Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Ренійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 21.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 22.12.2021 року за результатами розгляду справи № 510/1299/21 було розірвано. Проте, подружні відносини між сторонами були припиненні ще у 2019 році. 16.08.2021 року позивачка, фактично перебуваючи у шлюбі із гр. [PERSON] , народила дитину - [PERSON] , однак, біологічним батьком дитини є [PERSON] . Оскільки контактів із відповідачем [PERSON] у позивачки були відсутні, зв`язок вони не підтримують з 2019 року, не було можливості зв`язатися з останнім для вирішення питання щодо розлучення, тому записати батьком дитини [PERSON] , який своє батьківство не заперечує, в порядку ч. 2 ст. 122 СК України не було можливості. З огляду на вищевикладене, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким: ?Визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Одеса, Одеської області, актовий запис № 63 від 20.04.2022 року; ?Виключити з актового запису № 63 від 20.04.2022 року, складеного Ренійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про народження [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 20.04.2022 року), відомості про батька [PERSON] , громадянина Грузії; ?Зобов`язати Ренійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису № 63 від 20.04.2022 року про народження [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Одеса, Одеської області (свідоцтво про народження серія Серія [NUMBER] від 20.04.2022 року, видане Ренійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 63 від 20.04.2022 року), виключивши з актового запису відомості про батька [PERSON] , громадянина Грузії та зазначивши батьком дитини [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), [INFO] , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище дитини на прізвище « [PERSON] », з по - батькові на « [PERSON] ». Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 27.06.2022 року було постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 25.10.2022 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси в рамках розгляду даної справи призначено судово - медичну експертизу та провадження по справі було зупинено на час проведення експертизи. 28.12.2022 року до суду надійшов Висновок експерта № 601 від 26.12.2022 року та ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 05.01.2023 року було поновлено провадження з розгляду даної справи. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07.02.2023 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Однак, представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та провести розгляд даної справи за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Представник третьої особи Ренійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. По справі встановлено, що 21.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 22.12.2021 року за результатами розгляду справи № 510/1299/21 було розірвано, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією вказаного рішення. 16.08.2021 року [PERSON] , фактично перебуваючи у шлюбі із гр. [PERSON] , народила дитину - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 10.04.2022 року). Так, із вказаного свідоцтва про народження вбачається, що Ренійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20.04.2022 року вчинено актовий запис № 63 про народження [PERSON] . У графі «Батьки» батьком дитини зазначено [PERSON] , а в графі мати - [PERSON] . Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 СК України, передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Так, Сімейним кодексом України, встановлена презумпція шлюбного батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно приписів ч.ч. 2, 3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про батьківство мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. При цьому Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Відповідно до частини першої статті 108 ЦПК України, експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи. Суд констатує, що за клопотанням позивачки [PERSON] в рамках розгляду даної справи було призначено судово - медичну експертизу, проведення якої було доручено експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово - медичної експертизи». Так, із дослідженого судом Висновку експерта № 601 від 26.12.2022 року вбачається, що молекулярно - генетичним аналізом ДНК встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої гр. [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,99999 %, таким чином батьківство практично доведено. Таким чином, суд, оцінивши вищевказаний висновок експертизи з точки належності та допустимості, достатності в ракурсі критеріїв, які зазначені в ст.ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України, сприймає його як належний та допустимий, достатній доказ, який свідчить про підтвердження біологічного батьківства відповідача [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що твердження позивача про те, що відповідач [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , а відповідно батьком дитини є відповідач [PERSON] , знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами, які є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення позову в частині визнання [PERSON] батьком дитини, виключення відомостей про батьківство [PERSON] з актового запису № 63 від 20.04.2022 року про народження [PERSON] , зробленого Ренійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про народження та внесення змін до актового стану про народження дитини. Щодо позовної вимоги про зобов`язання Ренійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження [PERSON] , [INFO] , та видати нове свідоцтво про народження, суд приходить до переконання, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять зокрема державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх. Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. На підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ст.134 СК України). Також, згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Суд констатує, що рішення суду саме по собі про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини та внесення змін до актового запису є підставою для внесення відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану змін до актового запису про народження дитини та видачі нового свідоцтва, і тільки у разі безпідставної відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану виконати рішення суду, яке набрало законної сили, такі дії чи бездіяльність даного органу можуть бути оскарженні у визначеному процесуальним законодавством судовому порядку. Таким чином, суд приходить до переконання про передчасність заявлення вимоги про зобов`язання Ренійського відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження дитини [PERSON] , [INFO] , та видати нове свідоцтво про народження [PERSON] .

Outcome: partial