Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся з позовом до [PERSON] в якому просять стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги централізованого опалення за період з грудня 2016 року по жовтень 2021 року включно в сумі 8000 гривень та судові витрати. Ухвалою суду від 30.08.2022 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник відповідача адвокат Петрова М.О. направила до суду відзив на позовну заяву в якому просила застосувати строки позовної давності, оскільки заборгованість нарахована за період з грудня 2016 року по жовтень 2021 року та відмовити у задоволенні позову. Позивач не скористався своїм правом надати відповідь на відзив. В ході розгляду справи сторонами інші заяви чи клопотання не подавались та судом не вирішувались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. За відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 03.09.2010 року між Концерном «МТМ» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Пунктом 9 Договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі за послуги вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Споживач має право здійснювати авансовий платіж. Відповідно до п. 17 пп. 1 Договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк. За розрахунком позивача за період з листопаду 2016 року по жовтень 2021 року включно за адресою [ADDRESS] надавались послуги з централізованого опалення, які оплачувались не в повній мірі та несвоєчасно, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 8000 гривень. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189 від 09.11.2017 року визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ст. 7 ч. 2 Закону України № 2189, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору, відповідно до положення ст. 9 ч. 1 Закону України № 2189. Як передбачено п. 18, 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~частини\~1\~статті\~526\~Цивільного\~кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за ст. 612 ч. 1 ЦК України. Враховуючи, що відповідач зареєстрований проживаючим за адресою надання послуг, трож він є споживачем наданих послуг та відповідно має обовязок щодо їх оплати. Відповідно до\~ст. 256, 257 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч. 3, 4, 5\~ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.\~\~Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.\~\~Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У даному випадку представником відповідача подано заяву про застосування позовної давності. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261\~ЦК України). Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки оплата за надані послуги здійснюється до 20 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг, позов до суду позивачем подано 28.07.2022 року, поважних причин для пропуску звернення до суду позивачем не вказано, тож позивачем пропущено строк позовної давності щодо вимог, які виникли до липня 2019 року. Таким чином, у межах строку позовної давності, за період з серпня 2019 року по жовтень 2021 року включно, сума нарахувань складає 12333,25 гривень, за цей період часу сплачено 9603,01 гривні. Отже, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2730,24 гривень. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial