Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

У жовтні 2019 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надішов позов [PERSON] до Адміністарції Центрального району Миколаївської міської ради, у якому він просить: стягнути з відповідача на його користь на відшкодування збитків завданих пошкодженням транспортного засобу ГАЗ 2705 реєстраційний номер [NUMBER] всього 76\~586 грн 10 коп. стягнути з відповідача на його користь судові витрати у сумі 8\~123 грн 93 коп., з яких: 1423 грн 93 коп. судового збору; 2000 грн 00 коп. витрат на проведення незалежної експертної оцінки; 47000 грн 00 коп. витрат на правову допомогу. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 жовтня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Від відповідача 24 квітня 2020 року надійшов відзив на позов, у якому він просить відмовити у задоволенні позову з огляду на його необґрунтованість. У період з жовтня 2019 року до 10 лютого 2021 року справа перебувала у провадженні іншого складу суду. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 11 лютого 2021 року для розгляду справи визначено суддю Шолох Л.М. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 травня 2021 року витребувано додаткові докази у справі. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2021 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження у справі. У судове засідання з`явився представник позивача [PERSON] , який позов підтримав та просив задовольнити його у повному обсязі. Представник позивача зазначив, що внаслідок неналежного догляду за зеленими насадження (деревами), розташованими та вул. Фалеєвська, дерево тополя, стовбур якого повністю прогнив в середині, впав на транспортний засіб позивача, яким завдав йому матеріальної шкоди. Предстанвик відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з огляду на те, що матеріали справи не містять належних доказів того, що це дерево впало внаслідок неправморіних дій відповідача. Заслухавши предстанвиків сторін, вивчиши матеріали справи судом встановлено таке. У м. Миколаєві на перехресті вул. Фалеєвська та вул. Велика Морська під час руху транспортного засобу ГАЗ 2705 [NUMBER] 2004 року випуску, який належить позивачу, впало дерево тополя, внаслідок чого цей транспортний засіб зазначав механічних пошкоджень. Про цю подію, водієм транспортного засобу [PERSON] повідомлено поліцію, за результатам чого до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частини першої статті 367 КК України (№ 12019150020000862). Працівниками ВКП Центрального ВН ГУНП в Миколаївській області 05 березня 2049 року в якості свідків допитано [PERSON] та [PERSON] , здійснено огляд місця події. Свідки підтвердили, що 05 березня 2019 року на перехресті вул. Фалеєвська та вул. Велика Морська на транспортний засіб, який належить [PERSON] , впало дерево. Це підтверджується і фототаблицями, наявними у матеріалах, наданих Відділенням поліції № 1 Миколаївського районного управління ГУПН в Миколаївській області. Також 20 березня 2019 року питано в якості свідка начальника відділу озелененння та благоустрою [PERSON] , яка зазнчила, що відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28 лютого 2014 року № 208 догляд за деревами по вул. Велика Морська здійснює адміністрація Центрального району м. Миколаєва. Така ж інформація зазначена у відповіді Депарьтаменту житлового-комунального господарства Микоолаївської міської ради від 08 квітня 2019 року № 1239/08.0101-17, наданада на запит слідчого. Позивач [PERSON] 26 березня 2019 року допитано в якості потерпілого. Відповідно до акту № 373, складеного відповідними працівниками Депарьтаменту житлово-комунального господарства від 07 серпня 2017 року №70 огляд зелених насаджень (дерев), зокрема по вул. Фелеєвська та вул. В.Морська проведено 07 серпня 2017 року. З цього акту слідує, що по [ADDRESS] , станом на час огляду, наявні дерева тополя, ясен, платан. У двох з тополь наявні сухі гілки, тому існує необхідність санітарної обрізки. Постановою слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області Гліщинського Є.В. від 30 листопада 2019 року закрито кримінальне провадження (№ 12019150020000862) за відсутністю ознак складу кримінального правопорушення. З відповіді Миколаївського обласного центру з гідрометеорології від 07 квітня 2020 року № 15/05-08/276 слідує, що 05 березня 2019 року опадів у м. Миколаєві не було. Вітер південний, південно-західний, 7-13 м/с. З 07:48 год до 13:50 год спостерігається вітер південного напрямку з максимальними поривами 15-19 м/с (небезпечне метеорологічне явище І рівня небезпеки). Температура повітря 4.3-14.3 градусів тепла. Відповідно до звіту № 326/06-19 від 20 червня 2019 року, складеного [PERSON] , ринкова вартість транспортного засобу ГАЗ -2705 [NUMBER] складає 76 586 грн 10 коп., вартість відновлювального ремонту 78\~224 грн 40 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 62\~176 грн 19 коп. Вивчивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що Адміністрація Центрального району м. Миколаєва є органом, який здійснює організацію та забезпечення догляду та санітарного стану вулиці Фалеєвська у м. Миколаєві. Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за\~№ 3477-IV\~застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом пунктом 1 статті 6, статі 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція), ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, статтей 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Частина 1 статті 15\~ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі Закон України №280/97-ВР) система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду, сільську, селищну, міську раду, сільського, селищного, міського голову та виконавчі органи сільської, селищної, міської ради, старосту. Згідно до ст.10\~Закону України\~№280/97-ВР міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами. Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад. Статтею 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів від 06 вересня 2005року № 2807-ІV(далі Закон України №2807-ІV) визначено, що благоустрій населених пунктів це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. Пунктом 1 статті 13\~Закону України\~№ 2807-ІV встановлено, що до об`єктів благоустрою, крім інших, належать вулиці та прибудинкові території. Елементами (частинами) об`єктів благоустрою згідно зі статті 21\~цього закону є: 1) покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів; 2) зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Згідно зі статті 15\~цього ж\~закону органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів. Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації. Відповідно до статті 25\~цього Закону утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Згідно з п. 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України від 10 квітня 2006 року №105, яким врегульовано питання утримання зелених насаджень у населених пунктах України (далі Правила), до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Згідно з п.п. 5.1, 5.4, 5.5 зазначених Правил органи державної влади та органи місцевого самоврядування визначають на конкурсних засадах із числа спеціалізованих підприємств, організацій балансоутримувачів об`єктів благоустрою зеленого господарства державної та комунальної власності. На об`єктах державної чи комунальної власності межі закріпленої території та обсяги пайової участі визначають місцеві органи влади. Відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об`єктів. Крім того, відповідно до розділу 12 Правил утримання з метою контролю за станом міських зелених насаджень балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. За даними обстежень складають відповідні акти. Як вбачається з матеріалів справи, на території міста, де сталася подія з пошкодженням автомобіля позивача, діє Адміністрація Центрального району Миколаївської міської ради. Рішенням Миколаївської міської ради від 23 лютого 2017 року № 16/32 затверджено положення про Адміністрацію Центрального району Миколаївської міської ради. Відповідно до пунктів 3.4.16, 3.4.17 Положення про Адміністрацію Центрального району Миколаївської міської ради до повноважень зазначеної адміністрації належить контроль за організацією робіт з утримання, благоустрою та санітарного очищення території району. В порядку виконання цих функції адміністрація здійснює організацію та виконання робіт із знесення, кронування та санітарної обрізки дерев, кущів на території, прилеглій до відомчого житлового фонду та житлових будинків комунальної власності; організацію робіт по догляду за об`єктами благоустрою, закріпленими за адміністрацією району. Згідно інформації Департаменту ЖКГ ММР, рішенням Миколаївської міської ради від 28 лютого 2014 року № 208 закріплено перелік об`єктів благоустрою міста, що фінансуються з міського бюджету, організацію та забезпечення догляду та санітарного стану яких здійснюють адміністрації районів міської ради. В заначеному переліку вказано вулицю Фалеєвську, яка розташована на території Центрального району міста Миколаєва і закріплена за Адміністрацією Центрального району Миколаївської міської ради, до повноважень якої відносено організацію та забезпечення догляду та санітарного стану. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві. Аналіз положень статей 11 та 1166\~ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Відповідно до частини другої\~статті 1166 ЦК України\~особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. З огляду на наведене та, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди, а позивач доказує наявність шкоди та її розмір. Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоду завдано не з його вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Непереборна сила це дія надзвичайної ситуації техногенного, природного або екологічного характеру, яка унеможливлює надання відповідної послуги відповідно до умов договору. Не є підставою звільнення відповідача від відповідальності його доводи і про те, що падіння дерева сталося внаслідок обставин надзвичайної ситуації внаслідок природного явища- поривів сильного вітру. Так, законодавство визначає непереборну силу як надзвичайну або невідворотну зовнішню подію (обставину), що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла відвернути чи уникнути її дії за звичайних обставин при всій обачливості, і ця подія завдала збитків. Згідно нормативних документів Українського гідрометеорологічного центру, зокрема Настанови по службі прогнозів і попереджень про небезпечні та стихійні явища погоди, затвердженої наказом Держгідромету України № 90 від 31 жовтня 2003 року (чинна на час виникнення спірних правовідносин), гроза (будь-яка), сильна злива, вітер швидкістю 15-24 м/с є небезпечними гідрометеорологічними явищами. За приписами наведеної Настанови небезпечними гідрометеорологічними явищами є явища погоди, які при досягненні певних значень (чи у випадку їхньої появи) можуть порушити виробничу діяльність деяких галузей національної економіки. Так, суду не надано жодних доказів того, що відповідач вчасно виконав заходи з благоустрою і не мав на своїй території пошкоджених дерев (адже доказів виконання свого обов`язку щодо щорічного обстеження об`єктів зелених насаджень на території міста відповідачем взагалі суду не надано і про таке навіть не зазначено), а причиною падіння дерева на автомобіль були виключно пориви вітру згідно із відповідною довідкою від 07 квітня 2020 року (адже поза розумним сумнівом дерево, яке перебувало в належному «здоровому» стані, не впало би через такі пориви вітру що побічно підтверджується і наданими позивачем фотографіями стовбура цього дерева, і тим, що інші численні дерева, які перебували в безпосередній близькості до того місця не впали в той час) За таких обставин, відповідачем не спростовані твердження та докази, надані позивачем, що падіння дерева пов`язане з неналежним виконанням відповідачем заходів з благоустрою щодо конторолю за належним станом дерев, не надано достеменних доказів того, що падіння дерева відбулось внаслідок пориву вітру і не пов`язане з неналежним виконанням відповідачем заходів з благоустрою. Відносно заподіяння позивачу шкоди внаслідок несприятливих погодних умов, то за умови належного виконання Адміністрацією Центрального району своїх повноважень з організації та забезпечення догляду і санітарного стану зелених насаджень на закріпленій ним території вказаної події могло б не трапитися. Таким чином, Адміністрація Центрального району не довела відсутність своєї вини, а тому саме вона має відповідати за відшкодування шкоди, заподіяної позивачу внаслідок пошкодження автомобіля. У своєму відзиві та під час розгляду справи у суді, представник відповідача не визнав позов у повному обсязі та висловив сумніви щодо розміру майнової шкоди, про стягнення якої просить позивач. Представник відповідача свого розрахунку вартості шкоди, завданої транспортному засобу позивача, не надав у судовому засіданні 21 березня 2023 року на виклику та допиті експерта, яким надано висновок № 326/06-19, не наполягав. Визначаючи\~розмір відшкодування майнової шкоди, суд виходить із наявного у справі висновку про оцінку вартості № 326/06-19 від 20 червня 2019 року, відповідно до якого ринкова вартість на час події 76\~586 грн 10 коп., а вартість відновлювального ремонту 78\~224 грн 40 коп. Відповідно до пункту 30.1\~статті 30\~Закону «Про\~обов`язкове страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» від\~01\~липня 2004\~року №\~1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки вартість відновлювального ремонту дорівнює 78\~224 грн 40 коп. що перевищує його дійсну ринкову вартість до події, тому ремонт є нерентабельним. Тому розмір майнової шкоди, завданої транспортному засобу ГАЗ 2705 [NUMBER] 2004 року випуску, слід визначити у розмірі 76\~586 грн 10 коп. За такого суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність його задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивач слід стягнути суму судового збору, сплаченого за подачу позову до суду, у розмірі 1423 грн 93 коп. та витрати на проведення незалежної експертної оцінки у розмірі 2000 грн 00 коп., який підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру №298 від 20 червня 2019 року. Також з відповідача на користь позивача сліду стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 4700 грн 00 коп., які підтверджуються оригіналом квитанції АТ Приватбанк, наявної у матеріалах справи. На думку суду така сума витрат на правничу допомогу є співмірною із складністю справи, обсягом наданим адвокатом послуг та витраченим часом на виконання відповідних робіт.

Outcome: approved