Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] про тягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Славутицького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2017 року розірвано. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні. Відповідно до судового наказу Славутицького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.10.2017 року з відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 09 жовтня 2017 року і до досягнення повноліття дітей. Даний наказ було направлено до Дубенського ВДВС. Відповідач вже тривалий час офіційно не працює і будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Внаслідок невиконання відповідачем рішення, за нею утворилася заборгованість по виплаті аліментів за період з 09 жовтня 2017 року по 01 червня 2022 року у розмірі 125 989,40 грн. Згідно розрахунків, доданих до позовної заяви, розмір неустойки (пені) нарахованої на суму заборгованості по аліментах за період 09 жовтня 2017 року по 01 липня 2022 року становить 38030,36 грн. Враховуючи вимоги, викладені у ст.196 СК України, вважає, що розмір неустойки, який підлягає стягненню становить 38030,36 грн. Просить задоволити позов. Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився. Просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що подав відповідну заяву. Зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, протии винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній». Крім того, про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань не надала, відзиву не надіслала, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає її неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Представник третьої особи Дубенського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у відсутності представника відділу. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Славутицького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2017 року розірвано(а.с.8). [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народився [INFO] . У свідоцтвах про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих повторно Славутицьким міськрайонним ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, їхніми батьками вказані позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] (а.с.6,7). Відповідно до судового наказу Славутицького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.10.2017 року з відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 09 жовтня 2017 року і до досягнення повноліття дітей (а.с.9). Вказаний судовий наказ було скеровано для виконання до Дубенського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), що підтверджується повідомленням №19409 від 14.07.2022 року (а.с.10). Згідно довідки-розрахунку №19410 від 14.07.2022 Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на утримання дітей станом на 01.07.2022 становить 125 989,40 грн.(а.с.11-12). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Вказаний висновок, який викладений у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч.4 ст.263 ЦПК України. Згідно розрахунку позивачки, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 09.10.2017 по 01.06.2022 року становить 38030,36 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення пені за несплату аліментів, суд враховує, що відповідач [PERSON] відповідно до рішення суду, зобов`язана сплачувати на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 09 жовтня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] станом на 01.07.2022 року становить 125989,40 грн., зазначена заборгованість виникла з вини відповідача, оскільки вона не довела, що заборгованість утворилася з незалежних від неї причин, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки пеню за прострочення сплати аліментів, як стимул належного виконання обов`язку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі звільнений від сплати судового збору, що є підставою для стягнення з відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України 1073,60 грн судового збору в дохід держави.

Outcome: approved