Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Чумак В.П. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є власником вказаного вище будинку, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 січня 2023 року. Відповідно до записів домової книги за вказаною адресою, крім позивача також\~\~зареєстрований брат позивачки [PERSON] , який не проживає в даному будинку з 2010 року, оскільки у 2010 році останній повідомив своїй сестрі, що їде на заробітки, і з того часу не приїздив, на зв`язок не виходить і на даний час невідомо, де перебуває відповідач по справі. Оскільки на сьогоднішній день факт реєстрації відповідача в будинку позивача порушує її право на вільне користування майном, а у позасудовому порядку зняти його з реєстрації немає можливості, що обмежує позивача у вільному розпорядженні своєю власністю - нерухомим майном, тому вони змушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з`явилася, проте завчасно її представником подано заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд розглянути справу за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи в тому числі і розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи територіальної громади в особі Ладанської селищної ради Прилуцького району в судове засідання не з`явився, проте згідно письмової заяви просить розгляд справи проводити без участі їх представника. У зв`язку з цим суд на підставі\~ст.280 ЦПК України\~вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. від 11 січня 2023 року, витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №71126554 від 11.01.2023 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №319942054 від 11.01.2023 року (а.с.8-9), [PERSON] є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії домової книги прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] (а.с.13-16), в даному будинку зареєстрований [PERSON] з 19.12.2006 року. Як вбачається з акту обстеження житлових умов про фактичне проживання Ладанської селищної ради від 12.01.2023 року №131/02-33, комісією в складі секретаря селищної ради Фурси Н.М., депутата селищної ради Колочко Т.А., начальника відділу надання адміністративних послуг Мигуна О.М. проведено обстеження житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , і було встановлено, що [PERSON] зареєстрований, але фактично не проживає за даною адресою, про що також підтвердили зазначені в акті свідки(а.с.24) Статтею 41 Конституції України\~та статтею\~1\~Першого\~протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до\~Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 405 ЦК України\~передбачає, що Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1\~ст.316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а частиною 1\~ст.317 ЦК України\~закріплено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1, 2\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України\~встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння чи користування. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-VII401\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі заяви\~особи або\~її представника,\~що подається\~до органу\~реєстрації,\~судового рішення,\~яке набрало\~законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про оголошення особи безвісно відсутньою або померлою. У судовому засіданні достовірно було встановлено, що відповідач хоч і значиться зареєстрованим за адресою:\~\~ [ADDRESS] , але з 2010 року фактично там не проживає, добровільно визначивши своє постійне місце проживання за іншою адресою, чим створює перешкоди позивачу у вільному володінні, користуванні та розпорядженні своїм житлом, тому суд беззаперечно вважає відповідача таким, що втратив право користування зазначеним вище житловим приміщенням. На підставі\~ст.316,\~319,\~321,\~391,\~405 ЦК України,\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~\~від 11.12.2003 року №1382-VII401,

Outcome: approved