Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Волощук В.В. в її інтересах звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить припинити спільну часткову власність на 5/6 частин земельної ділянки, кадастровий номер 3521182400:02:000:2114, що знаходиться на території Казавчинської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, та визнати за [PERSON] право власності на цілу земельну ділянку кадастровий номер 3521182400:02:000:2114, загальною площею 2,29 га., з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Казавчинського старостинського округу Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входила земельна ділянка кадастровий номер 3521182400:02:000:044, пощею 2.76 га, що знаходиться на території Казавчинської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. Батько позивача - [PERSON] був спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та відповідно прийняв спадщину після смерті останньої, набувши право власності на 5/6 частин даної земельної ділянки. Батько відповідача - [PERSON] , як спадкоємець за законом, який мав право на обов`язкову частку у спадковому майні померлої, також прийняв спадщину після смерті [PERSON] та набув право власності на 1/6 частину даної земельної ділянки. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Позивач є спадкоємцем за законом після його смерті та відповідно успадкувала 5/6 частин земельної ділянки розміром 2,29 га, кадастровий номер 3521182400:02:000:2114, у відповідності до рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2018. Відповідач, як спадкоємець за законом після смерті батька [PERSON] успадкувала право власності на земельну ділянку площею 0,4593 га, кадастровий номер 3521182400:02:000:2009, та відповідно отримала свідоцтво про право на спадщину, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, де розмір її частки визначений, як один. Разом з тим, розмір частки позивача в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на згадану земельну ділянку площею 2,2964 га визначено, як 5/6 часток. На даний час позивач виявила намір припинити спільну часткову власність на дане майно. Позиція відповідача. Відповідач правом подачі відзиву не скористалася. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2022 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 24.03.2023 відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає повністю. 30.03.2023 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, в заявах до суду просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Крім того, відповідач у заяві до суду заявлені позовні вимоги визнала повністю. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої зокрема входила земельна ділянка площею 2,76 га, кадастровий номер 3521182400:02:000:044, що знаходиться на території Казавчинської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. [PERSON] та [PERSON] були спадкоємцями за заповітом та за законом після смерті [PERSON] . З свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 1407, вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем на 1/6 частку майна [PERSON] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки № [NUMBER] , кадастровий номер 3521182400:02:000:044, в межах згідно з планом, яка розташована на території Казавчинської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, розміром 2,76 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11). З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 1405, вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем на 5/6 частки майна [PERSON] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки № [NUMBER] , кадастровий номер 3521182400:02:000:044, в межах згідно з планом, яка розташована на території Казавчинської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, розміром 2,76 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12). З рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2018, яке набрало законної сили 19.06.2018, вбачається, що [PERSON] зверталася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , та такий позов був задоволений та визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 5/6 частин земельної ділянки, площею 2,29 га, кадастровий номер 3521182400:02:000:2114, що розташована на території Казавчинської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, після смерті [PERSON] . Зазначено, що факт належності померлому [PERSON] права власності на 5/6 частин земельної ділянки площею 2,29 га, що розташована на території Казавчинської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, стверджується даними свідоцтва про право на спадщину за заповітом та даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.09.2017, номер витягу НВ-3504831472017 (а.с. 20-21, 6-9). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.07.2018, номер витягу 130174356, та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.12.2022, номер витягу НВ-9905421882022, вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,2964 га, кадастровий номер 3521182400:02:000:2114, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, Казавчинська сільська рада, право власності виникло на підставі рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2018, визначено, що видом спільної власності є спільна часткова, розмір частки: 5/6 (а.с. 13-17). Відповідач [PERSON] успадкувала після смерті батька [PERSON] належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,4593 га, кадастровий номер 3521182400:02:000:2009, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, Казавчинська сільська рада. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.04.2019, номер витягу 161919542, вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,4593 га, кадастровий номер 3521182400:02:000:2009, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, Казавчинська сільська рада, право власності виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 02.04.2019 Гайворонською районною державною нотаріальною конторою, визначено розмір частки: 1 (а.с. 13-17). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною першою статті 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до частин першої, третьої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] її спадкоємці за законом та заповітом [PERSON] та [PERSON] отримали право власності на спадкове майно у відповідних частках по 1/6 та 5/6 відповідно. Відповідач [PERSON] при реєстрації права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зареєструвала таке право за собою, як один об`єкт, тим самим припинивши спільну часткову власність на успадковувану земельну ділянку, присвоївши їй кадастровий номер 3521182400:02:000:2009. Разом з тим, хоч право спільної часткової власності на успадковувану земельну ділянку для сторін фактично припинилося, між тим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2,2964 га, кадастровий номер 3521182400:02:000:2114, належну позивачу [PERSON] , яку вона успадкувала після смерті [PERSON] , значаться дані про вид спільної часткової власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна, розмір частки якої зазначено, як 5/6. Оскільки в позасудовому порядку сторони не досягли згоди щодо поділу нерухомого майна, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про припинення спільної часткової власності на 5/6 частин земельної ділянки, кадастровий номер 3521182400:02:000:2114, що знаходиться на території Казавчинської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, слід визнати за [PERSON] право власності на цілу земельну ділянку кадастровий номер 3521182400:02:000:2114, загальною площею 2,29 га., з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Казавчинського старостинського округу Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області. Щодо судових витрат. Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зі змісту ч.1 ст. 142 ЦПК України слідує, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 496 грн. 20 коп. Крім того, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору при поданні позову.

Outcome: approved