Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

13 грудня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , мотивуючи тим, що 16.01.2020 року відповідач згідно договору позики грошей взяв у позивача в борг 3\~840,00 грн., які згідно п. 4.1 договору зобов`язався повернути 29.01.2020 року. Але відповідач суму позики не повертає, ухиляється від її повернення. Позика була оформлена відповідним договором та розпискою. Згідно п.4.2 договору за користування коштами понад строки, які вказані в договорі (п. 4.1) позичальник сплачує проценти у розмірі 10 % за кожен день користування позикою (3650 відсотків річних або 3660 відсотків річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від сум простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Позичальник станом на 25 грудня 2020 року борг не повернув. З 30.01.2020 року по 25.12.2020 року пройшло 331 днів. Всього заборгованість за тілом позики складає 3\~840,00 грн, заборгованість за відсотками складає 127\~104,00 грн. Крім того, згідно договору поруки укладеного 16.01.2020 року між позивачем та [PERSON] , предметом договору є надання поруки за виконання зобов`язань з боку [PERSON] за договором позики від 16.01.2020 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] на суму 3\~840,00 грн. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача борг за договором позики в розмірі 130 944 грн 00 коп. та судові витрати по справі. В судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошей від 16 січня 2020 року, відповідно до умов якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується їх повернути позикодавцю на умовах, встановлених цим договором, а саме, загальна сума позики складає 3\~840, 00 грн, які згідно з п. 4.1 договору зобов`язався повернути 29 січня 2020 року (а.с.8). Згідно із п. 4.2. договору за користування коштами понад строки, які вказані в договорі (п.4.1.) позичальник сплачує проценти у розмірі 10% за кожен день користування позикою (3650 відсотків річних або 3660 відсотків річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Відповідно до розписки, складеної та підписаною [PERSON] , [INFO] , ним отримано від [PERSON] гроші в розмірі 3840 грн, які він зобов`язався повернути повністю у строки згідно з договором позики грошей, укладеного 16 січня 2020 року між ним та [PERSON] (а.с.9). Згідно договору поруки від 16 січня 20220 року, укладеного між [PERSON] (поручитель) та [PERSON] (позикодавець), предметом договору є надання поруки за виконання зобов`язань з боку [PERSON] за договором позики від 16.01.2020 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] на суму 3 840 грн. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за договором позики від 16 січня 2020 року, укладеного між [PERSON] та боку [PERSON] , в розмірі 50 грн. (п.1., 2. договору поруки). Згідно п.4 договору поруки за договором поруки позичальник і поручитель відповідають перед позикодавцем як солідарні боржники в обсязі 50 грн. (а.с.12). Відповідачі не виконали умови договорів належним чином. Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч. 1 ст.1046 ЦК України, згідно з якою, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи його укладення, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. [PERSON] отримав від позивача грошові кошти в сумі 3 840 грн згідно розписки від 16 січня 2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, згідно з розрахунком, позичальник станом на 25 грудня 2020 року борг не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість на суму 130\~944,00 грн., з яких заборгованість за тілом позики складає 3 840,00 грн, заборгованість за відсотками складає 127\~104,00 грн. Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання, у другу чергу сплачуються проценти і неустойка, у третю чергу сплачується основна сума боргу. Договором поруки від 16 січня 2020 року передбачено, що відповідачі солідарно відповідають за договором позики у розмірі 50 грн., які на підставі ст. 534 ЦК України, мають бути стягнуті в рахунок погашення процентів солідарно з [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики у розмірі 130\~894,00 грн., яка складається з заборгованості за позикою 3840,00 грн, заборгованості за відсотками 127 054,00 грн., солідарно з [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості за відсотками в розмірі 50 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial