Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

04.11.2022 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Гвардійської сільської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач вказує, що [PERSON] не хоче нести ніяких зобов`язань щодо їхньої спільної дитини [PERSON] , не цікавиться життям, здоров`ям дитини та її вихованням, не надає будь-якої матеріальної допомоги на її утримання, а тому достатньо підстав для позбавлення її батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 10.11.2022 року відкрито провадження, справу призначено у підготовче засідання в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 07.02.2023 року закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 13.03.2023 року до суду надійшов лист Служби у справах дітей Гвардійської сільської ради з висновком про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно своєї доньки. В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, справу розглядати без участі представника, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що представник позивача не заперечила проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] [PERSON] народила дівчинку [PERSON] , в актовому записі про народження якої за заявою матері та батька дитини, батьком дитини був записаний [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.10.2019 року, батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Дитина [PERSON] проживає разом із батьком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними довідки Гвардійської сільської ради №2350 від 19.10.2022 року та довідки №272 від 21.01.2020 року про реєстрацію місця проживання особи. З даних акту про обстеження умов проживання №11 від 20.10.2022 року вбачається, що в будинку чисто, прибрано, охайно, створені гарні умови для проживання дітей та дорослих. В малолітньої дитини [PERSON] є окрема кімната, є придатне місце для сну та відпочинку, ігор, дитину заохочують до розвитку. [PERSON] має ще одну дитину - [PERSON] , [INFO] , та на даний час перебуває під соціальним супроводом, зокрема в частині неналежного виконання своїх батьківських обов`язків відносно останнього, що підтверджується довідкою Гвардійської сільської ради №1331 від 25.10.2022 року. Умови проживання в матері [PERSON] є неналежними, оскільки в кімнатах брудно, не прибрано, потрібний ремонт, будинок в занедбаному стані. Відсутні місце для навчання дитини, ігор та відпочинку, проведення гігієнічних процедур. Вищезазначені обставини підтверджуються актом №10 від 19.10.2022 року. Службою у справах дітей Гвардійської сільської ради надано висновок №22 від 01.03.2022 року про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Також, даними довідки Жучковецького дошкільного закладу «Берізка» Гвардійської сільської ради №19 від 20.10.2022 року підтверджується, що [PERSON] відвідує Жучковецький ЗДО «Берізка» та мати жодного разу не відвідувала заклад, не забирала дитину з нього та не цікавилася її вихованням. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідачка не цікавиться життям, вихованням та розвитком дитини, не виконує обов`язки по її утриманню та матеріальному забезпеченню, не вчиняє будь-яких дій спрямованих на забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, не забезпечує дитину харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження здійснення перешкод відповідачу у реалізації батьківських прав та обов`язків щодо дитини. Суд вважає достатньо вагомими аргументи у висновку щодо доцільності позбавлення позбавлення батьківських прав [PERSON] , а позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, це свідчить про наявність винної активної поведінки батька, що не спростовує його відповідальність у бездіяльності та пасивному ставленні до дитини та її життя. Зважаючи на зазначене, враховуючи, що відповідач має можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, але ухиляється від їх виконання у відношенні своєї малолітньої доньки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому слід позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved