Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

13.12.2021 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] , в якому просила суд: достроково припинити шляхом розірвання договір побутового підряду на ремонт квартири/житлового будинку № 07/06 , укладений 07.06.2021 року між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь грошові кошти за не виконанні по договору побутового підряду на ремонт квартири/житлового будинку № 07/06 , укладений 07.06.2021 року зобов`язання - в сумі 26096,30 гривень, стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь штраф за невиконання по договору побутового підряду на ремонт квартири/житлового будинку № 07/06 , укладений 07.06.2021 року зобов`язань в сумі 27728,54 гривень, стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь пеню в розмірі 3% від суми невиконаних робіт за кожен день прострочення виконання в сумі 98949,18 гривень та стягнути понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.06.2021 року між сторонами було укладено договір побутового підряду на ремонт квартири/житлового будинку № 97/06 . На виконання умов договору позивачем було перераховано відповідачеві грошові кошти в сумі 1000,00 доларів США (27000,00 гривень). За умовами договору відповідач був зобов`язаний виконати ремонтні роботи та здійснити встановлення елементів інтер`єру з каталогів відомих виробників. Проте позивач вказує, що жодного каталогу їй запропоновано не було, матеріали для ремонтних робіт було запропоновано обирати в магазині мережі «Епіцентр», візит до якого було здійснено позивачем разом з відповідачем лише один раз. В ході даного візиту було обрано сантехніку та покриття для підлоги. Умовами договору було передбачено оплату ремонтних робіт частинами (1000,00 доларів США при укладенні договору, і далі по графіку - оплата двома частинами по 3600,00 доларів США та остаточний розрахунок 1010,00 доларів США після завершення робіт). Мотивуючи необхідністю придбання матеріалів для виконання робіт, відповідач отримав (окрім отриманих при укладенні договору) ще 7200,00 доларів США, а саме: 14.06.2021 року - 3600,00 доларів США, 30.06.2021 року 2300,00 доларів США, а також 30.06.2021 року - 56500,00 гривень на банківську картку, що підтверджується підписом відповідача на примірнику договору позивача, а також квитанцією про перерахування грошових коштів на банківську картку. Сума 56500,00 гривень включала в себе частину платежу по договору (1300,00 доларів США та вартість теплої підлоги та монтажу теплої підлоги), що було погоджено сторонами додатково в месенжері телеграм. Позивач вказувала, що неодноразові візити на об`єкт показали, що роботи по ремонту фактично не зрушили з місця. Робочі, які при візитах на об`єкт, перебували в приміщенні та не виконували жодних робіт, мотивували відсутність таких зрушень тим, що відповідач не придбав необхідні для виконання робіт матеріали. Незважаючи на те, що роботи по ремонту об`єкта мали бути закінчені до 15.08.2021 року, частина робіт не виконана відповідачем і по даний час. 20.08.2021 року відповідачем в месенджері телеграм позивача було повідомлено про те, що тепер ремонтом об`єкту буде займатись [PERSON] , а також [PERSON] було створено групу з назвою «Гостомель», в яку було включено позивача та [PERSON] та в цій групі відповідачем проінформовано про перелік робіт, які необхідно зробити на об`єкті. Позивач вказувала, що [PERSON] дійсно займалась організацією робіт на об`єкті, однак весь час повідомляла їй про те, що відповідач не передав їй грошових коштів (з оплачених позивачем за матеріали та виконані роботи), і має якісь проблеми на інших будівельних об`єктах, а тому щоб не затримувати хід робіт на об`єкті, запропонувала позивачу заплатити грошові кошти з тієї суми, яка була залишком по оплаті по договору (1010,00 доларів США), а відповідач потім проведе оплату по інших роботах та матеріалах. Зокрема, позивач вказувала, що додатково нею було оплачено окремо вже включені у вартість робіт та оплачені нею роботи з встановлення натяжної стелі, роботи по укладці плитки в санвузлі та кухонного фартуха. Грошові кошти за ці роботи оплачувались на банківську картку [PERSON] (матері [PERSON] , яка нібито перебуває за кордоном): 26.09.2021 року - 2000,00 гривень; 30.09.2021 року - 8000,00 гривень; 04.10.2021 року - 8600,00 гривень; Окрім того, було оплачено 2000,00 гривень на банківську картку залученого [PERSON] до виконання робіт з укладки плитки [PERSON] . Таким чином, окрім оплачених позивачем відповідачеві раніше грошових коштів, було оплачено в рахунок залишку суми по договору (1010,00 доларів США) 18600,00 гривень (700,00 доларів США по курсу НБУ станом на дати оплат за даними сайту finance.ua - в середньому за вказані вище дати 26.60 гривень/долар США). Позивач вказувала, що до закінчення виконання робіт по договору позивачем було проведено оплату робіт в обсязі більшому, ніж передбачено умовами договору відповідно до графіку та порядку оплат, оскільки останні 1010,00 доларів США підлягали оплаті після прийняття всього обсягу робіт по договору. З огляду на значне прострочення виконання відповідачем зобов`язання по договору в частині виконання робіт (зокрема, придбання та монтаж електроосвітлювальних приладів, міжкімнатних дверей та тумби з рукомийником) 23.10.2021 року позивачем на адресу відповідача (як на адресу реєстрації, так і на адресу офісу) було направлено вимогу про негайне виконання зобов`язань по договору щодо монтажу тумби з рукомийником, освітлювальних приладів та міжкімнатних дверей, а також проінформовано відповідача про наявне право нарахувати суму штрафу за прострочення виконання зобов`язань по договору, а також попереджено про намір звернутись до суду у випадку невиконання відповідачем зобов`язань за договором до 30.10.2021 року. Вимога від 23.10.2021 року була отримана відповідачем 25.10.2021 року за місцем знаходження офісу: [ADDRESS]. Проте, вказана вимога відповідачем була проігнорована. Крім того, позивач зазначала, що 29.10.2021 року в зв`язку з ігноруванням відповідачем направленої вимоги в месенджері Telegram нею в групі « [INFO] » було запропоновано відповідачеві прибути 30.10.2021 року на об`єкт для складення акту приймання-передачі виконаних робіт. Вказане повідомлення відповідачем було залишено без реагування. 30.10.2021 року в зв`язку з тим, що відповідач на об`єкт для складення акту приймання-передачі виконаних робіт не прибув, відповідний акт приймання-передачі виконаних робіт позивачем було складено самостійно за участю двох свідків. 04.11.2021 року позивачем на адресу відповідача було направлено копію акта виконаних робіт та копію чека з мережі «Епіцентр» про придбання світильників з вимогою компенсувати вартість світильників, а також доставити на об`єкт та встановити передбачені договором освітлювальні прилади, тумбу з рукомийником та міжкімнатні двері. Лист від 04.11.2021 року було отримано відповідачем 05.11.2021 року. Проте, відповіді на вказану вимогу від 04.11.2021 року від відповідача не надходило, зобов`язання по договору відповідачем виконано не було. Окрім того, 15.11.2021 року представником позивача, адвокатом Гойдик Т.Л. (керуючий партнер адвокатського об`єднання «Блек енд Вайт консалтинг» в її інтересах на електронні адреси відповідача ( [INFO] та [INFO] ) було направлено лист, в якому запропоновано врегулювати спір в досудовому порядку та попереджено про намір звернутись до суду та контролюючих органів стосовно порушень, допущених відповідачем як в ході виконання договору, так і тих, що вбачаються зі способу ведення відповідачем господарської діяльності. Лист адвоката Гойдик Т.Л. від 15.11.2021 року також відповідачем залишений без реагування. В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по договору 07.11.2021 року позивачем було замовлено міжкімнатні двері та їх монтаж в іншого виконавця - Фізичної особи-підприємця [PERSON] , загальна вартість виготовлення, доставки та монтажу дверей склала 25243,00 гривень. 07.11.2021 року позивачем було сплачено часткову передоплату за виготовлення дверей на реквізити Фізичної особи-підприємця [PERSON] . 17.11.2021 року Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було здійснено доставку та монтаж дверей. Крім цього, позивач вказувала, що має бути здійснено придбання та встановлення тумби з рукомийником (яка мала бути придбана та встановлена відповідачем, проте це зобов`язання відповідачем в порушення умов договору також не виконане). Позивач вказувала, що вона не має фінансової можливості здійснити також додаткові витрати на придбання тумби з рукомийником, тому визначити точну вартість тумби з рукомийником, яка підлягає стягненню з відповідача наразі неможливо. Однак, з огляду на те, що матеріали для виконання робіт на об`єкті обирались та придбавались в мережі «Епіцентр», а попередньо тумба з рукомийником була обрана позивачем разом з відповідачем, то на переконання позивача, з відповідача підлягає стягненню вартість обраної спільно з відповідачем тумби. Станом на дату обрання матеріалів та тумби з рукомийником обрані тумба та рукомийник коштували 5316,00 гривень та 1362,00 гривень відповідно. Загальна сума становила 6 678,00 гривень. Враховуючи той факт, що придбання та монтаж тумби з рукомийником були оплачені позивачем відповідачеві та, за словами відповідача і осіб, що виконували роботи на об`єкті, були придбані, але не доставлені для монтажу на об`єкт, позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню вартість тумби з рукомийником - 6678,00 гривень. Оскільки сторонами не було погоджено окремо кошторис в розрізі по кожному виду робіт, встановити вартість монтажу тумби з рукомийником наразі неможливо, в зв`язку з чим позивач не заявляє суму вартості монтажу тумби з рукомийником до стягнення з відповідача, хоча і нестиме додаткові витрати не лише на придбання тумби з рукомийником, а й на їх монтаж. Таким чином, загальна вартість поставки та встановлення на об`єкті тумби з рукомийником, міжкімнатних дверей та освітлювальних приладів становить та, відповідно, сума, на яку позивач змушений понести додаткові витрати, становить: 6678,00 гривень + 25243,00 гривень + 2660,00 гривень = 34581,00 гривень. Позивач вказувала, що з огляду на те, що нею по договору останній платіж фактично було здійснено в сумі 18600,00 гривень (еквівалент 700.00 доларів США по курсу НБУ 26,6 гривень/долар США станом на період оплати за даними сайту finance.ua), а загальна сума останнього платежу відповідно до умов договору становить 1010,00 доларів США, то сума, яка по договору позивачем не оплачена (в зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором) становить 310,00 доларів США (еквівалент 8484,70 гривень по курсу на 08.12.2021 року - 27,37 гривень/долар США). Отже, загальна сума невиконаних відповідачем зобов`язань за договором становить: 34581,00 гривень - 8484,70 гривень = 26096,30 гривень. За пунктом 1.1 договору підрядник (відповідач) взяв на себе зобов`язання виконати ремонтні роботи в погодженому сторонами об`ємі та погоджені сторонами строки. Замовник (позивач) згідно пункту 3.1 договору взяв на себе зобов`язання своєчасно здійснювати оплату робіт по договору в строках і сумах, що погоджені сторонами. Пунктом 2.1 договору сторонами погоджено загальну вартість робіт по договору - 9210,00 доларів США. Згідно пункту 3.5 договору оплата по договору здійснюється замовником в національній валюті України - гривні. Як вбачається з фактичних обставин справи, розрахунок між сторонами здійснювався як в безготівковій формі (на банківську картку відповідача в гривні, так і готівкою в іноземній валюті - доларах США). Згідно умов договору строк виконання робіт по договору - до 15.08.2021 року. Відповідно до п. 7.1 договору здача-приймання виконаних робіт по кожному етапу їх завершення оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт, який готується підрядником (відповідачем). По закінченню робіт в цілому підрядник готує та надає замовнику або його уповноваженому представникові кінцевий акт приймання-передачі виконаних робіт, після підписання якого підрядник вважається таким, що виконав свої зобов`язання по даному договору в повному обсязі. Однак, жодного акту приймання-передачі виконаних робіт відповідачем (як підрядником по договору) позивачеві надано не було, в тому числі не було надано і кінцевого акту приймання-передачі виконаних робіт. 30.10.2021 року в зв`язку з неприбуттям відповідача на об`єкт для складення акту приймання-передачі виконаних робіт позивачем самостійно було складено акт приймання-передачі виконаних робіт, в якому зазначено перелік робіт, що мали бути виконані, проте станом на 30.10.2021 року виконані відповідачем не були. Копія акту приймання-передачі виконаних робіт від 30.10.2021 року була направлена на адресу відповідача з вимогою усунути виявлені недоліки та виконати роботи, що станом на 30.10.2021 року виконані відповідачем не були. Проте, вимога про усунення вказаних в акті приймання-передачі виконаних робіт залишилась без реагування зі сторони відповідача. Таким чином, з наведеного вище очевидно вбачається порушення відповідачем зобов`язань за договором в частині виконання робіт: доставка та монтаж міжкімнатних дверей, доставка та монтаж освітлювальних приладів, доставка та монтаж тумби з рукомийником. Згідно пункту 8.3 договору за порушення строків виконання робіт по закінченню всіх етапів понад 5 (п`ять) робочих днів, підрядник сплачує замовникові штраф в розмірі 0,1% від суми даного договору за кожен день. Станом на дату складення цього позову прострочення виконання робіт, допущене відповідачем, становить 110 днів (з 20.08.2021 року по 08.12.2021 року). Загальна сума договору відповідно до пункту 2.1 договору становить 9210,00 доларів США. Курс долара США до гривні станом на 08.12.2021 року за даними сайту finance.ua (курс НБУ) становить 27,37 гривень за один долар США. Таким чином, станом на 08.12.2021 року штраф, що підлягає нарахуванню та стягненню з відповідача відповідно до пункту 8.3. договору становить: 9210,00 доларів США Х 0,1% Х 110 днів Х 27,37 гривень = 27 728, 54 гривень. Окрім того, позивач вказувала, що правовідносини які склалися між нею та відповідачем підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки саме цим регулюються правовідносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності відповідно до преамбули Закону. Таким чином, роботи за договором підпадають під визначення «продукція» в контексті Закону України «Про захист прав споживачів». Всі істотні умови виконання робіт погоджені між позивачем та відповідачем укладеним 07.06.2021 року договором. Законодавством не встановлено іншого розміру пені за невиконання робіт по договору підряду, таким чином, для розрахунку та стягнення пені з відповідача за несвоєчасне виконання частини робіт по договору застосуванню підлягають саме положення статті 10 Закону. Як було зазначено вище, загальна вартість робіт, що невиконані відповідачем, становить 86117,79 гривень. Відтак, сума пені, що підлягає стягненню з відповідача, станом на 08.12.2021 року становить: 26096,30 гривень Х 110 днів Х 3% = 86117,79 гривень. Відповідно до пункту 11.1 договору, договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2021 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по даному договору. Договір сторонами було підписано 07.06.2021 року, строк дії договору на момент подання позову не закінчився, та, оскільки відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за договором, то в силу положень пункту 11.1 договору строк дії договору не закінчиться і 31.12.2021 року. Оскільки договором передбачено взаємні зобов`язання сторін, то позивач є боржником перед відповідачем в частині оплати робіт по договору, а відповідач є боржником перед позивачем в частині виконання робіт по договору. Оскільки, позивачем зобов`язання по договору в частині оплати виконано належним чином, то в даному випадку має місце прострочення відповідача як боржника. Позивачем в зв`язку з простроченням відповідача було замовлено та оплачено виготовлення та монтаж міжкімнатних дверей, придбано освітлювальні прилади та заплановано придбання і монтаж тумби з умивальником, в зв`язку з чим виконання зобов`язань за договором відповідачем для позивача втратило інтерес. Позивач вказувала, що при укладенні договору з відповідачем вона розраховувала на своєчасне виконання відповідачем повного обсягу передбачених договором ремонтних робіт, проте, як вбачається з наведених вище фактів, відповідачем було допущено порушення зобов`язань за договором, частина передбачених договором робіт не виконана навіть станом на момент звернення до суду з даним позовом, що змушує позивача нести додаткові значні витрати та унеможливило в строки, в які я розраховувала здійснити переїзд до нового помешкання, розпочати використання об`єкту для проживання моєї сім`ї. Витрати, які позивач поніс в зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань по договору є реальними збитками, сума яких становить 26096,30 гривень. 25.01.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче провадження у справі. 04.10.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до розгляду по суті. 23.01.2023 року позивач через канцелярію суду зареєструвала заяву, в якій просила суд здійснювати розгляд справи у її відсутності, вказувала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити. 15.03.2023 року сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені у визначеному чинним законодавством порядку. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом. Пунктом 1 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до статі 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частина третя статті 653 ЦК України також зазначає, що договір може бути розірвано або за домовленістю сторін, або на вимогу однієї з сторін за рішенням суду. При цьому, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації про умови оплати, доставки, виконання договору купівлі-продажу; Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. У частині 2 згаданої вище статті вказано, що якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Зважаючи на викладене, суд визнає обґрунтованими доводи позову про порушення відповідачем прав позивача як замовника послуг і споживача, та вбачає підстави для захисту порушеного права, а саме дострокового припинення відносин шляхом розірвання договору побутового підряду на ремонт квартири/житлового будинку № 07/06 , укладений 07.06.2021 року та примусового стягнення грошових коштів за невиконанні по договору побутового підряду на ремонт квартири/житлового будинку № 07/06 від 07.06.2021 року зобов`язання в сумі 26096,30 гривень. Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно пункту 8.3 договору за порушення строків виконання робіт по закінченню всіх етапів понад 5 (п`ять) робочих днів, підрядник сплачує замовникові штраф в розмірі 0,1% від суми даного договору за кожен день. Станом на дату складення цього позову прострочення виконання робіт, допущене відповідачем, становить 110 днів (з 20.08.2021 року по 08.12.2021 року). Загальна сума Договору відповідно до пункту 2.1. Договору становить 9210,00 доларів США. Курс долара США до гривні станом на 08.12.2021 року за даними сайту finance.ua (курс НБУ) становить 27,37 гривень за один долар США. Таким чином, станом на 08.12.2021 року штраф, що підлягає нарахуванню та стягненню з відповідача відповідно до пункту 8.3. договору становить: 9210,00 доларів США Х 0,1% Х 110 днів Х 27,37 гривень = 27 728, 54 гривень. Розрахунок штрафник санкцій Позивачем здійснено арифметично правильно. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф за невиконання договору побутового підряду на ремонт квартири/житлового будинку № 07/06 від 07.06.2021 року в сумі 27728,54 гривні. Щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] пені в розмірі 3% від суми невиконаних робіт, за кожен день прострочення виконання в сумі 98949,18 гривень, суд вважає, що відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Натомість згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за те саме правопорушення. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за те саме порушення, на думку суду, свідчить про недотримання імперативних положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за те саме порушення. Відтак вказана вимога позивача задоволенню не підлягає. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частина 6 цієї норми визначає, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У частині 9 статті 141 ЦПК України зазначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Під час розгляду справи судом встановлено, що спір виник виключно внаслідок неправильних дій відповідача, який ухилився від виконання власних зобов`язань за договором. Тому витрати по сплаті судового збору на відповідача покладаються всі судові витрати. Отже з огляду на результат розгляду справи та ураховуючи, що позивач як споживач звільнений від сплати судового збору на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вбачає підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судового збору за ставкою, встановленою Законом України «Про судовий збір» для вимог фізичних осіб майнового характеру та немайнового характеру, що становить 1016,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial