Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

10 січня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Євро-Реконструкція" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що у зв`язку із несплатою відповідачами коштів по наданню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою їх місця проживання: [ADDRESS] , у них виникла заборгованість у розмірі 118 699,71 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2023 року позовну заяву було передано для розгляду судді Шаповаловій К.В. 24 січня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідачів. Ухвалою від 30 січня 2023 року суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 13 лютого 2023 року до суду від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви, у яких вони просять закрити провадження в частині стягнення з них заборгованості за житлово-комунальні послуги, оскільки в помешканні, по якому виникла заборгованість, вони не проживають з 2004 року, квартиру продали та не значяться зареєстрованими у даному помешканні. 21 лютого 2023 року на адресу суду від КП КМР "Київське міське бюро технічної інвентаризації" надійшла інформація стосовно зареєстрованого права власності на квартиру [ADDRESS] , відповідно до якої, 15 жовтня 2004 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої, було укладено договір купівлі-продажу згаданої квартири, та відповідно до якого власником квартири став [PERSON] 02 березня 2023 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про зміну складу учасників справи шляхом виключення [PERSON] та [PERSON] з числа відповідачів у справі. Дане клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до інформації, про яку було зазначено вище, останні є неналежними відповідачами у справі. Ухвалою суду від 10 березня 2023 року було виключено з числа відповідачів [PERSON] та [PERSON] . 16 березня 2023 року до суду надійшов витяг з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/ знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження та копії позовних заяв з додатками були отримані відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 15 лютого 2023 року, про що свідчать зворотні повідомлення, які повернулися на адресу суду. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позову з додатками, адресовані відповідачу [PERSON] на адресу її місця реєстрації, провернулися до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання. Згідно частинами четвертою, восьмою статті 128 ЦПК України, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198-VII виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО- РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліцензії від 01.06.2012 № 198. [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані у квартирі [ADDRESS] даного будинку та є споживачами зазначених послуг Окрім того, відповідно до відомостей, які надійшли від КП КМР "Київське міське бюро технічної інвентаризації" [PERSON] є власником даної квартири. Згідно відомостей, які надійшли до суду з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] була зареєстрована у даному помешканні до 03 вересня 2020 року, та відповідач [PERSON] - до 24 березня 2018 року. Звертаючись із позовом до суду позивач вказує, що відповідачі у період з жовтня 2018 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення, та з березня 2017 року не вносили плату за отримані послуги з постачання гарячої води, внаслідок чого у відповідачів станом на 23 лютого 2022 року утворилась заборгованість за надані послуги в розмірі 99 734, 36 грн., з яких 11 119,05 грн заборгованість за послуги з централізованого опалення та 88 615,31 грн. - заборгованість за послуги з постачання гарячої води. Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості, а також 3% річних та інфляційні втрати, через порушення умов та строків внесення оплати за отримання відповідачами послуги. Положення статей 66-68 ЖК України, статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно пунктів 5, 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідачами у справі не було подано суду будь-яких заперечень щодо вимог позивача, а також не надано доказів на спростування наявності заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води чи існування такої заборгованості у меншому розмірі ніж визначено позивачем. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно наданої позивачем довідки, заборгованість відповідачів за послуги з централізованого опалення станом на 23 лютого 2022 року становить 11 119,05 грн., а за послуги з постачання гарячої води - 88615,31 грн., загальна сума боргу - 99 734,36 грн., яка доведена позивачем суду належними та допустимими доказами та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідачами не надано суду заперечень щодо наданих/отриманих послуг, відсутність обов`язку щодо сплати коштів за надані послуги, відсутність заборгованості з оплати комунальних послуг чи наявність її в у меншому розмірі, ніж визначено позивачем. Позивачем також ставиться вимога про стягнення 3% річних у розмірі 5744,10 грн. та інфляційних втрат у розмірі сумі 13 221, 25 грн., яка підлягає задоволенню із таких правових підстав. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Відповідачами не надано доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стосовно вимоги позивача про стягнення заборгованості з відповідачів у солідарному порядку, суд зазначає таке. Позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення починаючи з жовтня 2018 року по квітень 2022 року та за послуги з постачання гарячої води починаючи з березня 2017 по квітень 2022 року. Враховуючи той факт, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , а отже були споживачами послуг (протилежного суду зазначено не було) до 24 березня 2018 року та до 03 вересня 2020 року, відповідно, заборгованість за несплату коштів за послуги з постачання гарячої води за період з березня 2017 року по квітень 2018 року слід стягувати з усіх відповідачів солідарно; заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з квітня 2018 року по вереснь 2020 року слід стягувати солідарно лише з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Іншу частина заборгованості, згідно розрахунку, необхідно стягувати лише з [PERSON] , [PERSON] . Аналогічна формула застосовується і для стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних втрат. Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ "Євро-Реконструкція" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості , а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial