Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

16.02.2023 р. позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача - Баришівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову зазначили, що [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивачки [PERSON] . При житті [PERSON] ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склав. [PERSON] та [PERSON] одружилися 29 січня 1967 року. За час шлюбу [PERSON] та [PERSON] подружжям в 1974 році був побудований житловий будинок розташований по [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Право власності на житловий будинок підтверджується свідоцтвом на забудову індивідуальної садиби виданого на ім`я [PERSON] [INFO] , копія свідоцтва додається до матеріалів справи. Після смерті [PERSON] до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася дружина померлого [PERSON] та син померлого [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не отримували, також нотаріусом не видавалося свідоцтво про право власності на житловий будинок на частку у спільному майні подружжя. [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулися мати спадкодавця [PERSON] , дружина спадкодавця [PERSON] та діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулися діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі на спадковий житловий будинок розташований по [ADDRESS] ніхто не отримав до даного часу. Житловий будинок розташований по [ADDRESS] є спільною сумісною власністю чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON] та фактично належить кожному по 1/2 частці. Після смерті [PERSON] 1/2 частку майна фактично успадкували: 1/4 частку [PERSON] та 1/4 частку [PERSON] (1/2 : 2 = 1/4). Після смерті [PERSON] 1/4 частку майна фактично успадкували: 1/16 частку [PERSON] , 1/16 частку [PERSON] , 1/16 частку [PERSON] та 1/16 [PERSON] (1/4 : 4 = 1/16). Після смерті [PERSON] 1/16 частку фактично успадкували: 1/32 частку [PERSON] та 1/32 частку [PERSON] (1/16 : 2 = 1/32). Виходячи з вищевикладеного позивачі по справі вважають, що мають право на відповідні частки в житловому будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] : [PERSON] має право на 13/16 частки (яка складається з 1/2 часки у спільному сумісному майні подружжя, з 1/4 частки яку вона фактично успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] та з 1/16 частки яку вона фактично успадкувала після смерті сина [PERSON] (1/2 + 1/4 +1/16 = 13/16); [PERSON] має право на 3/32 частки, яка складається з 1/16 частки яку вона фактично успадкувала після смерті батька [PERSON] та з 1/32 частки яку вона фактично успадкувала після смерті матері [PERSON] (1/16+ 1/32 = 3/32) [PERSON] має право на 3/32 частки, яка складається з 1/16 частки яку він фактично успадкував після смерті батька [PERSON] та з 1/32 частки яку він фактично успадкував після смерті матері [PERSON] (1/16+ 1/32 = 3/32) Нотаріус Баришівської державної нотаріальної контори не має змоги видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок розташований по [ADDRESS] про, що надала відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відмову у видачі свідоцтва нотаріус мотивувала тим, що відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок розташований по [ADDRESS] видане на ім`я спадкодавця, спадкоємцями надане тільки свідоцтво на забудову індивідуальної садиби. В зв`язку з тим, що прізвище позивача [PERSON] в паспорті громадянина України зазначено « [PERSON] », в свідоцтві про народження позивача та його батьків прізвище також зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть батьків позивача [PERSON] та [PERSON] зазначено « [PERSON] » виникає необхідність у встановленні родинних відносин між позивачем [PERSON] та його батьками [PERSON] та [PERSON] . В зв`язку з вищевикладеним, позивачі звернулись до суду із вищевказаним позовом, який просили задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 21.02.2023р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого судового засідання призначено на 14.03.2023р. 13.03.2023р. на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача - Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області - щодо визнання позову та розгляду справи у відсутність представника відповідача. 13.03.2023 р. на адресу суду надійшла заява представника позивачів - [PERSON] - щодо розгляду справи у відсутність позивачів та їх представника. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача - Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області - у підготовче судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, з позовним вимогами погодились у повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.07.2004 р. (а.с.9). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.03.2019 р. (а.с. 10). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.11.2020 р. (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.11.1968р., батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.08.1990р., батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.06.1994р., батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 29.01.1967р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ; [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 20). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26.08.1989р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ; [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.21). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.02.2009р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ; [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.22). Зі змісту документів на забудову індивідуальної садиби від 10.07.1974р., «забудовником житлового будинку розташованого по [ADDRESS] є [PERSON] » (а.с. 26-34). Постановою державного нотаріуса Баришівського державної нотаріальної контори Малиновської Н.В. № 134/02-31 від 10.02.2023р., було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.37). Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Згідно ст.. 22 КпШС України Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ст.. 28 КпШС Укарїни В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Згідно ст.. 29 КпШС України Якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Так згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п 10. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив. Відповідно до ст. ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті. Так згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Так згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно ст.. 293 ЦПК України, суд розглядає справи в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, у позовній заяві позивачі не ставлять вимоги про стягнення судового збору з відповідача. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідачів на користь позивачів витрат по сплаті судового збору, сплачених при зверненні до суду с вищевказаним позовом.

Outcome: approved