Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 15.07.2000 р. між сторонами було укладено шлюб. У шлюбі народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання відносини між сторонами погіршувалися, через різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство та не мають спільних сімейних інтересів. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та розподілити судові витрати порівну між сторонами. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення (а.с. 12). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте надала заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність. Позов підтримує, просить задовольнити, не заперечувала, щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, відзив на позов не надав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд дійшов висновку про проведення судового засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 15.07.2000 р. між сторонами було укладено шлюб, актовий запис №1012. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане 15.07.2000 Відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області. (а.с.2) У шлюбі в сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 16.03.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. (а.с.3) Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Виходячи із положення ч. 1ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача по справі. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи вимогу позивача про розподіл судових витрат порівну між сторонами, суд вважає за необхідне судового збору у розмірі 536,80 грн. стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved