Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , терміном в 3 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно - квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері за заповітом. 14.11.2022 року позивач зверталася до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 27.12.2022 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згадуване спадкове майно у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для подачі такої заяви. В обґрунтування поважності причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини зазначено, що позивач є громадянкою держави Ізраїль, де проживає останні роки. Разом з нею проживала і спадкодавець, де і померла. У зв`язку з повномасштабним вторгненням військ російської федерації на територію України 24.02.2022 року та введенням на території України воєнного стану, веденням бойових дій на території країни, постійним нанесенням ракетних ударів російською федерацією по всій території України, цілковитою відсутністю у зв`язку з цим авіасполучення між Ізраїлем та Україною, обмеженим транспортним сполученням (повне обмеження до травня 2022 року) позивач не мала фізичної можливості приїхати на територію України та здійснити необхідні дії для реалізації своїх спадкових прав. Крім цього, перебуваючи в державі Ізраїль, позивачка зверталася до консульської установи України для отримання роз`яснення щодо строків прийняття спадщини в умовах воєнного стану та отримала відповідь про те, що на період воєнного стану всі строки припинені. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07.02.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У судове засідання позивач та його представник не з`явились. Від представника позивача надійшла заява, якою останній просив розгляд справи проводити без його участі, позов підтримав. Представник відповідача також подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази окремо та в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є дочкою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.05.1990 року та свідоцтвом про шлюб від 13.08.1996 року (а.с. 18, 23-24). 17.10.1997 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1770. Після реєстрації такого шлюбу дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 28). Позивач є громадянкою Ізраїля, що підтверджується копією паспорта № [NUMBER] (а.с. 8-9). [INFO] в м. Ашдод, держава Ізраїль, померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.01.2022 року та довідкою ПП «Житлово будівельна компанія №2/1» від 14.12.2022 року №563 (а.с. 14, 29). [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується реєстраційним посвідченням Житомирського міжміського бюро технічної інвентаризації від 25.02.1992 року, технічним паспортом на квартиру (а.с. 30-33). Заповітом від 05.02.2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Савіцькою Т.В. та зареєстрованого в реєстрі за №112, [PERSON] заповіла своїй доньці, [PERSON] , належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] (а.с. 34). Позивач зверталася до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою від 14.11.2022 року про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері (а.с. 35). Постановою державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщук А.І. від 27.12.2022 року №2014/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згадуване спадкове майно у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для подачі такої заяви, а також у зв`язку з тим, що на день смерті спадкодавця за однією адресою з нею заявниця зареєстрована не була (а.с. 36-37). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до статей 1216, 1217\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях ;1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, та у подальшому неодноразово продовжувався і триває до сьогодні. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції постанови КМУ №480 від 19.04.2022, чинній на 20.06.2022 - день закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України) установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції постанови КМУ №719 від 24.06.2022) установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 року у справі № 676/47/21 дійшов висновку, що законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як "зупинення перебігу строку на прийняття спадщини" та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини, а пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Даний висновок в силу положень частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч. 4 ст.263 ЦПК України підлягає врахуванню іншими судами при застосуванні таких норм права. Разом з тим, законодавство України не містить вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд дослідив поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які пов`язані з об`єктивними факторами для спадкоємця щодо неможливості вчинення цих дій. Враховуючи викладене, зважаючи, що спадщина після смерті [PERSON] на час розгляду справи ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, встановлення додаткового строку для прийняття спадщини є єдиним шляхом отримання спадкового майна, позивач згідно заповіту є єдиним спадкоємцем до майна померлої матері, відповідач не подав заперечень щодо визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а позивач не змогла з поважних причин, зокрема і через бойові дії у кінці лютого та в березні 2022 року на території Житомирської області, відсутності авіасполучення та тривалої відсутності транспортного сполучення між Ізраїлем та Україною, у межах строку, відведеного для звернення, звернутися з відповідною заявою до нотаріальної контори, тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved