Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором б/н від 03.06.2004 року, в розмірі 9 465,10 грн. та понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.06.2004 року року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 300 грн, який в подальшому було збільшено до 19500 у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер. У зв`язку з покладенням на спадкоємців виконання грошового зобов`язання спадкодавця, позивачем 13.01.2021 року була направлена претензія кредитора до Шостої Львівської державної нотаріальної контори. 05.04.2021 року позивачем було отримано відповідь Шостої Львівської державної нотаріальної контори, про те що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, а спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ "ПриватБанк".21.09.2021 року до спадкоємців, [PERSON] та [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якого позивачем було пред`явлено вимоги, однак ніяких дій відповідачем не було вчинено. Просить позов задоволити та стягнути вказану заборгованість, а також понесені судові витрати. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у відзиві на позовну заяву позов заперечили та зазначили, що їх син [PERSON] дісно мав правовідносни з АТ КБ "ПриватБанк", а 23.07.2020 року їх син помер. Після смерті сина, вони неодноразово повідомляли про це у відділення АТ КБ "ПриватБанк", який знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Кос-Анатольського,2. Вперше це було 27.07.2020 року, при цьому, ними було надано працівникам банку документи, які підтверджують смерть сина. Зазначає, що після смерті сина жоден з них не заявляв себе спадцоємцем і не спадкував майна їх сина, також вони не отримували жодного свідоцтва про спадщину, а отже вважають позов безпідставним. Також, зазначають, що позивачем пропущено 6-місячний строк для звернення з вимогою до спадкоємців, оскільки позивачу було відомо про смерть сина ще у 2020 році, з цього часу останній міг дізнатись про наявність або відсутність свідоцтва на спадщину, а позивач звернувся до них з листом-претензією лише 16.09.2021 року, який ними отримано в жовтні 2021 року. Просять відмовити в позові. Представник позивача у відповіді на відзив заперечила доводи відповідачів [PERSON] \~та [PERSON] \~ та зазначила, що 03.06.2004 року року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 300 грн, який в подальшому було збільшено до 19500 у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер. У зв`язку з покладенням на спадкоємців виконання грошового зобов`язання спадкодавця, позивачем 13.01.2021 року була направлена претензія кредитора до Шостої Львівської державної нотаріальної контори. 05.04.2021 року позивачем було отримано відповідь Шостої Львівської державної нотаріальної контори, про те що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, а спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ "Приват Банк". 21.09.2021 року до спадкоємців, [PERSON] та [PERSON] було направлено\~лист-претензію,\~згідно якого\~позивачем було\~пред`явлено вимоги,\~однак ніяких\~дій відповідачем\~не було\~вчинено. Тобто, банком претензійні вимоги до спадкоємців боржника заявлено шляхом направлення 13.01.2021 року претензії кредитора до Шостої Львівської державної нотаріальної контори не після, а ще до видачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину. Зважаючи на те, що з матеріалів спадкової справи спадкоємці [PERSON] та [PERSON] ще не отримали спадкові свідоцтва, а дії щодо їх отримання залежить саме від дій спадкоємців, а відтак, правовіднисини тривають, оскільки спадкоємці ще не отримали свідоцтва про спадкування, а банком заявлено претензії кредитору до моменту отримання свідоцтва. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій позов підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, 03.06.2004 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 300 грн, який в подальшому було збільшено до 19500 у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31.07.2020 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 03.06.2004 року, становить9 465,10 грн. Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.07.2020 року, яке видано Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] . Згідно відповіді Шостої Львівської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) № 290/02-14 від 17.03.2021 року вбачається, що стосовно померлого [PERSON] , який помер [INFO] в Шостій Львівській нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа № 115/2021 від 17.03.2021 року року на підставі претензії кредитора ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1282 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Виходячи із зазначеної норми встановленню та доведенню у такому спорі підлягають обставини щодо спадкоємництва відповідачів після смерті позичальника, наявності спадкового майна та прийняття спадкоємцями спадщини. Позивач як на підставу заявлених вимог покликається на те, що відповідачі є спадкоємцями позичальника [PERSON] , оскільки такі постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів позичальника [PERSON] , серії [NUMBER] та відповідачів: [PERSON] , серії [NUMBER] , [PERSON] , серії [NUMBER] , згідно яких адреса місця реєстрації вказана: [ADDRESS] . Разом із тим, позивачем всупереч обов`язку доказування не доведено наявності спадкового майна після смерті [PERSON] , а відтак, можливість визначення розміру частки відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця. Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім того, відповідно до ч.2, 3 ст.1281 Цивільного кодексу України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.\~Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із відповіді Шостої Львівської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Львівській області, вбачається, що після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу за зверненням позивача від 17.03.2021 року. Враховуючи те, що відповідачі проживали із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та як вбачається із матеріалів справи заяви про відмову від такої протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не подавали, вони фактично таку прийняли, хоч за отриманням свідоцтва про спадщину до нотаріуса не звертались. Відтак, позивач вправі був заявити вимоги до спадкоємців протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини. Проте, як вбачається із відзиву та підтверджено листуванням електронною поштою із позивачем, про смерть боржника відповідач повідомила позивача ще 20.08.2020, відтак, враховуючи те, що часом прийняття спадщини в даному випадку є 24.01.2021 (сплив шестимісячного строку протягом якого відповідачі могли відмовитись від її прийняття), а з позовом до відповідачів позивач звернувся лише 16.09.2021 року, тобто, з пропуском строку визначеного ст.1281 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 4 статті 1281 Цивільного кодексу України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені\~частинами другою\~і\~третьою цієї\~статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені\~ст.1281 ЦК України\~строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Сплив зазначених строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язаннями, а також припинення такого зобов`язання. Вказані строки є присікальними та поновленню не підлягають. З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів заборгованості не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed