Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

Позивач 02.08.2022 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 131\~300 грн та сплачений судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.01.2021 о 22:00 год. в м. Одесі, по вул. Дмитра Донського, біля будинку №63 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Kia, номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та транспортного засобу Honda, номерний знак [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Одеси від 22.03.2021 у справі №947/5195/21 відповідача визнано винним у вчиненні ДТП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальністю відповідача не була застрахована. Потерпілий 15.01.2021 звернувся до позивача з повідомлення про ДТП та 09.06.2021 з заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого склала 130\~000 грн. Витрати на послуги аварійного комісара склали 1300 грн. Постановою Одеського апеляційного суду від 25.05.2021 було скасовано постанову Київського районного суду м. Одеси від 22.03.2021 у справі №947/5195/21, провадження у справі зарито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Закриття провадження не спростовує факт вини відповідача, тому позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.08.2022 справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.10.2022 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 09.12.2022. У зв`язку з відключенням електроенергії в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси розгляд справи у судовому засіданні 09.12.2022 було відкладено на 17.02.2023. Ухвалою від 10.02.2023 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 17.02.2023 розгляд справи було відкладено на 17.03.2023. Ухвалою від 13.03.2023 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. У судове засідання 17.03.2023 учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду 17.03.2023 з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що 01 січня 2021 року о 22:00 год. в м. Одесі по вул. Дмитра Донського, біля будинку №63, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Kia, номерний знак [NUMBER] , зіткнувся з автомобілем Honda, номерний знак [NUMBER] . [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн, що підтверджується Постановою Київського районного суду м. Одеси у справі №947/5195/21 від 22.03.2021 (а.с.6). Постановою Одеського апеляційного суду від 25.05.2021 було скасовано постанову Київського районного суду м. Одеси від 22.03.2021, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. При цьому, апеляційний суд встановив наявність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вказав, що вина [PERSON] підтверджується наявними у матеріалах справи доказами (а.с.7-9). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Страховий поліс на транспортний засіб з номерним знаком [NUMBER] не знайдено (а.с.10). Власник автомобіля Honda, номерний знак [NUMBER] [PERSON] звернувся 15.01.2021 до МТСБ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.11). [PERSON] 09.06.2021 звернулася до МТСБ з заяво про виплату відшкодування, завданого ДТП 01.01.2021 (а.с.12). Відповідно до звіту №28-01/21 від 15.02.2021 вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda Accord, номерний знак [NUMBER] , пошкодженого при ДТП визначається рівною 376\~173,57 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля пошкодженого при ДТП визначається рівною 146\~401, 98 грн (а.с.15-19). Наказом МТСБУ від 02.07.2021 вирішено сплатити [PERSON] 130\~000 грн (а.с.29). Виплата коштів підтверджується платіжним дорученням №1032238 від 05.07.2021 року (а.с.31). Таким чином, МТСБУ за шкоду завдану [PERSON] сплатила потерпілій особі кошти у розмірі 130 000 грн. За огляд транспортного засобу, складення калькуляції та виїзд на місце огляду транспортного засобу, МТСБУ сплатило кошти у розмірі 1\~300 грн, відповідно до рахунку на оплату №41 від 15.02.2021 та акту виконаних робіт (а.с.33, 35). Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, з урахуванням встановленої вини з боку [PERSON] у ДТП та здійснення виплати з боку МТСБУ, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному розмірі. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору у розмірі 2 481 грн, який було сплачено позивачем відповідно до платіжного доручення №9805736 від 12.07.2022.

Outcome: approved