Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

У травні 2021 року позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води у сумі 90 765,53 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.03.2018 на виконання вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" КП "Київтеплоенерго" підготувало та опублікувало договір про надання послуг централізованого опалення та гарячої води в газеті Хрещатик № 34 (5085), за яким свідоцтвом повного та беззаперечного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем. [PERSON] є споживачем послуг з центрального опалення та гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Однак відповідач здійснює неналежним чином оплату таких послуг, у зв`язку з чим перед позивачем станом на 01.04.2021 утворилась заборгованість у розмірі 62 159,53 грн., яка складається з: 20 171,38 грн. - заборгованість за надані послуги з центрального опалення; 41 988,15 грн. - заборгованість за послуги централізованого постачання гарячої води. Окрім того, 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договір №602-18 про відступлення права вимоги, за яким КП «Київтеплоенерго» прийняв право вимоги до [PERSON] з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 28 606,00 грн. Позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 90 765,53 грн., а також 33,00 грн. витрат, пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17.05.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 07.12.2021 заяву представника позивача про заміну відповідача задоволено, замінено відповідача у справі №754/7198/21 [PERSON] на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ). Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2022 року у справі № 754/7198/21 позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»: заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 10319,69 грн.; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 18286,31 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 20 171,38 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 41988,15 грн.; витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн.; судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн. 12 грудня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2022 року у справі № 754/7198/21. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 15 грудня 2022 року вказану заяву залишено без руху та встановлено заявнику строк для усунення недоліків. [PERSON] подала заяву про усунення недоліків, в якій вона просила суд: 1. Поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва у справі № 754/7198/21 від 19.03.2022, яке ухвалене у справі за позовом про стягнення заборгованості. 2. Переглянути заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва у справі № 754/7198/21 від 19.03.2022, яке ухвалене у справі за позовом про стягнення заборгованості. 3. Скасувати заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва у справі № 754/7198/21 від 19.03.2022, яке ухвалене у справі за позовом про стягнення заборгованості та призначити до повторного розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі. 4. Зупинити примусове виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва у справі № 754/7198/21 від 19.08.2022 за виконавчим провадженням № 69672488. 5. Застосувати строки позовної давності за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на загальну суму 35 624,74 з неї: в розмірі 22 172,36 грн. за централізоване опалення; з неї в розмірі 13 452,38 грн. за постачання гарячої води. Окрім того, заявниця зазначила про часткову сплату нею заборгованості. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2023 року поновлено відповідачу [PERSON] пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2022 року у справі №754/7198/21. Прийнято до розгляду заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2022 року. Призначено вказану заяву до розгляду у судовому засіданні на 14 лютого 2023 року. 14.02.2023 від [PERSON] надійшла заяву про виправлення описки, в якій вона просила вважати правильним дату судового рішення "01 лютого 2022 року" замість помилкового "19 березня 2022 року". Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2023 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2022 року у справі № 754/7198/21 за позовною заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01 лютого 2022 року у справі № 754/7198/21 за позовною заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні на 16 березня 2023 року. 27 лютого 2023 року представником позивача подано заперечення на заяву відповідача про перегляд заочного рішення, в яких він вказує, що відповідач вчасно не сплачував грошові кошти за заборгованість і позивач був змушений звертатись до суду з метою захисту порушеного права. Позивачем було отримано право вимоги до відповідачів на загальну суму 56205,64 грн. Разом з цим, відповідачем було заявлено строки позовної давності на загальну суму 35624,74 грн., та шляхом математичних дій можна дійти висновку, що задоволенню підлягає 20580,90 грн. Проте, відповідачем у вересні місяці 2020 року проведено оплату за спожиті послуги за борговий період на суму 9166,78 грн. за централізоване опалення та 18432,86 грн. за централізоване постачання гарячої води, а загальна сума становить 27599,64 грн. Враховуючи, що оплати були проведені більше, ніж можливість заявлених позовних вимог, то фактично заборгованості за період ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» немає. Однак послуги спожиті за період КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підлягають залишенню в повному обсязі. Крім того, представником позивача подано розрахунок заборгованості з 2015 року. 02 березня 2023 від [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяву, в яких вона просить суд відмовити у задоволені позовних вимог КП «Київтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги до 01.05.2018 в розмірі 28606,00 грн. - в повному обсязі; заборгованість, яка утворилася за спожиті послуги з 01.05.2018 по 01.04.2021 в розмірі 62 159,53 грн., з них (ЦО 20171,38 та ПГВ 41 988,15 грн.) розділити та стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , по 1/5 частині боргу як власників частки майна на кожного по 12431,90 грн. (з них: ЦО 4034,27 грн. та ПГВ 8397,63 грн.). Відповідачка зазначає, що сума, яка не підлягає задоволенню за спірний період до 01.05.2018 складає саме 56205,64 грн. Разом з цим, відповідачем було здійснено оплату на банківський рахунок позивача з метою погашення заборгованості за спожиті послуги з 01.05.2018 по 01.04.2021 за ЦО в розмірі 9 166,78 та ПГВ в розмірі 18 432,86 грн. Тобто, позивач здійснив самостійне зарахування коштів не до тієї частини заборгованості за спірний період спожитих послуг до 01.05.2018. Таким чином, загальна сума боргу стала 28606,00 грн за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Отже, враховуючи те, що сума не могла бути задоволена з урахуванням п.12 Перехідних положень Цивільного кодексу України складає 35624,74 грн., та проведено оплати, то сума, яка була передана за договором цесії 56205,64 грн. мінус 35624,74 грн. дорівнює 20 580,90 грн. Однак оплати було здійснено на 27599,64 грн., тобто на більшу суму, чим було необхідно, а тому у відповідача станом на сьогоднішній день відсутня заборгованість за послуги, які надавалися ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та, які перейшли до позивача, а навпаки наявна переплата в розмірі 7018,74 грн. Стягнення заборгованості за послуги до 2018 року не підлягають задоволенню взагалі. Разом з цим, відповідачем не оспорюється нарахована заборгованість за спожиті послуги з 01.05.2018 по 01.04.2021. Після звернення відповідача до суду із заявою про перегляд заочного рішення стало відомо про те, що матеріали справи не містять інформації щодо порядку формування заборгованості до 01.05.2018, оскільки відсутня інформація, окрім додатків до договору цесії. У судовому засіданні 16 березня 2023 року представник позивача просив долучити розпорядження Деснянського ВДВС у м. Києві № 69672488 від 07.11.2022 та підтримав позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не заперечували щодо часткового задоволення позовних вимог. Відповідачі - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явилися, відзив на позовну заяву чи інших письмових пояснень від них до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідачі повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу їх зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте судові повістки повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів-3, -5, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. З відповіді Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» позивачу стало відомо, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (в рівних частках) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17.11.2000. Таким чином, відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із матеріалів справи, 11.10.2018 між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та Комунальним підприємство (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було укладено Договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесїї), за яким ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило право вимоги, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНРГО набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період з 01.08.2018 до дати укладення цього договору та коригувань платежів. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), прав вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 № 111 (4511). Відповідно до Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесїї позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 19486,47 грн. та право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 36 719,17 грн. за адресою: [ADDRESS] . Позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 10319,69 грн.; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 18 286,31 грн. Однак відповідачкою подано заяву щодо застосування наслідків спливу позовної давності. Відповідно до усталених загальних правових висновків Верховного Суду щодо порядку застосування позовної давності, викладених, зокрема, в постановах від 23 січня 2020 року у справі № 916/2128/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 914/197/19, виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3677/17, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму). Відповідно до положень статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з приписами статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Слід зауважити, що 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року. Згодом, карантин, встановлений вищевказаною постановою Кабінету Міністрів України, неодноразово продовжувався та він діє станом на час розгляду даної справи. Оскільки з 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у т.ч. статтями 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину. Отже, до вимог позивача про стягнення заборгованості за період з березня 2017 року до 01 травня 2018 року трирічний строк звернення до суду (позовна давність) не пропущений, оскільки на час подання позовної заяви 28.12.2021 такий строк був продовжений вищевказаним Законом. Водночас позивачем пропущено позовну давність за вимогами про стягнення заборгованості за період з липня 2015 року по лютий 2017 року. З розрахунку заборгованості за період з 01.07.2015 по 01.02.2023 вбачається, що заборгованість відповідача за період з березня 2017 року до 01 травня 2018 року з централізованого опалення становить 7117,72 грн., а з централізованого постачання гарячої води - 15 793,21 грн., а всього на суму 22910,93 грн. Також як вбачається із розрахунку позивачу у вересні 2020 року було здійснено оплату заборгованості, а саме з централізованого опалення - 9166,78 грн., а з централізованого постачання гарячої води - 18432,66 грн., а всього на суму 27599,44 грн., яка зарахована позивачем в оплату заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги. Таким чином, у відповідачів перед позивачем відсутня заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги. Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 20 171,38 грн. та заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 41988,15 грн. КП "Київтеплоенерго" було опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті Хрещатик від 28.03.2018 № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Так, стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Зі змісту п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" вбачається, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За приписами статей 526, 525, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки у відповідачів у власності перебуває по 1/5 частки квартири за адресою [ADDRESS] , то у з кожного відповідачів існує зобов"язання сплатити 1/5 частки боргу, що становитиме за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення з урахуванням математичних округлень з перших трьох відповідачів у розмірі 4034,28 грн., а з решти - 4034,27 грн. (20 171,38 грн. /5 = 4034,276) та заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води з кожного по 8397,63 грн. (41988,15 грн. / 5= 8397,63 грн.). Водночас, як вбачається з розпоряджень Деснянського ВДВС у м. Києві № 69672488 від 07.11.2022, грошові кошти в сумі 15000,00 грн., що надійшли 04.11.2022 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 754/7198/21, виданого 05.05.2022, суд загальної юрисдикції (Деснянський районний суд міста Києва) про стягнення грошових коштів з [PERSON] , перераховані двома платежами: заборгованість на суму 10928,00 грн. та судові витрати на суму 2303,00 грн. на рахунки Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». Таким чином, [PERSON] сплатила заборгованість перед позивачем в розмірі 10928,00 грн., у зв`язку з чим з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 1503,90 грн. (4034,27 грн. +8397,63 грн. - 10928,00 грн. = 1503,90 грн.). Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial