Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

У січні 2023 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , мотивуючи тим, що 10.06.2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , шлюб між ними було розірвано. З січня 2019 року позивачка повністю займається вихованням та утриманням дитини, відповідач повністю усунувся від виховання доньки, дитина перебуває на повному забезпеченні позивача, яка надає їй належне фізичне, моральне виховання та повністю утримує дитину, батько дитини її станом не цікавиться взагалі, на підставі чого просить позбавити відповідача батьківських прав. Позивач подав заяву, в якій просив розглядати справу без його присутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову, просив розглянути справу у його відсутність. Представник третьої особи подав заяву з проханням розглядати справу без його присутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.11.2018 року, видане Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис про народження № 1067 від 02.11.2018 року. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Разом з тим, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до довідки КЗ дошкільної освіти № 34 «Дельфінятко» № 1 від 18.01.2023 року [PERSON] відвідує садочок з 06.05.2021 року, до садочку її приводить мати [PERSON] , вона ж оплачує відвідування дитиною закладу, займається її вихованням, відвідує батьківські збори, батько дитини [PERSON] в садочку не з`являвся, дитину не відвідував. Як вбачається з наданого органом опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] , [INFO] , батько дитини не має бажання бачити доньку та брати участь у її житті, ухиляється від її виховання, нехтує своїми обов`язками, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи, родинні стосунки із нею не підтримує, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться успіхами дитини ні в усній, ні в письмовій формі, тобто фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. На адресу служби у справах дітей [PERSON] надіслав заяву, відповідно до якої надав згоду на позбавлення його батьківських прав. На підставі викладеного, орган опіки та піклування дійшов висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст.164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов таким, що може бути задоволений. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується нормами ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved