зв`язку з тим, що минув трирічний строк звернення до суду, позовна заява позивачем подана 17.03.2022 року, а період заборгованості просять стягнути з 01.10.2013 року по 30.11.2021 року. Стороною позивача 13.06.2022 року було подано відповідь на відзив в якій наполягали на задоволені позовних вимог. Відповідачем [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Яковлєв Іван Олегович подано відзив у відповідності до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що [PERSON] не укладався з позивачем типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, а тому за відсутності підписання договору між сторонами неможливо здійснювати відкриття особового рахунку № [NUMBER] у АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» та відповідно здійснювати оплату за постачання послуг опалення. Вказав, що акти про готовність та паспорти готовності об`єкта за адресою: [ADDRESS] до опального періоду за період з 01.10.2013 року по 30.11.2021 року не було підписано, послуги надавались невідповідної якості. 25 липня 2022 року подано заяву про застосування строків давності. Представниця позивача до суду не прибула, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, з урахуванням останніх заперечень. Зазначила, що 16 березня 2017 року ДП «Криворізька теплоцентраль» перетворено на ПАТ «Криворізька теплоцентраль», в результаті проведення державної зміни до Статуту змінено найменування на АТ «Криворізька теплоцентраль» про що 14 травня 2018 року внесені дані до ЄДР. АТ «Криворізька теплоцентраль» як теплогенеруюча організація має право на провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії безпосередньо споживачам згідно виданими ліцензіями Національної комісії від 2012 року, постановами НКРЕКП від 2017 року. У жовтні 2013 року КПТМ «Криворіжтепломережа» передало ДП «Криворізька теплоцентраль» базу даних споживачів теплової енергії, а ті споживачі, що не були внесені самі приходили до підприємства та повідомляли свої персональні дані (адресу місця реєстрації, паспортні дані, РНОКПП), надавали документи, що підтверджують право власності та технічну документацію на нерухоме майно. Також, на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12 жовтня 2011 року № 343 та листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25 липня 2013 року № 01/25-0940 ДП «Криворізька теплоцентраль» доручено прийняти функції забезпечення тепловою енергією споживачів міста у Жовтневому, Саксаганському, Інгулецькому та Довгинцівському районах та прийняти на балансовий облік об`єкти теплопостачання у зазначених районах міста в порядку, визначеному чинним законодавством України від КПТМ «Криворіжтепломережа». Вказала, що товариство не заперечує проти задоволення позовних вимог у межах строків позовної давності, а саме з 01 березня 2019 року по 30 листопада 2021 року та надали до суду відповідний розрахунок. Відповідач [PERSON] , який діє від свого імені та і інтересах відповідача [PERSON] письмово та в судовому засіданні посилався на наступні обставини стороною позивача не доведено: (а) що між сторонами є договірні та/або позадоговірні відносини з приводу централізованого опалення; (б) [PERSON] володіє 2/5 спільної часткової власності квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 62,1 м2 , отже незрозуміло підстави відкриття особового рахунку та нарахування заборгованості за адресою [ADDRESS] , площею 25,9 м2; (в) температура повітря в житлових приміщеннях за вказаною адресою не відповідала діючим нормам та правилам, через що 30.01.2021 року був здійснений виклик виконавця комунальних послуг, а 05.02.2021 року на адресу позивача було направлено акт претензію в якій зазначено, що температура складає 11 градусів, яка залишилась без відповіді, до того ж виконавець не міг надавати належну послугу через процедуру банкрутства; (г) відсутні комерційні вузли обліку теплової енергії, що унеможливлює розрахунок заборгованості; (д) інфляційні витрати та штрафні санкції розраховані з методологічними порушеннями. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Правилами ч. 1\~ст.\~4\~ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №343 від 12.10.2011 року «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання в Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста і таким чином з 01.10.2013 року виконавцем послуги теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку за адресою: [ADDRESS] є ДП «Криворізька теплоцентраль».. Національною комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надано ДП «Криворізька теплоцентраль» ліцензію № 303 від 14.09.2012 року щодо транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами. Національною комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надано ДП «Криворізька теплоцентраль» ліцензію № 303 від 14.09.2012 року щодо виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії. Національною комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надано ДП «Криворізька теплоцентраль» ліцензію № 303 від 14.09.2012 року щодо постачання теплової енергії. Згідно листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Вих.№01/25-0940 від 25.07.2013 року, Міненерговугілля України надано згоду на закріплення майна КП «Криворіжтепломережа», а саме: теплових мереж довжиною 151,6 км., трас гарячого водопостачання довжиною 96,2 км., теплорозподільчих пунтків 70 од., насосних станцій 4 од., на праві повного господарського відання за ДП Криворізька теплоцентраль, з обов`язковим укладенням акту прийому-передачу на об`єкти господарського відання. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №789 від 19.06.2017 року ПАТ Криворізька теплоцентраль видано ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії. АТ «Криворізька теплоцентраль» є постачальником послуг теплової енергії для потреб опалення у період виникнення заборгованості за адресою: [ADDRESS] на який відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на послуги централізованого опалення. [PERSON] має місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (том 1; а.с. 17, 247). Власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності, частка власності 2/5 на підставі свідоцтва про право на спадщину (том. 1; а.с.40) Відповідно до положень статті 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст.\~67,\~68,\~162\~Житлового Кодексу\~України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21липня 2005 року № 630\~(із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною першою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений\~ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Приписами частини першої статті 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК України дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу). У тексті Закону України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу) неодноразово вживається словосполучення «договір купівлі-продажу» (зокрема: стаття 1, частина четверта статті 19, частина перша статті 25, пункти б, 7, 8 частини першої статті 31). Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Відповідачі заперечують проти позовних вимог АТ «Криворізька теплоцентраль» з тих підстав, що відсутній договір на послугу з централізованого опалення між АТ "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" та [PERSON] , [PERSON] . Однак суд зауважує, що відсутність в матеріалах справи укладеного між АТ "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" та [PERSON] , [PERSON] договору про надання житлово-комунальних послуг не тягне за собою недійсність відносин по фактичному наданню таких послуг та не звільняє відповідачів від обов`язку внесення оплати за надані йому та спожиті послуги, на чому також ґрунтуються положення\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~та правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 27.01.2016 року у справі №6-2864цс15. Крім того, п.1 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що саме споживач зобов`язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених\~Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 р. опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) це загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас. Стороною відповідача не надано доказів на підтвердження того, що опалювальна площа менша ніж, зазначена в розрахунку заборгованості, зокрема технічної документації з врахуванням особливостей приміщення, а отже доводи відповідача в цій частині спростовуються матеріалами справи. Надання послуги підтверджується актами складеними представником ДП «Криворізька теплоцентраль» та керуючою компанією ТОВ КК "ДОМ КОМ" за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Бажова, буд. 8: - № 4265 від 03.10.2013 року, складеного, що 03.10.2013 підключено централізоване опалення до будинку; № 4635 від 25.03.2014 року, що було відключено централізоване опалення у зв`язку із закінченням опалювального сезону до будинку; № 5144 від 29.10.2014 року, що 08.10.2014 підключено централізоване опалення до будинку; № 5526 від 15.04.2015 року, що було відключено централізоване опалення у зв`язку із закінченням опалювального сезону до будинку; № 5776 року від 26.10.2015 року, що з 26 жовтня 2015 року підключено централізоване опалення до будинку; № 6044 від 07.04.2016 року, що було відключено централізоване опалення у зв`язку із закінченням опалювального сезону до будинку; № 6208 від 22.10.2016 року, що з 19 жовтня 2016 року подано теплоносій до будинку; № 6696 від 25.03.2017 року, що з 25 березня 2017 року було відключено централізоване опалення у зв`язку із закінченням опалювального сезону до будинку; № б/н від 30.10.2017 року, що з 30 жовтня 2017 року було подано теплоносій в будівлю житлового будинку; № 8441 від 09.04.2018 року, що 01 квітня 2018 року була припинена подача теплоносія в будівлю житлового будинку; № б/н від 12.11.2018 року, що 12 листопада 2018 року було подано теплоносій в будівлю житлового будинку; № б/н від 08.04.2019 року, що 08 квітня 2019 року була припинена подача теплоносія в будівлю житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; № б/н від 14.11.2019 року, що 14.11.2019 року було подано теплоносій в будівлю житлового будинку; № б/н від 15.04.2020 року, що 15 квітня 2020 року була припинена подача теплоносія в будівлю житлового будинку; № б/н від 02.11.2020 року, що 02 листопада 2020 року було подано теплоносій в будівлю житлового будинку; № б/н від 14.04.2021 року, що 14 квітня 2021 року була припинена подача теплоносія в будівлю житлового будинку; № б/н від 27.10.2021 року, що 27 жовтня 2021 року було подано теплоносій в будівлю житлового будинку (т. 1 а.с. 146-154). Додано акт № 178 від 04 лютого 2021 року складений представником АТ "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" про те, що 04 лютого 2021 року у зв`язку із численними скаргами мешканців житлового будинку по [ADDRESS] ) було виконано обстеження житлових приміщень. На момент обстеження мешканці кв. [ADDRESS] , [ADDRESS] були відсутні, тому обстежені були житлові приміщення по стояку цих квартир, а саме № 3,4 температура повітря в квартирах +22 градуси по Цельсію. Будинок двох поверховий з верхньою розв`язкою (том 1, а.с. 162). Додано і гарантійні листи про забезпечення безпечної експлуатації системи теплоспоживання, які були адресовані ТОВ "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ ДОМКОМ" до АТ "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНЬРАЛЬ" 15.10.2019 року та 21.10.2020 року. (т. 2; а.с. 102-113). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). ЄСПЛ у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри». Стороною відповідача ставиться під сумнів що між сторонами є договірні та/або позадоговірні відносини з приводу централізованого опалення; (б) підстави відкриття особового рахунку та нарахування заборгованості за адресою [ADDRESS] , площею 25,9 м2; (в) температура повітря в житлових приміщеннях за вказаною адресою не відповідала діючим нормам та правилам, через що 30.01.2021 року був здійснений виклик виконавця комунальних послуг, а 05.02.2021 року на адресу позивача було направлено акт претензію в якій зазначено, що температура складає 11 градусів, яка залишилась без відповіді, до того ж виконавець не міг надавати належну послугу через процедуру банкрутства; (г) відсутність комерційних вузлів обліку теплової енергії, що унеможливлює розрахунок заборгованості. Листом Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України від 07 травня 2021 року підтверджено що за результатами моніторингу станом на 24.09.2020 року було виявлено інформацію, що свідчить про порушення оператором зовнішніх інженерних мереж ПАТ "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" в частині недотримання строків встановлення вузлів комерційного обліку (том 1; а.с. 113). Слушним є посилання сторони відповідача на недоліки складених актів зазначених вище. Проте в сукупності досліджених доказів з точки їх належності, допустимості, достовірності суд приходить до переконання, з урахуванням стандарту "балансу вірогідностей", про доведеність позовних вимог позивача щодо надання належної послуги відповідачам. Таким чином, спростовуються обставини на які посилається сторона відповідача щодо недоведеності факту надання послуг, їхньої якості та обсягу. Посилання на перебування позивача в процедурі банкрутства, недоліки в організації його господарської діяльності в цьому конкретному випадку не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). За правилами статті 256\~ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Приписами частини четвертої статті 267 ЦК\~України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами першою, п`ятою\~статті 261 ЦК\~України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до положень ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). Відлік позовної давності обчислюється з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. Отже, до позовних вимог АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» про стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] згідно зі ст. 257 ЦК України, встановлено позовну давність тривалістю у три роки. Сторона відповідача просила застосувати ці строки, представниця позивача не заперечувала, щодо задоволення позовних вимог саме у цій частині. До суду представником позивача надано розрахунок заборгованості в межах строку позовної давності у відповідності до якого період заборгованості 01.03.2019 року по 30.11.2021 року, заборгованість за адресою: [ADDRESS] складає 11 604, 26 гривень. Доказів спростування вказаного розрахунку відповідачами не надано. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.03.2019 року по 30.11.2021 року в розмірі 11604, 26 грн. Згідно із частиною 2 статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625\~ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. З відповідачів підлягають стягненню в солідарному порядку заборгованість по оплаті за централізоване опалення в розмірі 11604,26 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 784,16 гривень, 3% річних у розмірі 325,14 гривень, всього 12713 (дванадцять тисяч сімсот тринадцять) гривень 56 коп. Враховуючи, що цивільне судочинство згідно з ч. ч.1-3 ст. 12 ЦПК України, здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідачів суми боргу в межах строку позовної давності. У відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату розмірі частки задоволених позовних вимог, що становить (2481 грн. (судовий збір сплачений за подання позовної заяви) х 34,24 % (задоволені позовні вимоги у відсотковому співвідношенні) = 849,49 грн., тобто по 424,75 грн. з кожного.

Outcome: partial