Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 01.11.2014 року між нею (позивачкою [PERSON] ) та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1902. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , 2019 року народження. Також вказує, що протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення їх шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На даний час їх шлюб носить формальний характер, оскільки вони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків та фактично спільно не проживають з червня 2022 року і не ведуть спільного господарства. Майновий спір між ними відсутній. Тому, вважає, що примирення між ними неможливе і просить їх шлюб розірвати, а також просить стягнути з відповідача судовий збір. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.01.2023 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Однак, до початку судового засідання позивачка [PERSON] подала до суду заяву від 28.03.2023 року, в якій свої позовні вимоги до [PERSON] про розірвання шлюбу підтримала, просила їх задовольнити, а також просила розглянути справу без її участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак, подав до суду заву від 14.03.2023 року, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував та просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 01.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON] , був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1902. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Майновий спір між сторонами відсутній. Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх перебування у шлюбі не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Тому, беручи до уваги, що відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачки [PERSON] про розірвання шлюбу визнав та не заперечує проти їх задоволення, про що подав відповідну заяву, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] , оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін. Разом з тим, відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак, оскільки позивачка [PERSON] в позовній заяві просила залишити за нею прізвище « [PERSON] », суд вважає, що і в цій частині позов підлягає до задоволення і позивачка [PERSON] має право надалі іменуватись цим прізвищем. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Outcome: approved