Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.01.2007 року він із відповідачем зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва було зроблено відповідний актовий запис № 61, підтвердженням чого є свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Зазначає, що шлюб вже багато років не ґрунтується на таких принципах як: згода бути у шлюбі з відповідачем, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних рівних прав та обов`язків та інше. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, стосунки погіршувалися з кожним роком, і, згодом, призвели до розриву шлюбних стосунків. Переконаний, що спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачем не можливе, і суперечитиме особистим інтересам, особистому щастю, збереження шлюбу призведе до негативного впливу на подальше життя. В шлюбі народився син [PERSON] - [INFO] . Ухвалою суду від 13.01.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 21 лютого 2023 року. Судове засідання, призначене на 21 лютого 2023 року, було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. В судове засідання, призначене на 15 березня 2023 року сторони не з`явились, натомість в матеріалах справи містить клопотання від представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, натомість надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача, проти задоволення позову не заперечує, також зазначає те, що за домовленістю сторін, позивач зобов`язується щомісяця передавати кошти на утримання сина, який проживає з відповідачем, а також за домовленістю сторін змінювати прізвище відповідач не буде. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2007 року позивач із відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, про що було зроблено відповідний актовий запис № 61, підтвердженням чого є свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Сторони мають спільну дитину [PERSON] - [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] . Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved