Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з даним позовом, вказуючи, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 3,41 га з кадастровим номером 1821181200:02:002:0303, що розташована на території колишнього Володарсько-Волинського району Житомирської області. Позивач є спадкоємцем майна за заповітом. Звернувшись у встановлений строк до Хорошівської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, [PERSON] отримав відмову, оскільки в тексті заповіту вказано, що спадкодавець заповідає державний акт на право власності, а не земельну ділянку, яка є предметом спадкування. Просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вказану земельну ділянку, яка належала [PERSON] . Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2022 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. 07.03.2023 ухвалою судді у цивільній справі №276/1970/22 замінено відповідача Територіальну громаду с.Давидівка в особі Хорошівської селищної ради на належних - [PERSON] та [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, до суду подали заяву про визнання позову в повному обсязі, не заперечують щодо його задоволення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] (а.сп.9). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №884025 виданого 29 липня 2005 року, земельна ділянка площею 3,41 га, кадастровий номер 1821181200:02:002:0303, що знаходиться на території Давидівської сільської ради, Володарсько-Волинського району, Житомирської області належить [PERSON] (а.сп.11). Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом. Вказане підтверджується копією заповіту від 13 листопада 2008 року посвідченого секретарем Давидівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, згідно якого [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №884025 від 29.07.2005р. в розмірі 3,41 га (а.сп.10). Відповідно до постанови державного нотаріуса Хорошівської державної нотаріальної контори №356/02-31 від 11 листопада 2022 року, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,41 га, кадастровий номер 1821181200:02:002:0303, після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що із тексту заповіту не зрозуміло, яке майно заповідає спадкодавиця, оскільки в тексті заповіту вказано, що спадкодавець заповідає державний акт на право власності, а не земельну ділянку, яка є предметом спадкування (а.сп.13). Із довідки виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №217 від 13.07.2021 слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . За шість місяців до її смерті, на день смерті та на протязі шести місяців після смерті разом із спадкодавицею в будинку за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] сестра, 1941 року народження; [PERSON] чоловік сестри, 1941 року народження (а.сп.38). Враховуючи положення ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, вказані особи є такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] та можуть претендувати на спадкове майно за заповітом чи за законом. Однак вказані особи, які залучені до участі у справі в якості відповідачів позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечили щодо задоволення позову. Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за законом або заповітом. На підставі\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як убачається з ч. 5\~ст. 1268 ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до\~ст.125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України). Статті\~81,131 ЗК України\~передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом не має можливості реалізувати свої спадкові права після померлої [PERSON] , оскільки в тексті заповіту вказано, що спадкодавець заповідає державний акт на право власності, а не земельну ділянку, яка є предметом спадкування. Державний акт на ім`я спадкодавця [PERSON] , свідчить про набуття нею права власності на земельну ділянку. Суд на основі досліджених в судовому засіданні доказів приходить до переконання, що при складенні заповіту від 13 листопада 2008 року спадкодавець прагнув передати спадкоємцю земельну ділянку площею 3,41 га, кадастровий номер 1821181200:02:002:0303, що знаходиться на території Давидівської сільської ради, Володарсько-Волинського району, Житомирської області, яка належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №884025 від 29 липня 2005 року. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги підлягають до задоволення, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права власності за позивачем на вказану земельну ділянку буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved