Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що 23 грудня 2020 року сторони зареєстрували шлюб у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис за № 1465 від 23.12.2020 року. Позивачка вказує, що їхнє спільне життя не склалося. Подальшого сенсу підтримати сімейні відносини немає, оскільки їх сім`я розпалася з причин, що вони перестали розуміти один одного, не змогли дійти згоди щодо вирішення звичайних побутових питань. Шлюб між ними носить формальний характер, сімейне життя між ними фактично припинено. Різного роду конфліктні ситуації через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння призвело до взаємного відчуження та втрати почуття поваги та довіри, без чого сімейне життя неможливе. Майнового спору між ними немає. Тому просить суд розірвати між ними шлюб та залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, проте було надано заяву про розгляд даної справи у її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 23 грудня 2020 року сторони зареєстрували шлюб у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис за № 1465 від 23.12.2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Відповідно до ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та не підтримують подружні стосунки на протязі останнього часу. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно із частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з ч.2 цієї статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивачки належить стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved