Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

У вересні 2022 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2111,92 грн., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» до 01.01.2019 року здійснювало постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі укладеного договору про користування електричною енергією від 06.06.2012 р. та відкритого особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відповідачка споживає електричну енергію та здійснює оплату спожитої електричної енергії на підставі виставлених поточних рахунків. Розрахунки населенню за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плату за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Однак, відповідачка в порушення зазначених норм та умов Договору не виконує свої обов`язки належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 2111,92 гривень з причин несплати виставлених рахунків за період з 01.08.2017 року по 01.01.2019 року, яку представник позивача простить стягнути з відповідачки за рішенням суду, а також витрати по оплаті судового збору у сумі 2481,00 грн. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2022 позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж було задоволено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2023 задоволено заяву адвоката Железняка В.К., який діє в інтересах [PERSON] , скасовано заочне рішення суду від 01.11.2022 року, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в позові відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності для стягнення такої заборгованості. Вислухавши представника відповідачки, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», постачання електричної енергії - надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам або з метою її експорту. Споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно до\~ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відносини між Енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються договором купівлі-продажу, оскільки електрична енергія є товаром. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються\~Правилами користування електричною енергією\~для населення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. №1357, із наступними змінами та доповненнями та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. № 312. Згідно з абзацом 2 пункту 1\~ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до пункту 19\~ПКЕЕН\~розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з пунктом 20\~ПКЕЕН\~розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до пункту 42\~ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі договору № 70402517 про користування електричною енергію укладеного з [PERSON] , постачає відповідачці електричну енергію на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] . За період з 01.08.2017 р. по 01.01.2019 р., відповідачкою використано електричної енергії у кількості 1930 кВт вартістю 2111,92 гривні. Відповідачка обов`язки по сплаті за використану електроенергію не виконує в повному обсязі, у зв`язку з чим з 01.08.2017 р. по 01.01.2019 р., має заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 2111,92 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. В судовому засіданні представник відповідачки зазначив, що на час подання позову сплинула позовна давність для стягнення заборгованості за період до 28 вересня 2019 року. Доводи представника відповідачки щодо наявності підстав для застосування строків позовної давності заслуговують на увагу. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із приписами ст.ст. 260, 261 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). В даному випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Згідно матеріалів справи, ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до суду 28.09.2022 з позовом про стягнення заборгованості, яка утворилась за період з 01.08.2017 по 01.01.2019. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, за вказаний період нараховано послуг на суму 2111,92 грн., за цей період оплата відповідачкою жодного разу не проводилась. Відповідно до ст. 264 ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії,що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Обставин, які б свідчили про переривання позовної давності матеріали справи не містять. Тобто, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з пропуском строку позовної давності, який встановлений на рівні трьох років. Відповідно до ч.4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ПАТ «Запоріжжяобленерго» слід відмовити у повному обсязі у зв`язку зі спливом позовної давності. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~у зв`язку з відмовою у позові понесені судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed