Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 16.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 13, посилаючись на те, що у них суттєво погіршились взаємовідносини, між ними втрачено почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги, шлюб існує лише формально, разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. На підставі наведеного шлюб просить розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте разом з позовом подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позов не подав. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 16.03.2023 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.03.2013 року. У сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03.09.2015 року), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06.08.2018 року). Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як слідує з матеріалів справи, між подружжям погіршилися відносини, разом вони не проживають, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, позивач не має намірів відновлювати стосунки. Відповідач в судове засідання не з`явився та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не подав. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved