Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій просив суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кіровограда Кіровоградської області Україна, громадянина України, військовослужбовця військової частини [NUMBER] , який загинув в районі селища Ягідне Бахмутського району Донецької області Україна, виконуючи бойові завдання, здійснюючи заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації, визначивши дату смерті [INFO] . Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Кіровоград, Кіровоградської області, Україна, громадянин України, є його сином, що підтверджується свідоцтвом про народження. Підставою звернення з даною заявою став той факт, що [INFO] його син майстер сержант - [PERSON] , [INFO] , загинув в районі н.п. Ягідне Бахмутського району Донецької області, виконуючи бойове розпорядження командира військової частини [NUMBER] , здійснюючи заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії РФ, з метою покращення тактичної смуги оборони та відбиття можливого нападу противника на напрямку зосередження основних зусиль, виконуючи військові обов`язки на одній з вогневих позицій біля КСП «ТОР», внаслідок попадання міни. Сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісті (потрапившого у полон) №6/1482 від 13 лютого 2023 року. На підтвердження факту загибелі під час під час бойових дій заявником подано: рапорт майора [PERSON] від 14 січня 2023 року, Витяг з Журналу бойових дій військової частини [NUMBER] за 14 січня 2023 р., Витяг із наказу командира військової частини [NUMBER] за №355 від 21 грудня 2022 року про зарахування до списків особового складу військової частини [NUMBER] майстер сержанта - [PERSON] , пояснення сержанта [PERSON] , пояснення солдата [PERSON] . Встановлення факту смерті сина заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразка, реалізації права на прийняття спадщини та інших прав передбачених чинним законодавством України у разі загибелі військовослужбовця. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 березня 2023 року відкрито провадження у справі. У судове засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи надав в судове засідання заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно з даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Майстер-сержант [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] на посаді оператора апаратної П-240ТМ 2 взводу зв`язку роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку військової частини [NUMBER] та [INFO] загинув під час виконання бойового завдання, внаслідок мінометного обстрілу оборонних позицій в районі ведення бойових дій в населеному пункті Ягідне Бахмутського району Донецької області, що підтверджується дослідженими та перевіреними судом доказами, а саме: рапортом майора [PERSON] від 14 січня 2023 року, Витягом з Журналу бойових дій військової частини [NUMBER] за 14 січня 2023 р., Витягом із наказу командира військової частини [NUMBER] за № 355 від 21 грудня 2022 року про зарахування до списків особового складу військової частини [NUMBER] майстер сержанта - [PERSON] , поясненнями сержанта [PERSON] , поясненнями солдата [PERSON] . Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 № 545. Відповідно до положень наказу підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими РФ (у тому числі окупаційною адміністрацією РФ), починаючи з 07 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України (абз. 4 ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). У заяві про встановлення факту смерті заявник вказує, що отримати свідоцтво про смерть неможливо, оскільки його син загинув під час виконання бойового завдання і його тіло залишилось на позиціях, які були захоплені збройними силами РФ, а тому відсутня можливість отримати медичний документ для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Отже, заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку здійснити реєстрацію факту смерті свого сина та отримати відповідне свідоцтво про смерть. Відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). Таким чином, суд враховує, що можливості збору або отримання доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. З огляду на викладене, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кіровограда Кіровоградської області Україна, громадянина України, військовослужбовця, який загинув [INFO] , під час проходженні військової служби та під час виконання бойового завдання при обороні населеного пункту Ягідне Бахмутського району Донецької області Україна.

Outcome: approved