Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

27 березня 2023 року до Кобеляцького районного суду надійшла заява [PERSON] , подана і підписана представником заявника - адвокатом Пелихом О.В., у якій ставиться питання встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , в місті Харцизьк Донецької області 23 жовтня 2022 року. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [PERSON] є онуком [PERSON] . Заявник зазначає, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», отже заявник отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану не може. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть державного зразку з метою реалізації спадкових прав. У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили заявлені вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Від заінтересованої особи надійшла заява, відповідно до якої прохають справу розглядати за відсутності представника заінтересованої особи, проти задоволення заяви не заперечують. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом речення 2 частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, розглянувши справу на підставі наявних у ній даних і доказів за відсутності учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Заявник, [PERSON] , є громадянином України, паспорт серії [NUMBER] , виданий Харцизьким МВ ГУДМС України в Донецькій області 07 серпня 2013 року, народився [INFO] в м. Харцизьк Донецької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , взятий на облік як особа, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Батьком заявника, [PERSON] є [PERSON] , який народився [INFO] в м. Харцизьк Донецької області, є [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] , серія [NUMBER] , видане 25 червня 1997 року (а.с. 10). Батьком [PERSON] , який народився [INFO] в м. Харцизьк Донецької області, є [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] , серія [NUMBER] , видане 26 січня 1994 року (а.с. 11). Таким чином, дідом заявника є [PERSON] . [PERSON] , щодо встановлення факту смерті якого подана ця заява, є громадянином України, паспорт серії [NUMBER] , виданий Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області 23 квітня 2002 року, народився [INFO] в м. Новочеркаськ Ростовської області, ідентифікаційний код (реєстраційний номер облікової картки платника податків) [NUMBER] , останнє зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , місце смерті: місто Харцизьк, Донецької області, причина смерті: хронічна ішемічна хвороба (запис виконано російською мовою: хроническая ишемическая болезнь), що підтверджується довідкою № 179 дата видачі, 24 жовтня 2022 року, яка видана Центральною міською лікарнею м. Харцизьк Донецької області (а.с. 14), тобто на тимчасово окупованій території України Донецькій області м. Харцизьк, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а отже довідка про смерть не може бути підставою для державної реєстрації смерті. Суд зауважує, що з наданих матеріалів встановлено, що ім`я померлого у наданих суду копії паспорта (викладена українською мовою частина), виданого 23.04.2022, і довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої 22.01.2002 (а.с. 12, 13), зазначено як " [PERSON] ", тоді як його ім`я в свідоцтві про народження батька заявника (викладено українською мовою) записано " [PERSON] ", тобто, так само як і у викладеній російською мовою частині паспорта громадяника України, та викладених російською мовою довідці про причину смерті (а.с.14), договорі-замовленні № 564 на організацію і проведення захоронення (а.с. 15), хоча відповідно до правопису української мови "В`ячеслав" - ім`я, яке пишеться (повинне записуватися) через апостроф, тому у суду відсутні підстави вважати, що " [PERSON] " (дід заявника відповідно до копій свідоцтв про народження) та " [PERSON] " (особа, щодо смерті якої порушено питання) є різними особами. Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч.2 ст. 319 ЦПК України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Відповідно до Указу Президента України № 32/2019 від 07.02.2019 "Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецікій та Луганській областях", м. Харцизьк Донецької області віднесено до тимчасово окупованих. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, при ухваленні рішення суду документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, беруться до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію смерті свого діда у позасудовому порядку. Встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення для заявника. За таких обставин, суд вважає за необхідне встановити факт смерті [PERSON] , яка настала [INFO] на тимчасово окупованій території України, місце смерті: місто Харцизьк Донецької область України. На підставі ч.4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved