Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до\~\~Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просила суд:. - Зняти арешт з всього майна, а також квартири [ADDRESS] , яке належить на праві власності [PERSON] , та який накладено постановою В-16/671 від 05.03.2007 року Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси по виконанню судового наказу № 2 н/1079. В позові позивачка посилається на те, що постановою № 3064517 по виконанню судового наказу № 2н-1079/06 від 21 квітня 2006 року було накладено арешт на нерухоме майно, квартиру за адресою: квартира [ADDRESS] . Згідно заочного рішення Приморського районного суду по справі № 522/1980/20 від 27 квітня 2020 року знятий арешт, накладений постановою В-8/524 від 12.11.2007 року, проте постанова В-16/671, якою було накладено арешт на все майно від 05.03.2007 року була залишена без розгляду і по ній арешт не знімався. Позивачка посилається на те, що вона не є учасником даного виконавчого провадження, а всі архівні матеріали, наказ суду і виконавче провадження були знищені. Позивачка подала заяву про проведення судового засідання в порядку частини 2 статті 247 ЦПК України, проти прийняття заочного рішення не заперечує, інші сторони в судове засідання не з`явились. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1\~ст.44 ЦПК України\~учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною\~Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до\~ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою В-16/671 від 05.03.2007 року Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса по виконанню судового наказу № 2 н/1079 було накладено арешт на все майно [PERSON] , з забороною здійснювати будь-яке відчуження належного їй майна, також факт накладення арешту на все майно підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підтверджується право спільної часткової власності [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому відповідно до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю . В силу положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахування принципів ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України). Вивчивши матеріали справи, зважаючи на те, що арешт майна позивача, який був накладений на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, перешкоджає позивачу реалізувати свої права власника, при цьому, не зняття державними виконавцями арешту з майна боржника у виконавчому провадженні дані про яке відсутні в Автоматизованій системі виконавчого провадження, порушує право позивача на належне їй майно, суд дійшов висновку, що заявлені [PERSON] вимоги про зняття арешту з нерухомого майна підлягають задоволенню у повному обсязі. Від сплати судового збору позивачка звільняється відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», на підставі довідки № 069393.

Outcome: approved