Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~вищезазначеним позовом\~до відповідача\~ [PERSON] \~та просить\~суд стягнути\~з відповідача\~аліменти на\~її користь\~на утримання\~повнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/3\~частки доходу\~(заробітку),\~до закінчення\~дитиною навчання, посилаючись на відсутність добровільної допомоги зі сторони відповідача та передбачений сімейним законодавством обов`язок по утриманню їх спільної дитини. В обґрунтування вимог зазначено, що їх спільний син [PERSON] проживає з нею та перебуває на її утриманні, досяг повноліття, однак продовжує навчання у Криворізькому національному університеті, строк навчання до 30 червня 2026 року. Тому у зв`язку з необхідністю матеріальної допомоги сину від батька теж, просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 27 жовтня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову не визнав, оскільки сплачує аліменти також на утримання меншої дитини та має на утриманні непрацездатних батьків: мати хворіє на онкозахворювання, батько має інвалідність, а розмір їх пенсії не дозволяє їм лікуватися. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7 копія свідоцтва), який проживає з матір`ю (а.с.10), що не спростовано відповідачем по справі. [PERSON] досяг повноліття, однак продовжує навчання на гірничо-металургійному факультеті денної форми навчання здобуття вищої освіти за кошти державного бюджету Криворізького національного університету, термін навчання за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти до 30 червня 2026 року (а.с. 11) Згідно до частини другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. При визначенні\~розміру аліментів суд враховує положення статті 182 СК України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що повнолітній син сторін перебуває на утриманні матері, а тому відповідно до правової позиції, викладеної неодноразово Верховним Судом, в тому числі й у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18), вимога про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на користь матері є обґрунтованим та таким, що відповідає нормам сімейного законодавства. Стосовно перебування на утриманні відповідача непрацездатних батьків, то відповідачем не надано доказів того, що він є єдиною дитиною у своїх батьків, яка несе тягар по утриманню непрацездатних матері та батька, не надано доказів отриманих матір`ю та батьком інших можливих доходів (довідку з Державної податкової служби України), лише відомості щодо розміру їх пенсій. З наданих до суду довідок встановлено, що батьки відповідача мають ряд захворювань, однак доказів утримання їх відповідачем не надано. Так, Верховний Суд в постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 382/1093/16-ц (провадження № 61-12568св18), вирішуючи вимогу про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання зазначив, що «вирішення питання про звільнення особи від сплати аліментів у зв`язку зі скрутним майновим станом зобов`язує особу, яка його ініціювала, довести відсутність можливості брати участь в утриманні дитини та не ставиться в залежність від доходів іншого з батьків, з яким проживає дитина та на утриманні якого знаходиться. Також не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо перебування на його утриманні непрацездатної матері, оскільки судами встановлено, що вона є пенсіонером за віком та отримує пенсію». За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. На підставі частини 7 статті 81 ЦПК України судом здійснено пошук в Єдиному державному реєстрі судових рішень відомостей, зазначених у заявах учасниками процесу. Так, рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року у справі № 177/950/16-ц, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу). Оскільки один з дітей досяг повноліття, аліменти стягуються з відповідача на іншу дитину на підставі частини 3 статті 183 СК України. Тому оскільки законом встановлено обов`язок відповідача надавати матеріальну підтримку сину, який продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, сімейним законодавством не визначено розмір обов`язкової частки, який повинен бути стягнуто з батьків на утримання повнолітньої дитини на період навчання, виходячи з принципів розумності та справедливості і наданих до суду письмових доказів, відповідно до яких відповідач має інші аліментні зобов`язання, урахувуючи наявність непрацездатних батьків, розмір заробітку відповідача, суд вважає, що із [PERSON] на користь позивача на утримання сина [PERSON] на період його навчання, слід стягнути аліменти в розмірі 1/10 частки доходу (заробітку), що буде відповідати інтересам сторін та повнолітньої дитини. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 29 вересня 2022 року. Крім того, оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved