Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 червня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради відповідно із актовим записом за № 557. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що у шлюбі є повнолітній син [PERSON] , [INFO] . Однак, їх із відповідачкою сімейне життя не склалося через різні погляди на життя. У зв`язку із цим між ними припинились шлюбні відносини, вони перестали вести спільне господарство. Проти примирення подружніх відносин заперечує, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 лютого 2023 року у цивільній справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження, із викликом сторін у судове засідання. Відповідачка\~ [PERSON] \~відзиву на\~позов до\~суду не\~подавала.\~ \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] , будучи належно повідомленим, у судове засідання не прибув. Подав до суду заяву 22 березня 2023 року про розгляд справи за його відсутності. У заяві вказав, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує та просить задоволити, шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] , будучи належно повідомленою про дату, час та місце судового засідання, повторно, до суду не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, заяв про відкладення судового розгляду чи про розгляд справи за її відсутності, до суду не подала. Відзиву на позовну заяву не подавала. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд цивільної справи у порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] одружилися 07 червня 1998 року, про що складено актовий запис за №557 відділом державної реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, яким 07 червня 1998 року видане Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . У шлюбі сторін неповнолітніх дітей немає. Як убачається із позовної заяви сімейне життя сторін не склалося через різні погляди на життя. У зв`язку із цим сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Проти примирення подружніх відносин позивач заперечує, оскільки вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, оскільки, позивач та відповідачка не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, суд доходить висновку, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить лише формальний характер. Таким чином, судом установлено, що шлюб сторін існує формально, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб сторін підлягає до розірвання, а позов [PERSON] до задоволення. Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому із відповідачки в користь позивача підлягає до стягнення сплачений ним при зверненні до суду із позовом, судовий збір в розмірі 1073,60 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved