Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

01.04.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розділити майно, яке належить їм з відповідачем [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя, а саме Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 1498 об`єм двигуна, стягнувши з відповідача на її користь 80000 гривень грошової компенсації вартості 1/2 частини даного майна, та припинити право спільної сумісної власності на автомобіль, посилаючись на те, що автомобіль є річчю неподільною, після розірвання шлюбу ним користується відповідач і добровільно розділити майно вони не можуть (позовні заява - т. 1 а.с. 1-3). 19.11.2021 року позивач збільшила позовні вимоги, просить в порядку розділу майна подружжя стягнути з [PERSON] на її користь 80000 гривень грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 1498 об`єм двигуна, припинивши право спільної сумісної власності на нього; визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля Hyundai H-I, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2351 об`єм двигуна; та визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля Газ 330214, 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2298 об`єм двигуна (т. 1 а.с. 78-80). 22.12.2021 року [PERSON] змінила предмет позову та проситьв порядку розділу майна подружжя стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини спільного сумісного майна подружжя, а саме: 80000 гривень вартості 1/2 частини автомобіля Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 1498 об`єм двигуна, припинивши право спільної сумісної власності на нього; 80000 гривень вартості 1/2 частини автомобіля Hyundai H-I, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2351 об`єм двигуна, припинивши право спільної сумісної власності на нього,та 80000 гривень вартості 1/2 частини автомобіля Газ 330214, 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2298 об`єм двигуна, припинивши право спільної сумісної власності на нього(т. 1 а.с. 97-99). В судовому засіданні представник позивача адвокат Порхун О.П. позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що за час спільного проживання подружжям [PERSON] було придбано 3 автомобілі - Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, Hyundai H-I, 2006 року випуску, та Газ 330214, 2005 року випуску, які були зареєстровані за відповідачем. На даний час відповідач дані автомобілі продав без згоди позивача, компенсації вартості їх 1/2 частини позивачу не сплатив. Оскільки судово-товарознавчу експертизу автомобілів в зв`язку з їх відсутністю провести неможливо, позивач просить стягнути з відповідача по 80000 гривень грошової компенсації вартості їх 1/2 частини, проте суму грошової компенсації можливо визначити на розсуд суду з урахуванням довідки суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] № 4191 від 04.08.2022 року про ринкову вартість автомобілів Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, Hyundai H-I, 2006 року випуску, та Газ 330214, 2005 року випуску станом на 03.08.2022 року. Крім того, просить суд стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору за подання позову. Представник відповідача адвокат Мідянка А.А. позовних вимог не визнав. Суду пояснив, що дійсно за час спільного проживання подружжям [PERSON] було придбано 3 автомобілі - Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, Hyundai H-I, 2006 року випуску, та Газ 330214, 2005 року випуску, які були зареєстровані за відповідачем. Автомобіль Chevrolet Aveo, 2008 року випуску відповідач продав 06.02.2021 року за ціною 5000 гривень, а тому саме така сума має бути врахована при визначенні розміру грошової компенсації 1/2 частини його вартості. Автомобілі Hyundai H-I, 2006 року випуску, та Газ 330214, 2005 року випуску, відповідач віддав в користування по довіреностях, а тому невідомо взагалі чи вони були продані та за якою ціною. Проте їх вартість визначена в довідках ТСЦ МВС № 8041 № 31/16 від 2022 року та ТСЦ МВС № 8043 № 31-26-197 від 02.11.2022 року та відповідно складає 38010 гривень за автомобіль Газ 330214, 2005 року випуску, та 133472,38 гривень за Hyundai H-I, 2006 року випуску, а тому саме це суми мають бути враховані при визначенні розміру грошової компенсації 1/2 частини їх вартості. Вважає, що довідка суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] № 4191 від 04.08.2022 року про ринкову вартість автомобілів Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, Hyundai H-I, 2006 року випуску, та Газ 330214, 2005 року випуску станом на 03.08.2022 року не може бути врахована судом, так як оцінювач визначив вартість автомобілів без врахування всіх їх характеристик. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 10.05.2009 року по 09.03.2021 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.05.2009 року (т. 1 а.с. 6) та копією рішення Тетіївського районного суду Київської області від 09.03.2021 року про розірвання шлюбу (т. 1 а.с. 81). Під час спільного проживання сторони придбали 3 автомобілі - Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 1498 об`єм двигуна, Hyundai H-I, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2351 об`єм двигуна, та Газ 330214, 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2298 об`єм двигуна, які є об`єктом їх спільної сумісної власності подружжя та були зареєстровані за відповідачем. Факт реєстрації транспортних засобів за [PERSON] підтверджується, зокрема, довідкою ТСЦ МВС № 3249 № 31/10/3249-278 від 22.07.2022 року (т. 1 а.с. 208-210). Дані обставини сторонами визнаються, що підтверджується поясненнями їх представників, наданими в судовому засіданні, при цьому суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності таких обставин або добровільності їх визнання, з огляду на що факти про наявність та обсяг майна, яке є спільної сумісної власності подружжя сторін, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають (обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників). Автомобіль Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 1498 об`єм двигуна, [PERSON] 06.02.2021 року було передано ТОВ «Авто-Айленд» для продажу за ціною не менше ніж 5000 гривень, що підтверджується копією договору комісії № 4623/21/008546 від 06.02.2021 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Авто-Айленд» (т. 1 а.с. 172-173). Автомобіль Газ 330214, 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2298 об`єм двигуна, [PERSON] 06.10.2017 року за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Парубець Є.В., було передано в розпорядження, продаж, міну, а також експлуатацію та користування на території України, технічне обслуговування, ремонт [PERSON] (копія довіреності - а.с. 218). Згідно довідки ТСЦ МВС № 8041 № 31/16 від 2022 року вартість автомобіля Газ 330214, 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2298 об`єм двигуна, по ДКП ТСЦ 8043/2017/651219 від 04.10.2017 року складає 38010 гривень (т. 2 а.с. 11). Автомобіль Hyundai H-I, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2351 об`єм двигуна, [PERSON] 25.11.2020 року за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчук І.М., було передано в експлуатацію, користування (передачу в найм/оренду), переобладнання, зняття з обліку, постановку на облік та розпорядження (продаж) [PERSON] (копія довіреності - т. 1 а.с. 219). Згідно довідки ТСЦ МВС № 8043 № 31-26-197 від 02.11.2022 року автомобіль Hyundai H-I, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2351 об`єм двигуна, 13.05.2021 року в ТСЦ 8043 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві було перереєстровано на нового власника згідно договору купівлі-продажу № 8043/2021/2577829 від 13.05.2021 року. Вартість транспортного засобу згідно ЄДРТЗ становить 133472,38 гривень (т. 2 а.с. 12). Відповідно довідки суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] № 4191 від 04.08.2022 року, ринкова вартість автомобіля Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 1498 об`єм двигуна, станом на 03.08.2022 року становить 149830 гривень; ринкова вартість автомобіля Hyundai H-I, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2351 об`єм двигуна, станом на 03.08.2022 року становить 137380 гривень; ринкова вартість автомобіля Газ 330214, 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2298 об`єм двигуна, станом на 03.08.2022 року становить 126270 гривень (т. 1 а.с. 224-225). Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зазначені норми сімейного права визначають не тільки право спільної власності подружжя на майно, а при його відчуженні й розмір їх часток у цьому майні та презумпцію згоди одного з подружжя на укладання від його імені іншим подружжям договорів про відчуження майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18). Разом з тим, з метою захисту прав співвласників майна, у тому числі майна подружжя, норми цивільного та сімейного законодавства (стаття 369 ЦК України, частина третя та четверта статті 60 СК України) містять приписи, згідно з якими для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Зазначені приписи не тільки забезпечують права одного з подружжя, а й обмежують права іншого з подружжя у відчуженні спільного подружнього майна, оскільки ставлять правомочності одного з подружжя на відчуження майна в залежність від наявності належним чином оформленої згоди іншого з подружжя на таке відчуження. Відсутність такої згоди свідчить про відсутність повноважень в одного з подружжя (відчужувача) на відчуження подружнього майна. Тобто відсутність згоди одного зі співвласників (колишнього подружжя) на розпорядження майном може бути підставою визнання правочину, укладеного іншим співвласником щодо розпорядження спільним майном, недійсним, і такий спосіб захисту порушеного права власності одного з подружжя може бути ефективним у випадку заявлення позивачем позовної вимоги про застосування наслідків недійсності правочину. Якщо сторона договору або інша особа (зацікавлена особа) хоче отримати еквівалент вартості майна, яке було відчужено без її згоди, вона має право подати позов про стягнення компенсації в розмірі частки відчуженого спільного майна, що є ефективним способом захисту без визнання правочину недійсним та застосування реституції. У цьому випадку важливим є встановлення на час вирішення спору ринкової вартості спільного майна, яке було відчужено, а у разі неможливості визначення такої вартості саме цього майна - ринкової вартості майна, подібного за якостями (технічними характеристиками) до відчуженого. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 22.09.2022 року у справі № 125/2157/19, провадження № 14-40цс21. Як встановлено в судовому засіданні, сторони визнали, що об`єктом їх спільної сумісної власності як колишнього подружжя є автомобілі: Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 1498 об`єм двигуна; Hyundai H-I, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2351 об`єм двигуна; Газ 330214, 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2298 об`єм двигуна. При цьому всі транспортні засоби, які були зареєстровані за відповідачем, були в різний спосіб ним відчужені іншим особам без згоди позивача. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 29.01.2020 року у справі № 205/1255/17-ц, якщо предметом спору є транспортні засоби, то правочини щодо їх відчуження виходять за межі дрібних побутових та потребують згоди другого із співвласників. Проте, із договору комісії № 4623/21/008546 від 06.02.2021 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Авто-Айленд» щодо автомобіля Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, довіреності Гумінського В.В. від 06.10.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Парубець Є.В., щодо автомобіля Газ 330214, 2005 року випуску, та довіреності [PERSON] від 25.11.2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчук І.М., щодо автомобіля Hyundai H-I, 2006 року випуску, вбачається, що позивач [PERSON] не надавала своєї письмової згоди на вчинення даних правочинів, які виходять за межі дрібних побутових. Таким чином, вищевказані транспортні засоби підлягають поділу між сторонами як майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою ч. 2 ст. 364 ЦК України). При цьому, позивачка, яка просить припинити право спільної сумісної власності подружжя, просить суд стягнути грошову компенсацію її частки, а тому вимоги частини другої статті 364 ЦК України дотримані. Визначаючи розмір грошової компенсації вартості 1/2 частини спільних автомобілів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги довідку суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] № 4191 від 04.08.2022 року про ринкову вартість автомобілів Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, Hyundai H-I, 2006 року випуску, та Газ 330214, 2005 року випуску станом на 03.08.2022 року, оскільки провести експертизу даних транспортних засобів та визначити їх дійсну вартість не представилося можливим. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), дійшов висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Таким, чином, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про поділ майна колишнього подружжя [PERSON] , а саме автомобілів Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, Hyundai H-I, 2006 року випуску, та Газ 330214, 2005 року випуску, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1/2 частини вартості майна, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, а саме стягнути 74915 гривень (149830 / 2) грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, 68690 гривень (137380 / 2) грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля Hyundai H-I, 2006 року випуску, та 63135 гривень (126270 / 2) грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля Газ 330214, 2005 року випуску, припинивши право спільної сумісної власності на них. Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено в судовому засіданні, позивач понесла судові витрати у вигляді витрат на оплату судового збору в сумі 908 грн. (квитанція про сплату № 97529 від 17.03.2021 року - т. 1 а.с. 14) та в сумі 1500 грн. (квитанція про сплату № 49678 від 17.12.2021 року - т. 1 а.с. 100), які суд стягує з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 2074 грн.

Outcome: partial