Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

Адвокат Бовшик М.Ю., діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою. Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] разом з [PERSON] зареєструвала шлюб 23.12.2005. До 2018 року заявник разом з чоловіком та донькою проживали в м. Білозерське Донецької області, після чого вона з донькою переїхали в м. Канів. Чоловік залишився проживати у м. Білозерське, з яким вона підтримувала зв`язок, донька їздила у гості. Паспорт чоловіка вона забрала з собою, оскільки переживала, що під час воєнний дій його особисті документи можуть бути втрачені. У травні 2020 року зв`язок з чоловіком було втрачено, вона почала його розшукувати та звернулася у поліцію, де було відкрито кримінальне провадження. Слідство триває, є безрезультатним. Після зникнення [PERSON] ніхто не бачив, не спілкувався з ним та не чув будь-які відомості про нього чи про обставини його зникнення. З метою встановлення опіки над майном набутим у шлюбі з безвісно зниклим, встановлення підстав для розірвання шлюбу, вирішення питання стосовно боргових зобов`язань, заявниця змушена звернутися до суду з даною заявою, в якій просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. У ході розгляду справи було проведено наступні процесуальні дії: Ухвалою суду від 04.08.2022 заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 10.08.2022 провадження у справі відкрито, призначено розгляд справи по суті на 07.10.2022, витребувано докази у справі. Ухвалою суду від 23.11.2022 витребувано докази у справі. У зв`язку з закінченням повноважень попереднього складу присяжних, протоколом попереднього відбору присяжних від 06.03.2023 визначено новий склад присяжних, після чого розгляд справи по суті призначено на 17.03.2023. Представник заявника адвокат Бовшик М.Ю. в судовому засіданні вимоги викладені в заяві підтримав повністю та просив заяву задовольнити, пояснив, що оскільки відомості про перебування [PERSON] відсутнє, місце його перебування невідоме, тому є необхідність у визнанні його безвісно відсутніми, починаючи з 25.05.2020. Представник заінтересованої особи Канівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засіданні не з`явилася, до суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника (а.с.58, 105). Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника заявника, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. За положеннями статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймала заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Отже, підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено поняття місця проживання, а саме: місце проживання -житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає. Таким чином, суд може визнати особу безвісно відсутньою за умови, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей, що вона проживає у своєму житлі, і місце її перебування має бути невідомим. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] народився [INFO] в м. Білозерське Донецької області, що підтверджується копією його паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 22.01.2002. Місцем його реєстрації зазначено [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.12.2005 вбачається, що виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів реєстрації шлюбу 28.12.2005 зроблено запис за № 131 (а.с.107). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.03.2004, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області від 02.05.2019 № 7103-5000118698 [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до листа слідчого управління ГУНП в Донецькій області № О-129 гл/20102-2020 від 05.10.2020 у провадженні слідчого відділення Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 12020050260000482, розпочате за фактом безвісного зникнення [PERSON] , досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, проводяться слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення місцезнаходження [PERSON] та всіх обставин його зникнення (а.с.17,18). Як вбачається з листа слідчого управління ГУНП в Донецькій області від 03.06.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12020050260000482 за фактом безвісного зникнення [PERSON] , за ч.1 ст. 115 КК України триває (а.с.19). Згідно постанови старшого слідчого СВ Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП України в Донецькій області від 25.05.2020 [PERSON] , [INFO] оголошено у розшук по кримінальному провадженню №12020050260000482 від 25.05.2020 (а.с.86). Відповідно до Витягу з ЄРДР від 25.05.2020 зареєстрованого за №12020050260000482 за ч. 1 ст. 115 КК України, вбачається, що до ЧЧ Дружківського ВП надійшло повідомлення від реабілітаційного центру м. Дружківка про те, що 19.05.2020 з їхнього центру безвісті зник [PERSON] , [INFO] , який зловживав алкогольними напоями (а.с.87, 88). Таким чином, враховуючи вище викладене, матеріалами справи встановлено та підтверджено, що відносно громадянина [PERSON] протягом останніх двох років відсутні відомості за місцем його постійного проживання, місце його перебування нікому невідоме. Суд також вважає за необхідне зазначити, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (постанова Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц). Таким чином, з аналізу вище вказаних норм вбачається, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Під час розгляду справу суду необхідно з`ясувати місце постійного проживання особи на час її зникнення, заходи, які приймала заявник для встановлення місцезнаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). З поданої до суду заяви про визнання фізичних осіб безвісно відсутніми, однією із підстав для звернення заявника з вказаною заявою є намір встановити опіку над майном [PERSON] на час його відсутності. Як вже зазначалося вище, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Таким чином, враховуючи відсутність відомостей протягом останніх двох років за місцем останнього відомого місця проживання [PERSON] , суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім з 25.05.2020, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved