Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

що позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що 14.02.2021 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не складається і вони спільно не проживають, оскільки [PERSON] переїхав проживати до своїх батьків. На даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Відповідач припинив надавати будь-яку допомогу на її утримання, хоча має таку можливість, так як працює за кордоном і отримує відповідну заробітну плату. Оскільки вона тимчасово не працює, так як здійснює догляд за дитиною, то потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов проживання та збереження здоров`я після народження дитини. В зв`язку з тим, що відповідач добровільно не бажає надавати позивачці допомогу на утримання в період догляду за дитиною, то вона вимушена звернутися до суду і просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 3\~000 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-х річного віку, а саме до [INFO] . Також просить стягнути з відповідача в її користь судові витрати. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.01.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та розгляд справи призначено на 08.30 годин 01.03.2023, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. 01.03.2023 до суду поступило клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, в зв`язку з тим, що його представник буде задіяний в іншому судовому засіданні. Однак жодних підтверджуючих документів про укладення угоди з адвокатом, а також які б підтверджували зайнятість адвоката в іншій справі, до заяви не долучено, як і не додано в подальшому. В зв`язку з поданою заявою розгляд справи було відкладено на 20.03.2023, про що повідомлено й відповідача по справі. Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву, в якій вказує, що позов підтримує, просить задоволити, а розгляд справи просить проводити без її участі. Також зазначає, що згідна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав відзив на позов, в якому вказує, що позов не визнає, посилаючись на те, що він на даний час ніде не працює, майна, яке б могло використовуватись для отримання доходу, не має, іншого постійного доходу не має. Крім того, відповідно до судового наказу Калуського міськрайонного суду від 23.01.2023, з нього в користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини усіх видів заробітку. З огляду на таке, він не має матеріальної можливості утримувати дружину і стягнення аліментів в розмірі 3\~000 грн. поставить його в скрутне матеріальне становище. Просив в задоволенні позову відмовити, витрати по оплаті судового збору віднести за рахунок держави, а витрати на правову допомогу залишити за позивачкою. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбаченого, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2021, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.4) та є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.5). На даний час позивачка перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації та їй відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» з 01.08.2021 по 31.07.2024 призначено допомогу при народженні дитини на сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Новицької сільської ради територіальної громади № 3 від 04.01.2023, в склад сім`ї [PERSON] входить син [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований разом з нею та проживає (а.с.9). Судом встановлено, що на даний час сторони по справі спільно не проживають, а у позивачки на утриманні знаходиться малолітній син [PERSON] , [INFO] і вона потребує матеріальної допомоги, однак відповідач добровільно матеріально не підтримує позивачку. Статтею 75 СК України \~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.\~Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Суд враховує те, що відповідач є працездатним, не є особою з інвалідністю, а тому може надавати матеріальну допомогу позивачці. Водночас суд враховує й те, що позивачкою не доведено того факту, що відповідач працює за межами держави та має значний дохід. Таких доказів не здобуто і в судовому засіданні. Також суд враховує, що з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу від 23.01.20323. Однак твердження відповідача про те, що він ніде не працює, не має майна, яке б могло використовуватись для отримання доходу, не підтверджено належними доказами. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача\~аліменти на утримання позивачки в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно з положеннями\~ст. 141 ЦПК України,\~Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 716,09 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповіднодо ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати,пов`язані зрозглядом справи, покладаються:\~ у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 667 грн. витрат за надання правничої допомоги, що підтверджується договором про надання правової допомоги,актом та квитанцією (а.с.10-11,12), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 75, 84, 180, 181,182, 184 СК України, й

Outcome: approved