Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

28 лютого 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов позов ТОВ "Полтаваенергозбут", у якому позивач вказує, що з 01.01.2019 [PERSON] приєдналася до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1100094115 шляхом підписання заяви-приєднання та фактичного споживання та оплати електричної енергії за адресою [ADDRESS] , на підставі чого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . З моменту акцептування вказаного договору в установленому ПРРЕЕ порядку [PERSON] та ТОВ "Полтаваенергозбут" набули всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України. За період з 01.12.2021 по 01.02.2023 [PERSON] споживала електричну енергію, а оплату за неї не здійснювала або здійснювала не в повному обсязі, чим порушила свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії споживачу постачальником універсальних послуг перед ТОВ "Полтаваенергозбут", внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 13 241 гривня 58 копійок. Позивач звертався до відповідачки з претензією від 18.01.2023, вих.№ 03-28-12/4, про сплату заборгованості за поставлену електричну енергію на суму 12 317 гривень 58 копійок з період з 01.01.2022 по 01.01.2023, на що відповіді не отримав, відповідачка борг не сплатила. Зважаючи на викладене позивач прохає стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 13 241 гривня 58 копійок; стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 264 гривні 00 копійок. Ухвалою від 10 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 30 березня 2023 року. У судове засідання 30 березня 2023 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 45, 46). 29 березня 2023 року за вх.№ 2670/23 до суду надійшла заява [PERSON] , за змістом якої вона, посилаючись на ч.1,4 ст. 206 ЦПК України, позовну вимогу про стягнення з неї заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 13 241 гривня 58 копійок визнає повністю та прохає при вирішенні питання розподілу судових витрат стягнути з неї на користь позивача 50% судового збору відповідно до положень ч.1 ст. 142 ЦПК України (а.с. 48). 30 березня 2023 року за вх.№ 2700/23 до суду надійшла заява представника позивача - [PERSON] , за змістом якої позивач прохає розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязя, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 48). Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до речення 2 ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначене, враховуючи, що усі учасники справи не з`явилися в судове засідання, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, позивачем подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, а відповідачка про причини неприбуття та їх поважність не повідомляла, однак подала заяву про визнання позову, суд на підставі ч.1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті. Перевіривши доводи позовної заяви та наявні у справі докази суд робить такі висновки. Відповідно до Заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (а.с. 7), 01.01.2019 споживач [PERSON] , особовий рахунок [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] , вид об`єкта: квартира, ЕІС-код точки обліку 62Z1793633112588, оператор системи АТ "Полтаваобленерго", ЕІС-код суб`єкта ринку електроенергії 62Х9786266874100, приєдналася до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з визначенням початку постачання електричної енергії 01.01.2019. Відповідно до повідомлення Кобеляцької дільниці КОФ АТ "Полтаваобленерго" від 14.02.2023, № 14.1.2/557 (а.с. 6), за період з 01.12.2021 по 01.02.2023 [PERSON] здійснювала споживання електричної енергії за адресою [ADDRESS] , ЕІС-код 62Z1793633112588, о/р 1100094115. Відповідно до розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію та її оплату з 01.12.2021 по 01.02.2023 за особовим рахунком [NUMBER] , споживач [PERSON] , адреса [ADDRESS] , нарахована сума за спожиту електроенергію за вказаний період становить 14 259 гривень 84 копійки, у січні та лютому 2022 року відповідачкою було сплачено двома платежами 2 801 гривню 36 копійок, інших оплат не здійснювалося, внаслідок чого заборгованість [PERSON] за спожиту електроенергію станом на 01.02.2023 становить 13 241 гривня 58 копійок. За вимогами ч.1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Виходячи з положень ст.ст. 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.2 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідачкою до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову в повному обсязі. З огляду на прямі посилання відповідачки у поданій заяві на відповідні положення чинного процесуального законодавства, суд вважає відповідачку такою, що цілком та правильно розуміє наслідки вчинення відповідної процесуальної дії. Таким чином, визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а для задоволення позову наявні законні підстави. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, позов ТОВ "Полтваенергозбут" підлягає задоволенню у повному обсязі, а з [PERSON] на користь ТОВ "Полтаваенергозбут" слід стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію станом на 01.02.2023 в розмірі 13 241 гривня 58 копійок. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вказані вимоги закону та зважаючи на подання заяви про визнання позову до початку розгляду справи по суті, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути решту 50 відсотків судового збору з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved