Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

03.11.2021 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява СТОВ «Говтва», в інтересах якого діє адвокат Яковенко Олександр Васильович до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», третіх осіб: Решетилівської міської ради, Першої Донецької міської державної нотаріальної контори про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, скасування права власності на нерухоме майно, визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки. У своєму позові, позивач просить суд: - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22.02.2006 року, серія та номер ВСО №959555, видане державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори; - припинити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5324280900:00:001:0142, площею 6,8001 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - визнати недійсним договір оренди землі №113 від 19.07.2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» та [PERSON] щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5324280900:00:001:0142, площею 6,8001 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - припини у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право №32519675 від 22.07.2019 року щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5324280900:00:001:0142, площею 6,8001 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - стягнути з Відповідачів по справі на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва» сплачений судовий збір. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.06.2012 року між Решетилівською районною державною адміністрацією та ТОВ «Мрія-Агро», правонаступником якого є СТОВ «Говтва» було укладено договір оренди землі б/п щодо передачі в оренду ТОВ «Мрія-Агро» земельної ділянки площею 6,8 га з кадастровим номером 5324280900:00:001:0142 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір було укладено строком на 10 років та зареєстровано відповідно до вимог діючого на той час законодавства у відділі Держкомзему у Решетилівському районі, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 12.06.2012 року № 532420004002948. Проте, у 2019 році Решетилівська РДА повідомила СТОВ «Говтва», що до них надійшла заява про розірвання договору оренди землі від громадянина [PERSON] у зв`язку з оформлення ним права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5324280900:00:001:0142. На підставі цього договір від 05.06.2012 було достроково розірвано. Крім того, у подальшому, між [PERSON] , як орендодавцем, та СКП «Сількомунгосп», як орендарем, було укладено договір оренди землі № 113 від 19.07.2019 року (строком на 49 років 11 місяців), право оренди на підставі якого було зареєстровано за ТОВ «СКП «Сількомунгосп» 22.07.2019 року, що підтверджується інформаційною довідкою № 282211716 від 01.11.2021 року. Позивач посилається на те, що [PERSON] не мав законних підстав для набуття права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5324280900:00:001:0142, тому до правоохоронних органів було подано відповідну заяву про вчинення злочину та в подальшому відкрито кримінальне провадження. Постановою від 19.05.2021 СТОВ «Говтва» визнано потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні. При ознайомлені з матеріалами кримінального провадження представнику позивача стало відомо, що правовстановлюючим документом [PERSON] на земельну ділянку площею з кадастровим номером 5324280900:00:001:0142, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського господарства є свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22.02.2006, видане Першою донецькою міською державною нотаріальною конторою, виготовлене на бланку ВСО 959555. Відповідно до інформаційної довідки з ДРРПнНМ №282211716 від 01.11.2021 право власності [PERSON] виникло на підставі вказаного вище свідоцтва, зареєстрованого 05.02.2019 державним реєстратором Решетилівської міської ради Верховод К.В. (номер запису про право власності 30159828). На думку позивача, очевидним є підроблення зазначеного правовстановлюючого документа, виходячи з наступних підстав. На печатці оскаржуваного свідоцтва зазначено назву нотаріальної контори (неіснуючої), якої не існувало на момент видачі свідоцтва. Так, з копії оскаржуваного свідоцтва вбачається, що на печатці нотаріальної контори зазначено «Перша Донецька міська нотаріальна контора Донецької області». Проте, відповідно до Єдиного державного реєстру та юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, на сьогодні існує Перша Донецька міська нотаріальна контора Донецької області (код ЄДРПОУ 44390895), яка з 26.04.2021 є правонаступником Першої Донецької державної нотаріальної контори (код ЄДРПОУ 02888225), як існувала у період з 1994 року по 26.04.2021. Сама форма печатки оскаржуваного свідоцтва є очевидно підробленою і не відповідає вимогам закону. Так, на печатці зазначено прізвище, ім`я, по-батькові державного нотаріуса « [PERSON] ». Проте, відповідно до ст. 22 Закону України «Про нотаріат» (редакція статті не змінна на 22.06.2006, так і на даний час) державний нотаріус має печатку із зображенням державного герба України, найменуванням державної нотаріальної контори і відповідним номером. Отже, форма печатки державного нотаріуса не передбачає і ніколи не передбачала зазначення його прізвище, ім`я, по-батькові, а лише найменуванням державної нотаріальної контори і відповідний номер. Нотаріальний бланк ВСО 959555 був використаний іншим нотаріусом для оформлення іншого нотаріального документа. Отже, на думку позивача, [PERSON] не являється спадкоємцем [PERSON] , а правовстановлюючий документ - свідоцтво про спадщину за заповітом від 22.02.2006 є підробленим. Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 03.11.2021 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О. Ухвалою суду від 04.11.2021 задоволено клопотання позивача про забезпечення позову. Накладено арешт на земельну ділянку площею 6,8001 га з кадастровим номером 5324280900:00:001:0142 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.02.2006 року. Заборонено [PERSON] та ТОВ «СКП «Сількомунгосп» укладати будь-які правочини відносно земельної ділянки площею 6,8001 га з кадастровим номером 5324280900:00:001:0142 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.02.2006 року. Заборонено вчинення реєстраційних дій щодо земельної ділянки площею 6,8001 га з кадастровим номером 5324280900:00:001:0142 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.02.2006 року. 25.11.2021 представником відповідача ТОВ «СКП «Сількомунгосп» - адвокатом Говоровою С.Л. подано апеляційну скаргу на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 04.11.2021, якою задоволено клопотання представника позивача про забезпечення позову. 31.01.2022 постановою Полтавського апеляційного суду ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 04.11.2021 скасовано. 02.11.2022 постановою Верховного Суду постанову Полтавського апеляційного суду від 31.01.2022 скасовано, ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 04.11.2021 залишено в силі. Ухвалою суду від 22.11.2021 відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадженні з викликом сторін. 08.12.2021 представником позивача СТОВ «Говтва» - адвокатом Яковенком О.В. подано клопотання про приєднання до матеріалів справи: копії листа №40790/91392/17/21/063 від 12.11.2021, копії Інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів №182000006 від 10.11.2021. Подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 08.12.2021 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та зобов`язано Першу донецьку міську державну нотаріальну контору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», Золотоніську районну державну нотаріальну контору,витребувані докази надати до суду протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали. 13.12.2021 до суду надійшов позов третьої особи - Решетилівської міської ради Полтавської області у якому вона просить суд: - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22.02.2006, серія та номер ВСО № 959555, видане державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори; - припинити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером № 5324280900:00:001:0142, площею 6,8001 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - визнати за територіальною громадою в особі Решетилівської міської ради (код ЄДРПОУ 21044065) право розпорядження невитребуваною земельною ділянкою з кадастровим номером № 5324280900:00:001:0142, площею 6,8001 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 6810,00 грн. 28.12.2021 від представника відповідача ТОВ «СКП «Сількомунгосп» - адвоката Говорової С.Л. надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, обставини викладені в позовній заяві не визнаються відповідачем, окрім факту укладанні договору оренди. На думку представника відповідача, СТОВ «Говтва» є неналежним позивачем відносно позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та припинення прав власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору оренди землі, який укладений між ТОВ «СКП «Сількомунгосп» та [PERSON] та скасування його державної реєстрації, так як позивач не є стороною правочину та не входить до кола спадкоємців, не є власником спірної земельної ділянки. Також, представник ТОВ «СКП «Сількомунгосп», вважає, що аргументи позивача, про те що свідоцтво на право спадщини за законом є підробленим, не ґрунтується на конкретних доказах, а є припущенням позивача. Посилання в позовній заяві на матеріали кримінального провадження і долучення до заяви інформаційної довідки від 01.11.2021 в якості обґрунтування позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право спадщини за законом та припинення права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку на підставі даних документів є недопустимими доказами. Інформаційна довідка та матеріали кримінального провадження не можуть бути доказами по даній справі. 05.01.2021 представником позивача СТОВ «Говтва» - адвокатом Яковенко О.В. подано відповідь на відзив представника відповідача. Представник позивача вважає, що твердження викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву є безпідставними та надуманими, направленими на незаконне збереження у своєму обробітку земельної ділянки, яка була набута у власність протиправно на підставі підроблених документів. Представник позивача зазначає, що 05.06.2012 року між Решетилівською районною державною адміністрацією та ТОВ «Мрія-Агро», правонаступником якого є СТОВ «Говтва» укладено договір оренди землі строком на десять років. У 2019 році до Решетилівської районної державної адміністрації від [PERSON] надійшла заява про розірвання договору оренди землі у зв`язку з оформленням ним права власності на земельну ділянку, у зв`язку з чим договір оренди від 05.06.2012 року між Решетилівською районною державною адміністрацією та ТОВ «Мрія-Агро», правонаступником якого є СТОВ «Говтва» було достроково розірвано. Представник позивача вважає, що СТОВ «Говтва» має належний статус позивача у даній справі, оскільки на підставі договору оренди землі від 06.06.2012, саме СТОВ «Говтва» було належним землекористувачем спірної земельної ділянки, а його право оренди було припинено у зв`язку з незаконним набуттям зазначеної ділянки у приватну власність [PERSON] , тому з метою усунення порушень прав на користування землею, вказане підприємство вправі заявляти вимоги, викладені в позовній заяві. Представник позивача не погоджується з твердженнями ТОВ «СКП «Сількомунгосп», про те, що договір оренди землі не зареєстровано відповідно вимог чинного законодавства та що його реєстрація відсутня в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На підтвердження своєї думки представник позивача зазначає, що на час підписання та державної реєстрації договору оренди землі від 05.06.2012 були чинними ст.18 та ст.20 ЗУ «Про оренду землі», які містили вимогу про державну реєстрацію договору оренди землі, після чого останній набирав чинності. 11.02.2010 внесено зміни до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», додано вимогу про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. В тому числі було доповнено ст. 6 ЗУ «Про оренду землі» частиною п`ятою такого змісту: «Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону» та виключено ст. 18 та ст. 20 «Про оренду землі». Відповідно до п.2 прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 11.02.2010 встановлено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку визначеному законом, здійснюється з 01.01.2013 року. Оскільки відповідно до вимог законодавства договори оренди земельних ділянок підлягали реєстрації до 01.01.2013 року, то вказаний договір від 05.06.2012, було зареєстровано відповідно до вимог діючого на той час законодавства у відділі Держкомзему Решетилівського району, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 12.06.2012 за №532420004002948, що підтверджується відміткою в договорі. 05.01.2022 Золотоніською районною державною нотаріальною контороюнадано до суду витребувані докази, а саме: копію свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.02.2006, реєстр №626. Ухвалою суду від 10.01.2022 позов Решетилівської міської ради до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Першої Донецької міської державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, припинення прав на нерухоме майно, визнання права розпорядження невитребуваною земельною ділянкою прийнято до спільного розгляду із позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва», в інтересах якого діє адвокат Яковенко Олександр Васильович до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», третіх осіб: Решетилівської міської ради, Першої Донецької міської державної нотаріальної контори про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, скасування права власності на нерухоме майно, визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки. Решетилівську міську раду залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, змінивши відповідно її статус з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 13.01.2022 Першою донецькою міською державною нотаріальною конторою надано до суду витребувані докази, а саме: інформаційну довідку з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів щодо використання ВСО №959555. 09.02.2022 до суду надійшло клопотання третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - Решетилівської міської ради Полтавської області про виключення Товариства з обмеженою відповідальністю Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» із кола відповідачів за позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Решетилівської міської ради Полтавської області, змінивши його процесуальний статус на третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 14.02.2022 представником позивача СТОВ «Говтва» - адвокатом Яковенком О.В. подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 14.02.2022 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказівта зобов`язано Міністерство юстиції Українивитребувані докази надати до суду протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали. Ухвалою суду від 16.06.2022 задоволено клопотання третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - Решетилівської міської ради Полтавської області про виключення Товариства з обмеженою відповідальністю Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» із кола відповідачів за позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Решетилівської міської ради Полтавської області, змінивши його процесуальний статус на третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Виключено зі складу відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» по цивільній справі № 546/1073/21 за позовом Решетилівської міської ради Полтавської області до Решетилівської міської ради Полтавської області до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Першої Донецької міської державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, припинення прав на нерухоме майно, визнання права розпорядження невитребуваною земельною ділянкою. Товариство з обмеженою відповідальністю Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» залучено до участі у справі за позовом Решетилівської міської ради Полтавської області до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Першої Донецької міської державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, припинення прав на нерухоме майно, визнання права розпорядження невитребуваною земельною ділянкою, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, змінивши відповідно його статус з відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 05.05.2022 Міністерством юстиції України надано до суду лист на виконання ухвали суду від 14.02.2022 про витребування доказів, згідно якого для належного розгляду та надання вичерпної інформації зазначену ухвалу направлено до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). 11.05.2022 Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) надано до суду витребувані докази, а саме: інформаційну довідку з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів від 10.11.2021 №182000006. 16.06.2022 представником позивача - адвокатом Яковенком О.В. подано до суду клопотання про витребування доказів. 16.06.2022 ухвалою суду задоволено клопотання третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - Решетилівської міської ради Полтавської області від 09.02.2022 про виключення Товариства з обмеженою відповідальністю Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» із кола відповідачів за позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Решетилівської міської ради Полтавської області, змінивши його процесуальний статус на третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Виключено зі складу відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» по цивільній справі № 546/1073/21 за позовом Решетилівської міської ради Полтавської області до Решетилівської міської ради Полтавської області до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Першої Донецької міської державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, припинення прав на нерухоме майно, визнання права розпорядження невитребуваною земельною ділянкою. Товариство з обмеженою відповідальністю Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» залучено до участі у справі за позовом Решетилівської міської ради Полтавської області до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Першої Донецької міської державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, припинення прав на нерухоме майно, визнання права розпорядження невитребуваною земельною ділянкою, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, змінивши відповідно його статус з відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 16.06.2022 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та зобов`язано Решетилівську державну нотаріальну контору Полтавської області витребувані докази надати до суду протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали. 24.06.2022 Решетилівською державною нотаріальною контороюнадано до суду витребувані докази, а саме: інформаційні довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів від 23.06.2022 №69289964, №69289961. Ухвалою суду від 22.08.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 19.01.2023 на запит суду від 11.01.2023 надійшла відповідь від Національної сервісної служби України про відсутність в Єдиної інформаційної бази даних про [PERSON] як про внутрішньо - переміщену особу. 09.02.2023 представником відповідача - адвокатом Говоровою С.Л. подано до суду клопотання про витребування доказів. 09.02.2023 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів та зобов`язано Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України витребувані докази надати до суду протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали. 16.03.2023 Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано до суду витребувану інформацію. У судове засідання, яке було призначено на 13:30 год. 22.03.2023 сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представником позивача подано до суду клопотання, в якому він просить провести судове засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» - адвокатом Говорової С.Л. подано до суду клопотання, в якому вона просить розглядати справу без її участі, вважає, що позовні вимоги СТОВ «Говтва» не підлягають задоволенню з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву. Позовні вимоги Решетилівської міської ради Полтавської області просить також не задовольняти. Третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - Решетилівською міською радою Полтавської області подано клопотання, в якому зазначено, що судове засідання провести без участі представника міської ради та повідомити про результати розгляду в порядку визначеному процесуальним законодавством. При вирішенні справи по суті просили врахувати всі подані документи та письмові матеріали. Інші відповідачі та треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Жодних заяв та клопотань від них до суду не надходило, в яких вони б просили слухати справу за їх відсутності чи їх представника. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, прийшов до наступних висновків. Спір у справі виник із земельних правовідносин та його вирішення регулюється нормами земельного і цивільного законодавства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Зазначені принципи також закріплені нормами цивільного процесуального законодавства. Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5, 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України). Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При оцінці обраного способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити ефективне поновлення порушеного права. Судом встановлено, що СТОВ «Говтва» є правонаступником всього майна, усіх прав та обов`язків ТОВ «Мрія АГРО» згідно з передавальним актом, затвердженим загальними зборами учасників ТОВ «Мрія АГРО» від 11.06.2012, що підтверджується копією Статуту СТОВ «Говтва», затвердженого протоколом №4 загальних зборів учасників від 17.08.2021 та копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с. 8-10, 11-13). Також судом встановлено, що 05.06.2012 року між Решетилівською районною державною адміністрацією та ТОВ «Мрія-Агро» укладено договір оренди землі щодо передачі в оренду ТОВ «Мрія-Агро» земельної ділянки площею 6,8 га з кадастровим номером 5324280900:00:001:0142 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років, що підтверджується копією договору від 05.06.2012, копією акту прийому-передачі земельної ділянки кадастровий номер 5324280900:00:001:0142. Зазначений договір зареєстрований у Відділі Держкомзему Решетилівського району, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 12.06.2012 за №532420004002948, що підтверджується відміткою в договорі (т.1. а.с. 16-18, 18). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (бланк серії ВСО номер 959555), виданого державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори Давиденко Р.Г., яким посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого цим же нотаріусом Давиденко Р.Г. 03 червня 2004 року по реєстру за № 28, спадкоємцем майна зазначеного в заповіті [PERSON] , померлої [INFO] є [PERSON] . Спадщина складається із земельної ділянки загальною площею 6,8 га, кадастровий номер 5324280900:00:001:0142, що розташована на території Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії I-ПЛ №049835, виданого 13.02.2002 року Решетилівською районною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №125 (а.с. 21, 95 т. 1, а.с. 58 т. 2) Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії I-ПЛ № 049835, виданого на ім`я [PERSON] 13.02.2002 року Решетилівською районною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №125, вбачається, що останній належить право власності на 6,8 га земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області (а.с.24-25 т.1). Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 01.11.2021, вбачається, що право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 6,8001 га, кадастровий номер 5324280900:00:001:0142, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758611653242, номер запису про право власності 30159828 від 05.02.2019, зареєстроване державним реєстратором Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Верховодом Костянтином Вікторовичем на підставі свідоцтва про право на спадщину, серії ВСО № 959555, виданого 22.02.2006 державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори Давиденко Р.Г. (а.с.19-20, 93-94 т. 1). Відповідно до копії довіреності від 11.02.2019, зареєстрованої в реєстрі за №168, [PERSON] уповноважено [PERSON] та/або [PERSON] , які діють незалежно один від одного бути його представником(ами) з усіма необхідними повноваженнями в будь-яких органах, установах чи організаціях, незалежно від їх форм власності чи підпорядкування з питань пов`язаних з реєстрацією права власності та інших речових прав та управління належною йому на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 22.06.2006 державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори, земельною ділянкою, кадастровий номер 5324280900:00:001:0142 (т.1 а.с. 147). Із копії договору оренди землі №113 від 19.07.2019, вбачається, що договір оренди укладено між орендодавцем [PERSON] від імені якого діє Гудзенко Віталій Юрійович, повноваження якого підтверджуються довіреністю №163 від 11.02.2019 та орендарем ТОВ "Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп», в оренду надається земельна ділянка загальною площею 6,8001 га, розташована на території Покровської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, тип земельної ділянки-рілля, кадастровий номер 5324280900:00:001:0142, договір укладено на 49 років 11 місяців, розмір орендної плати становить 4000 гривень на рік (т.1 а.с.143-145). Право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» на земельну ділянку площею 6,8001 га, кадастровий номер 5324280900:00:001:0142, строком на 49 років 11 місяців з правом пролонгації, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758611653242, номер запису про інше речове право 32519675 від 22.07.2019, зареєстроване державним реєстратором Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Верховодом Костянтином Вікторовичем на підставі договору оренди № 113 від 19.07.2019 (орендодавець [PERSON] , орендар Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп») (а.с. 19-20, 146 т.1). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є уродженцем с. Боршева, Милославського району Рязанської області, зареєстрований з 15.06.2016 за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [NUMBER] , що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданого Вугледарським МС ГУДМС в Донецькій області 26.11.2015, копією картки платника податків, виданого Вугледарським відділенням Мар`янської ОДПІ ГУ ДФС від 28.12.2015 (т.1 а.с. 22-23). Згідно копії постанови СУ ГУНП в Полтавській області від 19.05.2021 року СТОВ «Говтва» визнано потерпілим у кримінальному провадженні №12020170000000119 від 25.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 366 КК України (т.1 а.с. 26, 27). Відповідно до копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань:засновник Міністерство юстиції України, керівник (згідно положення) [PERSON] . Перша донецька державна нотаріальна контора, код ЄДРПОУ 02888225; Третя донецька державна нотаріальна контора, код ЄДРПОУ 02888248; П`ята донецька державна нотаріальна контора, код ЄДРПОУ 02888260. Перша донецька державна нотаріальна контора, засновник Міністерство юстиції України, дата державної реєстрації:30.08.2000, дата запису:17.06.2005, номер запису:1266100000009016. Дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи 26.04.2021 №1002711120016002273. Підстава: рішення щодо реорганізації. Правонаступники: Перша донецька міська державна нотаріальна контора, код ЄДРПОУ 44390895, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 26.04.2021 №1002591340000001036 (т.1 а.с. 28-31). Згідно інформації, наданої Головним управлінням ДМС у Донецькій області на запит суду від 12.11.2021, [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] [INFO] , виданий Вугледарським МС ГУДМС України в Донецькій області, зареєстрований з 15.06.2016 за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 58, 72). З копії листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), вбачається, що згідно наказу Головного управління юстиції у Донецькій області від 18.11.2014 №69/2 Головне управління юстиції у Донецькій області, Перша донецька державна нотаріальна контора та Донецький обласний державний архів перереєстровані на територію, підконтрольну українській владі, архівні документи вищезазначених установ не були вивезені з робочих приміщень, на теперішній час м. Донецьк віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. На час видачи свідоцтва про право на спадщину від 22.02.2006 використовувались форми, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 10.01.2005 №1/5 «Про затвердження форм реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, свідоцтв, посвідчувальних написів на правочинах і засвідчуваних документах. Статтею 22 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що державний нотаріус має печатку із зображенням Державного герба України, найменуванням державної нотаріальної контори і відповідним номером (т.1 а.с. 80-81,101). Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, бланк ВСО 959555 отриманий та використаний державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Черкаської області Гавриленко Надією Петрівною. Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) не може надати вичерпну відповідь щодо перебування [PERSON] у трудових відносинах Першою донецькою державною нотаріальною конторою, підтвердити чи спростувати дійсність зазначеного свідоцтва про право на спадщину, наявність спадкової справи №126-2004 в архіві Першої донецької державної нотаріальної контори на теперішній час не представляється можливим (т.1 а.с.82, 102). З копії листа Першої донецької міської державної нотаріальної контори від 15.11.2021 за №450/01-16, вбачається, що вона є правонаступником Першої донецької державної нотаріальної контори шляхом злиття Першої донецької державної нотаріальної контори, Третьої донецької державної нотаріальної контори, П`ятої донецької державної нотаріальної контори на підставі наказу Міністерства юстиції України №2559/5 від 28.07.2020 року «Про реорганізацію деяких державних нотаріальних контор Донецької області». Всі справи тривалого зберігання та документи, які зберігались в архіві нотаріальної контори до 01.12.2014 року залишились на тимчасово окупованій території в м. Донецьку, доступу до них на разі не має (т.1 а.с.100). Згідно листа Черкаського обласного державного нотаріального архіву від 24.01.2022 за «131/01-24, вбачається, що документи Золотоніської державної нотаріальної контори були передані до архіву включно по 2001 рік, для отримання засвідченої копії свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Золотоніської державної нотаріальної контори Гавриленко Н.П. потрібно звернутись до фондоутворювача (т.1 а.с. 187). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом ВСО №959555 від 22.02.2006, зареєстрованому в реєстрі за №626, направленого на адресу суду Золотоніською державною нотаріальною конторою, вбачається, що державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Гавриленко Н.П., посвідчено, що спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] є його син [PERSON] . Спадщина складається з права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Агрофірма «Маяк» Піщанської с/ради Золотоніського р-ну, Черкаської області розміром 2,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що підтверджується сертифікатом серії ЧР №0337179, виданого Золотоніською райдержадміністрацією 08.01.1998 року. Спадкова справа №917 за 2005 рік, (т.1 а.с.155, 156). Згідно листа Першої донецької міської державної нотаріальної контори від 29.12.2021 за № 577/01-16, вбачається, що вона є правонаступником Першої донецької державної нотаріальної контори шляхом злиття Першої донецької державної нотаріальної контори, Третьої донецької державної нотаріальної контори, П`ятої донецької державної нотаріальної контори на підставі наказу Міністерства юстиції України №2559/5 від 28.07.2020 року «Про реорганізацію деяких державних нотаріальних контор Донецької області». Всі справи тривалого зберігання та документи, які зберігались в архіві нотаріальної контори до 01.12.2014 року залишились на тимчасово окупованій території в м. Донецьку, доступу до них на разі не має. Надати інформацію про здійснення нотаріальної діяльності станом на 22.02.2006 року державного нотаріуса Першої донецької державної нотаріальної контори Давиденко Р.Г. може виключно Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) (т.1 а.с. 172). З інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів №184653501 від 29.12.2021, вбачається, що бланк ВСО 959555, отриманий 03.02.2006 та використаний 22.02.2006 державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Черкаської області Гавриленко Надією Петрівною, код витрачання бланка: 5-свідоцтво про право на спадщину (т. 1 а.с. 173). З листа Міністерства юстиції України, вбачається, що у зв`язку з неможливістю надати інформацію стосовно державного нотаріуса Першої Донецької міської нотаріальної контори Донецької області (Першої Донецької державної нотаріальної контори) Давиденка Руслана Григоровича на виконання вимог ухвали суду від 14.02.2022, з метою належного розгляду ухвали та надання вичерпної інформації, зазначену ухвалу направлено до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (т. 2 а.с. 44, 44а-45, 170,172). Згідно листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), вбачається, що Головне управління юстиції у Донецькій області переміщено до м. Краматорська Донецької області, Першу донецьку державну нотаріальну контору переміщено до м. Красноармійськ Донецької області (на теперішній час - місто Покровськ), особові справи працівників органів та установ юстиції Донецької області, загальної номенклатури справ кадрового забезпечення, серед яких накази з призначення працівників, архіву Головного управління юстиції у Донецькій області не були вивезені та залишились у м. Донецьку. У зв`язку з цим неможливо надати інформацію щодо перебування [PERSON] у трудових відносинах з Першою донецькою державною нотаріальною конторою та підтвердити чи спростувати факт існування печатки на теперішній час не представляється можливим. Облік постачання й витрачання бланків здійснювався за допомогою Єдиного реєстру спеціальних бланків та захисних знаків нотаріальних документів на підставі звітів державних нотаріальних контор і приватних нотаріусів. Згідно інформаційної довідки з Реєстру від 10.11.2021 №182000006, бланк ВСО за номером 959555 отриманий та використаний державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Черкаської області Гавриленко Н.П., що підтверджується Інформаційною довідкою з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (а.с. 80-81, 82, 101-102, 156, 172-173 т. 1, а.с. 47,48, 166-167,168 т. 2). З інформаційних довідок зі спадкового реєстру №69289964, №69289961, сформованих 23.06.2022 Решетилівською державною нотаріальною конторою Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), за параметрами запиту: [PERSON] , дата смерті [INFO] , вбачається, що інформація у Спадковому реєстрі щодо зареєстрованих заповітів, спадкових договорів, спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину, відсутня (т.2 а.с. 87, 88). Таким чином, вбачається, що за життя [PERSON] заповіт не складала та після її смерті спадкова справа не заводилися. Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з частиною першою статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Частиною першою та п`ятою статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. До повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених нормами Земельного Кодексу України (п. а) ч. 1 ст. 17 ЗК України). Аналогічні положення закріплені в ст. 21 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації». Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, акти інших посадових осіб, які призначаються ними, можуть бути оскаржені в судовому порядку відповідно до закону (ст. 50 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації»). Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з частиною першою статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України). При цьому передумовою та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Тобто особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права. Факт правомірності користування земельною ділянкою є достатньою підставою для позивача СТОВ «Говтва» для звернення за захистом цього права. Таким чином СТОВ «Говтва», як користувач спірної земельної ділянки, та Решетилівська міська рада Полтавської області, як її розпорядник на момент звернення до суду, наділені правом на звернення до суду з метою захисту порушеного права. Статтею 13 ЗУ ««Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року в справі № 463/1540/14-ц (провадження № 61-5735св19) зроблено висновок, що заявляти вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину може будь-яка особа, цивільні права чи інтереси якої порушені видачею свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п. 2 договору оренди, укладеного 05.06.2012 між Решетилівською РДА та ТОВ «Мрія-Агро» (правонаступником якого є СТОВ «Говтва») (а.с.16-18, 8-13 т.1) об`єктом оренди є земельна ділянка, яка є невитребуваним паєм, кадастровий номер 5324280900:00:001:0142, площею 6,80 га, яка знаходиться на території Жовтневої сільської ради. Зазначений договір оренди укладено на 10 років (п. 7 договору). Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації згідно чинного законодавства України (п. 38 договору). Договір зареєстрований у Відділі Держкомзему Решетилівського району, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 12.06.2012 за №532420004002948 (а.с.18 т.1). При цьому, закодавцем було внесено ряд змін до Земельного кодексу України, в тому числі й щодо строку дії договорів оренди. Так, розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 27 відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» № 2145-IX від 24.03.2022, який набрав чинності з 07.04.2022. В подальшому у абзац перший підпункту 1 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» № 2698-IX 19 жовтня 2022 року були внесені зміни, які набули чинності 19.11.2022. Відповідно до пункту підпункту 1 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (в редакції ЗУ 2698-IX від 19.10.2022, чинній на момент розгляду справи) під час дії воєнного стану вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель", щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення приватної власності. Тобто, дія підпункту 1 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України розповсюджується на договори оренди, строк дії яких закінчився в період з 07.04.2022 по 18.11.2022. Із договору оренди, укладеного 05.06.2012 між Решетилівською РДА та ТОВ «Мрія-Агро» (правонаступником якого є СТОВ «Говтва») вбачається, що він укладений строком на 10 років з моменту підписання та державної реєстрації. Державна реєстрація цього договору відбувалася 12.06.2012, таким чином строк дії договору згідно його умов тривав по 12.06.2022, який в силу п.п.1 п. 27 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, є поновленим на один рік, тобто до 12.06.2023. Таким чином, як на момент звернення до суду з позовом СТОВ «Говтва» (03.11.2021), так і на момент розгляду справи (22.03.2023) позивач не втратив права щодо захисту свого порушеного права оренди спірної земельної ділянки, оскільки строк дії договору оренди від 05.06.2012 згідно норм чинного законодавства, є поновленим на один рік, тобто з 12.06.2022 по 12.06.2023. Отже, враховуючи на норми матеріального права та з огляду на правові висновки ВС, судом не беруться до уваги доводи представника відповідача ТОВ «СКП «Сількомунгосп» щодо відсутності права звернення СТОВ «Говтва» до суду із даним позовом. Окрім того, доводи представника відповідача ТОВ «СКП «Сількомунгосп» про те, що договір оренди, укладений 05.06.2012 року між Решетилівською районною державною адміністрацією та ТОВ «Мрія-Агро» (правонаступником якого є СТОВ «Говтва») не зареєстрований, є такими, що не відповідають дійсності, оскільки як вбачається із зазначеного договору його державна реєстрація здійснена Відділом Держкомзему Решетилівського району, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 12.06.2012 за №532420004002948. Також суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2 прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» N 1878-VI від 11.02.2010 встановлено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку визначеному законом, здійснюється з 01.01.2013 року. При цьому пунктом 3 прикінцевих та перехідних положень цього Закону визначено, що до 1 січня 2013 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводиться територіальними органами земельних ресурсів. Таким чином, державна реєстрація договору оренди, укладеного 05.06.2012 року між Решетилівською районною державною адміністрацією та ТОВ «Мрія-Агро» (правонаступником якого є СТОВ «Говтва»), відбулася 12.06.2012 у встановленому законодавством порядку на момент її вчинення компетентним органом. Здійснення права на спадкування врегульовано положеннями глави 87 ЦК України. Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкове право характеризується цілою низкою спеціальних способів захисту прав та інтересів судом. Серед таких способів захисту у ст. 1301 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) виокремлено визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Так, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Свідоцтво про право на спадщину - це правовстановлюючий документ, що посвідчує виникнення у спадкоємця права власності на спадкове майно. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується процес оформлення спадкових прав. Таким чином, порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину врегульовано статтею 1301 ЦК України, згідно з якою свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Особливість визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину як спеціального способу захисту спадкових прав судом зумовлена сутністю свідоцтва про право на спадщину, що за своєю правовою природою не є правочином. Як наголошено у постанові Верховного Суду від 15.10.2019 р. (судова справа № 916/780/18) свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права і не породжує, не змінює і не припиняє права та обов`язки, тобто не є правочином. Однак свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину, і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі. У законі міститься перелік підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Основною підставою визначено те, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 зроблено висновок, що у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з вдачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо. Окрім того, щодо наявності підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину відповідно до норм ст. 1301 ЦК України, як належного способу захисту відновлення порушених прав, також зазначається у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 159/1221/19. В ході розгляду даної справи, судом достовірно встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася та на її підставі свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою № 69289964 зі Спадкового реєстру (а.с. 87 т. 2). Також, згідно з Інформаційною довідкою № 69289961 зі Спадкового реєстру, у Спадковому реєстрі відсутні заповіти чи спадкові договори [PERSON] (а.с. 88 т. 2). Таким чином, судом встановлено, що після [PERSON] спадщину ніхто не прийняв, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Окрім того, надаючи оцінку оспорюваного свідоцтва про право на спадщину (бланк серії ВСО номер 959555), суд виходить з наступного. Станом на 22 лютого 2006 року (дата видачі оспорюваного свідоцтва про право на спадщину) порядок замовлення, постачання, зберігання, обліку постачання та звітності витрачання спеціальних бланків та захисних знаків нотаріальних документів в Україні встановлювався «Положенням про порядок постачання, зберігання, обліку та звітності витрачання спеціальних бланків нотаріальних документів», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.06.1999 за №36/5. Облік постачання та використання спеціальних бланків здійснювався за допомогою Єдиного реєстру спеціальних бланків та захисних знаків нотаріальних документів на підставі зокрема звітів державних нотаріальних контор і приватних нотаріусів, що надсилалися щомісячно. Відповідно до належних і допустимих доказів, наявних в матеріалах справи та досліджених судом, судом встановлено, що нотаріальний бланк серії ВСО за номером 959555 отриманий 03.02.2006 та використаний 22.02.2006 державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Черкаської області Гавриленко Надією Петрівною, код витрачання бланка: 5 - свідоцтво про право на спадщину (а.с. 80-81, 82, 101-102, 156, 172-173 т. 1, а.с. 47,48, 166-167,168 т. 2). Також, відбиток печатки, який міститься на оспорюваному свідоцтві про право на спадщину, не відповідає формі, оскільки на печатці зазначено прізвище, ім`я, по-батькові державного нотаріуса « [PERSON] ». Відповідно до ст. 22 Закону України «Про нотаріат» (редакція статті чинна, як на 22.06.2006, так і на даний час) державний нотаріус має печатку із зображенням державного герба України, найменуванням державної нотаріальної контори і відповідним номером. Отже, форма печатки державного нотаріуса не передбачає і ніколи не передбачала зазначення його прізвище, ім`я, по-батькові, а лише найменуванням державної нотаріальної контори і відповідний номер. Окрім того, на момент видачі оспорюваного свідоцтва про право на спадщину нотаріальної контори із назвою Перша Донецька міська нотаріальна контора Донецької області (код ЄДРПОУ 44390895) не існувало. У період з 1994 року по 25.04.2021 діяла Першої Донецької державної нотаріальної контори (код ЄДРПОУ 02888225). Зазначені обставини встановлені судом ні підставі листа Першої донецької міської державної нотаріальної контори від 29.12.2021 за № 577/01-16, з якого вбачається, що Першої донецької міської державної нотаріальної контори є правонаступником Першої донецької державної нотаріальної контори шляхом злиття Першої донецької державної нотаріальної контори, Третьої донецької державної нотаріальної контори, П`ятої донецької державної нотаріальної контори на підставі наказу Міністерства юстиції України №2559/5 від 28.07.2020 року «Про реорганізацію деяких державних нотаріальних контор Донецької області». Однак на оспорюваному свідоцтві про право на спадщину міститься відбиток печатки, у якій зазначено «Перша Донецька міська нотаріальна контора Донецької області державний нотаріус Давиденко Руслан Григорович». Зазначені обставини, також на переконання суду свідчать про підроблення відбитку печатки нотаріальної контори. Підсумовуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що факт підроблення оспорюваного свідоцтва про право на спадщину, доведений позивачем поза розумним сумнівом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 ЦК України). Отже, проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 22 лютого 2006 року державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори Давиденко Р.Г. на бланку серії ВСО № 959555 на ім`я [PERSON] на земельну ділянку5324280900:00:001:0142 є недійсним, оскільки факт прийняття спадщини після померлої [PERSON] відсутній, а бланк, на якому виготовлене вказане свідоцтво використане іншим нотаріусом. У зв`язку з чим набуття [PERSON] права власності на вказану земельну ділянку є неправомірним та таким, що відбулося всупереч закону. Враховуючи викладене, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги СТОВ «Говтва» та Решетилівської міської ради Полтавської області про визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 22.02.2006 на ім`я [PERSON] підлягають задоволенню із застосуванням норм ч. 1 ст. 1301 ЦК України, оскільки [PERSON] неправомірно набув право власності на спірну земельну ділянку, яка перебувала у законному користуванні СТОВ «Говтва» на підставі укладеного у встановленому законом порядку договору оренди з Решетилівською РДА Полтавської області. Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Суд акцентує увагу на тому, що фізична або юридична особа може розпоряджатися на власний розсуд лише майном, яке їй належить на законних підставах. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 216 ЦК України визначено правові наслідки недійсності правочину. Суд вважає, що оскільки укладений договір оренди земельної ділянки оспорюється не стороною даного правочину, а особою, яка не являється учасником його укладення, то відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України зазначений правочин за наявності доведення підстав для його недійсності, підлягає визнанню судом недійсним. Тобто даний правочин не можна вважати нікчемним за законом, оскільки його дійсність заперечується іншою особою, тому у даному випадку цей правочин є оспорюваним. Згідно ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч.1 ст. 761 ЦК України). Згідно ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини, щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. За змістом положень статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Підставою для визнання недійсним договору за частиною першою статті 215 ЦК України може бути встановлений судом дефект такого елемента правочину, як воля його учасника (учасників) - відсутність волі на укладення правочину або невідповідність волі та волевиявлення учасника (учасників) в момент вчинення правочину. Виключне право на підписання договору оренди землі належить лише власнику землі або уповноваженій ним у встановленому законом порядку особі, а підписання договору іншою, не уповноваженою власником землі особою свідчить про порушення законних прав орендодавця під час укладення та підписання договору оренди. На момент виникнення спірних правовідносин право розпорядження спірною земельною ділянкою належало Решетилівській РДА Полтавської області та припинилося внаслідок незаконних дій відповідача [PERSON] . Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] не мав права розпорядження земельною ділянкою та укладення щодо неї договору оренди № 113 від 19 липня 2019 року з ТОВ «СКП «Сількомунгосп», оскільки право оренди спірної земельної ділянки виникло на підставі неправомірних дій [PERSON] , який неправомірно набув у власність спірну земельну ділянку та передав її у користування ТОВ «СКП «Сількомунгосп». З огляду на зазначене, позовні вимоги СТОВ «Говтва» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 113 від 19 липня 2019 року з ТОВ «СКП «Сількомунгосп» підлягають задоволенню. Відповідно до абз. 3, 4 ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV (в редакції чинній на момент звернення до суду) вбачається, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Тобто у редакції, чинній на момент звернення до суду за змістом абзацу другого частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Враховуючи вищезазначені норми закону пред`явлення СТОВ «Говтва» і Решетилівською міською радою Полтавської області вимоги про припинення права власності [PERSON] , а також вимоги СТОВ «Говта» про припинення права користування ТОВ «СКП «Сількомунгосп» на спірну земельну ділянку свідчить про обрання вірного способу захисту. З огляду на те, що [PERSON] незаконним шляхом набув у власність спірну земельну ділянку, якою в послідуючому розпорядився шляхом передання її в оренду ТОВ «СКП «Сількомунгосп», зазначені обставини достовірно встановлені судом, та суд прийшов до висновку про необхідність визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого [PERSON] , та договору оренди земельної ділянки, укладеного [PERSON] , позовні вимоги про припинення державної реєстрації прав власності та користування (оренди) підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги Решетилівської міської ради Полтавської області про визнання права розпорядження спірною земельною ділянкою, суд вважає, що підстави для її задоволення відсутні. Зазначені висновки обґрунтовуються наступним. Так дійсно, відповідно до норм чинного законодавства на момент звернення органу місцевого самоврядування до суду з даною вимогою, внаслідок проведення місцевих виборів 25.10.2020 набули повноваження сільські, селищні, міські ради та відповідні сільські, селищні, міські голови у територіальних громадах, утворених КМУ відповідно до ЗУ від 16.04.2020 № 562 «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення територій та адміністративних центрів територіальних громад». Відповідно до пп.4 п.2 розділу ІІ «Прикінцевих положень» даного Закону повноваження сільських рад, сільських, селищних голів, старост сіл, які увійшли до складу територіальних громад, території яких затверджено КМУ на підставі цього Закону, припиняється в день набуття повноважень міських рад, обраних на перших місцевих виборах у 2020 році. 15 грудня 2020 року відбулася перша установча сесія Решетилівської міської ради VIIІ скликання. З цього пленарного засідання новообрана міська рада отримала нові повноваження на новій адміністративно-територіальній основі. Розпорядником невитребуваних часток (раїв) за межами населених пунктів на території Решетилівської міської ради, до їх законного оформлення власниками або спадкоємцями, є територіальна громада в особі Решетилівської міської ради Полтавської області. Разом з цим, за фактичних обставин, встановлених у даній справі, зокрема того, що договір оренди землі від 05.06.2012 укладений між Решетилівською РДА Полтавської області, яка діяла в межах повноважень, та ТОВ «Мрія-Агро» (правонаступником якого є СТОВ «Говтва») 10 років з моменту підписання та державної реєстрації, державна реєстрація цього договору відбувалася 12.06.2012, таким чином строк дії договору згідно його умов тривав по 12.06.2022, який в силу п.п.1 п. 27 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, є поновленим на один рік, тобто до 12.06.2023, був припинений із підстави, недійсність якої достовірно встановлена судом у цій справі, то право розпорядження спірною земельною ділянкою, як невитребуваним паєм, у Решетилівської міської ради Полтавської області виникне з моменту закінчення договірних правовідносин, які виникли між Решетилівською РДА Полтавської області та ТОВ «Мрія-Агро» (правонаступником якого є СТОВ «Говтва») згідно договору оренди від 05.06.2012, підстава припинення яких відпала внаслідок її недійсності. При вирішенні даного спору, суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Зазначений Висновок також акцентує увагу й на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Згідно позиції Європейського суду з прав людини, сформованої, зокрема у справах "Салов проти України", "Проніна проти України" та "Серявін та інші проти України": принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Виходячи з викладеного суд надав правову оцінку виключно визначальним позиціям сторін у даній справі, а не абсолютно усім доводам. При цьому, суд вважає, що це не впливає на обґрунтованість даного судового рішення, а також не свідчить про неповноту дослідження судом обставин справи та доводів сторін. Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги СТОВ «Говтва» підлягають задоволенню у повному обсязі, а позовні вимоги Решетилівської міської ради Полтавської області частковому задоволенню, з огляду на викладені вище мотиви, та вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, які є достовірними і достатніми для відновлення порушених прав. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем СТОВ «Говтва» при зверненні до суду з позовом було заявлено чотири позовних вимог та сплачено судовий збір в розмірі 9080,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням про сплату судового збору № 24834 від 01.11.2021 (а.с. 1,390 т.1). Окрім того, сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 1135,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 24835 від 01.11.2021 (а.с.32, 42 т.1). Також сплачено судовий збір у сумі 2481,00 грн за подання касаційної скарги, яка була задоволена Верховним Судом, що підтверджується а.с. 138, 171-178 виділених матеріалів. Таким чином, СТОВ «Говтва» понесено судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 12696,00 грн, які підлягають відшкодуванню з огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог СТОВ «Говтва» у повному обсязі. Третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Решетилівською міською радою при зверненні до суду з позовом було заявлено три позовні вимоги та відповідно сплачено судовий збір в розмірі 6810,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням про сплату судового збору № 1473 від 08.12.2021 (а.с. 118, 122 т.1). У зв`язку з тим, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог Решетилівської міської ради Полтавської області, то сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню відповідно до двох задоволених позовних вимог, що становить 4540 грн. Враховуючи те, що права та інтереси СТОВ «Говтва» та Решетилівської міської ради Полтавської області були порушені саме неправомірними діями [PERSON] , тому понесені судові витрати пропорційно до задоволених вимог підлягають стягненню саме з [PERSON] . Вжиті по даній справі заходи забезпечення позову ухвалою суду від 04.11.2021, відповідно до положення частини 7 статті 158 ЦПК України, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі ст. ст. 3, 11, 15, 16, 215 ч. 3, 216, 316-319, 328, 761, 1216, 1217, 1301 ЦК України, ст. ст. 3, 17, 116, 152, 155 ЗК України, ст. ст. 21, 50 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації», ст. 13 ЗУ ««Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст. 31 ЗУ «Про оренду», ст. ст. 1, 2, 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: partial