Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 21 вересня 2019 року біля магазину «Булочка», що знаходиться за адресою: вул. Штепи, буд. 23 А, м. Остер, Козелецького району Чернігівської області відповідачем, [PERSON] було завдано позивачу, [PERSON] легкі тілесні ушкодження та пошкоджено транспортний засіб марки RENAULT FLUENCE, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував останній. Транспортний засіб, якому було завдано пошкоджень відповідачем належить [PERSON] . Вказаним транспортним засобом керував позивач без доручення, але на підставі документів, визначених п. 2.1 ПДР України. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 червня 2022 року закрито кримінальне провадження відносно [PERSON] у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності. Оскільки [PERSON] звільнено лише від кримінальної відповідальності, що не є реабілітуючою обставиною закриття провадження у справі, а тому останній не звільняється від цивільної відповідальності щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу. Таким чином, з врахуванням правомірності керування позивачем транспортним засобом, якому діями відповідача, [PERSON] було завдано механічних пошкоджень, вважає, що має право для звернення до суду за захистом з приводу відшкодування завданої шкоди. Матеріальну шкоду позивач оцінює загалом в розмірі 15 681 грн. 11 коп. Крім того, зазначає що, вказаними подіями йому спричинено моральної шкоди, яку він оцінює в 8 000,00 грн. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] з мотивів безпідставності. Обґрунтовуючи свою позицію зазначив, що власником пошкодженого транспортного засобу є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Тому, позивач [PERSON] не має законних підстав в розумінні ч.1 ст.1166 ЦК України, звертатися до суду із вимогою про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди за пошкодження транспортного засобу. Третя особа у судове засідання не з`явилася. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 12, 81 ЦПК України закріплено обов`язок кожної сторони довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі ст. 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди. Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи; б) наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого (мова йдеться про реальні збитки та упущену вигоду - ст. 22 ЦК України); в) прямий причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов одночасно є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Пленум Верховного Суду України роз`яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК (ст.ст. 1166, 1187 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи». Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Судом встановлено, що власником автомобіля марки RENAULT FLUENCE д.н.з [NUMBER] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] є [PERSON] . Відповідно до висновку експерта № 130 від 30 листопада 2020 року вартість матеріальних збитків завданих власнику транспортного засобу автомобіля марки RENAULT FLUENCE д.н.з [NUMBER] , білого кольору, 2012 року випуску, станом на 21.09.2019 року могла становити 15\~681 грн. 11 коп. Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач [PERSON] не має законних підстав у розумінні ч.1 ст.1166 та ст.23 ЦК України на стягнення шкоди, заподіяної у результаті пошкодження транспортного засобу - автомобіля марки RENAULT FLUENCE д.н.з [NUMBER] , оскільки не є власником даного майна. Тому, суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовляє у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що частиною 1 ст.\~133\~ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У відповідності до ст.141 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, відносить судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу за рахунок позивача. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] сплачено адвокату Гуц Миколі Васильовичу за договором про надання правової допомоги б/н від 13.10.2022 року 5\~000 гривень, що підтверджується наданими суду квитанцією №N1HRT5138М від 13.10.2022 року. Відповідно до наданого розрахунку витрат на правову допомогу адвоката, вартість робіт (послуг) становить 5\~000 гривень, і яких: складання та направлення відзиву по суті на позовну заяву та інших процесуальних документів 3\~000 грн.; участь у розгляді справи у суді першої інстанції 2\~000 грн. Таким чином, враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] підтверджені документально судові витрати, понесені по оплаті на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved