Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що разом із дружиною проживає в будинку її бабусі [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , є особою похилого віку, хворіє у зв`язку з чим потребує постійної сторонньої допомоги, денного догляду вдома, оскільки має захворювання з діагнозом: «Первинний коксартроз двобічний, хронічна серцева недостатність. Інсулінонезалежний цукровий діабет. УД тип 2 з множинними мікросудинним та несудинним ускладненням. Захворювання судинного мозку. ДЕ 2 ст. з когнітивними розладами. ФК з ураженням серця і нирок. Атеросклероз переферич., судин». Як зазначив заявник, [PERSON] виявила бажання, щоб він здійснював за нею постійний сторонній догляд, оскільки інших, здорових осіб, які б могли здійснювати за нею догляд не має. Тому заявник здійснює постійний сторонній догляд за бабусею свої дружини, а саме: доглядає її, прибирає житло, купує необхідні ліки, продукти харчування, оплачує комунальні послуги та допомагає по господарству. Інших осіб, які б могли здійснювати догляд за [PERSON] не має. Як вказав заявник, його дружина веде догляд за їх новонародженим сином. Син [PERSON] [PERSON] є ФОП та постійно працює, а чоловік [PERSON] [PERSON] помер. Догляд здійснюється заявником добровільно на безоплатній основі. Проти здійснення за нею постійного догляду [PERSON] не заперечує і такий здійснюється [PERSON] на її прохання. Від встановлення факту здійснення ним постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року №966-ІV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших. У зв`язку з наведеним, у нього виникла необхідність для звернення до суду з цією заявою про встановлення факту здійснення ним постійного догляду за [PERSON] . Ухвалою суду від 24 лютого 2023 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує. Від Міжгірської селищної ради Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника селищної ради за наявними в ній матеріалами. [PERSON] подала належним чином посвідчену заяву, в якій висловила позицію про визнання вимог заяви підтвердивши дійсність наведених у ній обставин та просила розглянути справу без її участі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (пункт 2 частини 1 статті 315\~ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , згідно Висновку №206 та виписки із протоколу ЛКК №207 від 17.02.2023, потребує постійного стороннього догляду [PERSON] (а.с. 6, 7). За змістом довідки Міжгірської селищної ради Закарпатської області від 21.02.2023 №760, [PERSON] дійсно з 21.02.2023 здійснює постійний сторонній догляд за бабусею дружини [PERSON] , яка цього потребує (а.с. 9). З акту-обстеження від 22.02.2023 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] . Матеріально-побутові умови проживання досить складні та скрутні. Вона є пенсіонеркою та ніде не працює. Останнім часом часто хворіє, постійно проходить курс лікування в КНП «ЛПУ Міжгірська РЛ», має захворювання з діагнозом: «Первинний коксартроз двобічний. Хронічна серцева недостатність. Інсулінонезалежний цукровий діабет. УД тип 2 з множинним мікросудинним та несудинним ускладненням. Захворювання судинного мозку. ДЕ 2 ст. з когнітивними розладами. ФК з ураженням серця і нирок. Атеросклероз переферич. Судин» та потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з нездатністю до самообслуговування. Зі слів громадянки [PERSON] , їй допомагає та здійснює постійний сторонній догляд за нею чоловік онуки [PERSON] , а саме: доглядає її, прибирає житло, купує необхідні ліки, продукти харчування, оплачує комунальні послуги та допомагає по господарству, оскільки за станом здоров`я [PERSON] не може самостійно себе обслуговувати. Згідно Висновку ЛКК №206 від 17.02.2023 та Виписки із протоколу ЛКК №207 від 17.02.2023, вона потребує постійного стороннього догляду [PERSON] [PERSON] дійсно є особою, який здійснює і може здійснювати догляд за хворою [PERSON] (а.с. 10). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту здійснення заявником постійного догляду за особою похилого віку, яка цього потребує. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права й обов?язки та інтереси особи похилого віку, яка потребує стороннього догляду. Принагідно констатуючи суд зауважує, що питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є компетенцією уповноваженого органу відповідно до положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» й не входить до компетенції суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved