Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 11044 ,25 грн., моральну шкоду в сумі 1000(одна тисяча) грн.,витрати на проведення оцінки матеріального збитку в суммі 3500(три тисячі п`ятсот)грн., 1400 грн. витрат на евакуатор для транспортування авто для проведення незалежної оцінки,а всього стягнути 16944,25 грн. та судові витрати . Позов мотивовано наступними обставинами. 22.02.2021 в м.Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода ,в результаті якої було пошкоджено автомобіль позивача Chevrolet Tacuma, номерний знак [NUMBER] . 05.04.2021 Червонозаводським районним судом м.Харкова було винесено постанову про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст.124КУпАП,а саме : порушення відповідачем вимог п.13.1 ПДР України, що призвело до зіткнення з автомобілем Chevrolet Tacuma номерний знак [NUMBER] , чим завдано механічні пошкодження та матеріальні збитки. Відповідно звіту про оцінку матеріального збитку , вартість матеріального збитку складає 118650,35 грн. АТ «СК «Мега-Гарант» було сплачено позивачу 30.04.2020 страхове відшкодування в сумі 84558,42 грн. Різниця між сплаченим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди складає 34091,93 грн. Позивач продає автомобіль, ціна автомобіля з пошкодженнями складає 23047,93 грн. Отже, сума невідшкодованих матеріальних збитків становить 11044,25 грн. Додатково позивачем понесено витрати на проведення оцінки матеріального збитку в розмірі 3500 грн, витрати на евакуатор для транспортування авто для проведення незалежної оцінки у розмірі 1400 грн. позивачу заподіяно моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Витрати на правничу допомогу складають 7000 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 22.12.2022 прийнято цей позов до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку зміни підсудності відповідно Розпорядження Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану". В судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги підтримує, заперечень проти заочного розгляду справи не надано. Згідно\~ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлений в порядку, встановленому\~п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та, враховуючи що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до норм ст.ст. 280-281 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до\~ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази в порядку заочного провадження, суд дійшов наступного. Згідно\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до\~цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що постановою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 05.04.2021 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124КУпАП [PERSON] за порушення вимог п.13.1 ПДР України, що призвело до зіткнення з автомобілем Chevrolet Tacuma номерний знак [NUMBER] , чим завдано механічні пошкодження та матеріальні збитки (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 17.05.2007 ,власником транспортного засобу Chevrolet Tacuma номерний знак [NUMBER] є [PERSON] (а.с.14). 04.06.2021 позивачу було виплачено 84558,42 грн. страхового відшкодування(а.с.16) \~ \~ \~ \~ \~ \~ Висновком щодо вартості матеріального збитку ,заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 180/03-21 від 22.03.2021 встановлено ,що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Chevrolet Tacuma номерний знак [NUMBER] становить 118 650,35 грн., вартість відновлювального ремонту становить 169761,05 грн., вартість в пошкодженому стані після ДТП автомобіля Chevrolet Tacuma номерний знак [NUMBER] становить 23047,68 грн., ринкова вартість автомобіля Chevrolet Tacuma номерний знак [NUMBER] до моменту ДТП становить 118650,35 грн.(а.с.29). \~ \~ \~ \~ \~ Згідно меморіального ордеру від 01.03.2021 (а.с.53) позивачем сплачено вартість незалежної оцінки автомобіля Chevrolet Tacuma номерний знак [NUMBER] в сумі 3500 грн. \~ Відповідно товарного чеку № 47(а.с. 54) від 02.03.2021 вартість перевезення авто Chevrolet Tacuma номерний знак [NUMBER] з пр. Гагаріна ,208 на Грушевського,80 складає 700 грн. Відповідно товарного чеку № 48(а.с. 55) від 02.03.2021 вартість перевезення авто Chevrolet Tacuma номерний знак [NUMBER] з Чугуєвської ,3 на Мерефянське шосе,34 складає 700 грн. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно п.4 ст.263 ЦПК України,суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин правовий висновок Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року, викладений у справі № 6-691цс15 про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Оскільки вартість матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП перевищує розмір страхового відшкодування, то з відповідача , як з винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц , від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17. Так, вартість матеріального збитку складає 118650,35 грн,44 грн. Позивачу виплачено страхове відшкодування в сумі 84558,42 грн. Різниця між сплаченим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди складає 34091,93 грн. Позивач продає автомобіль, ціна автомобіля з пошкодженнями складає 23047,93 грн. Отже, сума невідшкодованих матеріальних збитків становить 11044,25 грн.,а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн,суд зазначає наступне. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31березня 1995року №4«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Судом встановлено, що внаслідок вчиненого правопорушення відповідачем, позивач зазнала моральних страждань, дія вчинена відповідачем призвела до того, що порушився звичайний, нормальний спосіб життя позивача При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний вираз. З огляду на це, ураховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань позивача, їх тривалість, можливість відновлення немайнових втрат, недопущення безпідставного збагачення позивача, суд вважає, що розумним, справедливим та виваженим відшкодуванням моральної шкоди позивачу є 1000,00 грн З урахуванням положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. та витрати на проведення оцінки матеріального збитку в сумі 3500 грн. Щодо стягнення витрат на послуги евакуатора в сумі 1400 грн. ,суд вважає їх необгрунтованими, оскільки вищевказані товарні чеки не підтверджують факту перевезення автомобіля саме для проведення оцінки .Крім того в товарних чеках відсутні обов`язкові реквізити, а саме :назва та печатка організації, яка надала послугу. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими,що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial