Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої позовні вимоги мотивує тим, що він надавав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідачам, які зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] та користуються послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідачі своєчасно та в повному обсязі не оплачували за спожиті послуги з централізованого опалення, у зв`язку з чим за період з 01 березня 2019 року по 31 жовтня 2022 року утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 55621 грн 77 коп., внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 62 грн 25 коп., плати за абонентське обслуговування в сумі 500 грн 68 коп., плати за теплову енергію на функціонування ГВП в сумі 413 грн 52 коп., а також 3 % річних в розмірі 1001 грн 14 коп., інфляційні збитки в розмірі 3470 грн 94 коп., тому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану суму заборгованості. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду на 02 лютого 2023 року. 02 лютого 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 14 березня 2023 року у зв`язку неявкою в судове засідання відповідачів. В зазначене судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить справу слухати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання повторно не з`явились, відзив не подали. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 серпня 2005 року рішенням Сумської міської ради № 1338-МР «Про передачу в оренду цілісного майнового комплексу по виробництву, транспортуванню теплової та електричної енергії» цілісний майновий комплекс по виробництву, транспортуванню теплової та електричної енергії, який належить територіальній громаді міста Суми, було передано в оренду ТОВ «Сумитеплоенерго» строком на 10 років. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20.05.2011 «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми» ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в місті Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно рішень Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20 травня 2011 року, № 317 від 18 червня 2013 року, № 322 від 18 червня 2019 року, № 161 від 31 березня 2021 року ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в місті Суми з постачання теплової енергії (централізованого опалення) та постачання гарячої води (централізованого постачання гарячої води) (а.с. 13, 14, 15). Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 623 від 12 жовтня 2021 року встановлено ТОВ «Сумитеплоенерго» структуру тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно з додатками 1-6 до даного рішення (а.с. 17). Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 738 від 13 грудня 2021 року внесено зміни до рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 12 жовтня 2021 року № 623 Про встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води» (зі змінами), а саме: пункт 1 після слів «її виробництво, транспортування та постачання на», пункт 2 після слів «центральних теплових пунктів на» та пункт 3 після слів «постачання гарячої води на» доповнено словами «економічно обґрунтованому» (а.с. 18). Рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради № 745 від 21 грудня 2019 року та № 307 від 16 червня 2020 року встановлено розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії споживачам, які приєднані до інженерних мереж ТОВ «Сумитеплоенерго» та розмір внесків за заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» надає населенню м. Суми послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення відповідно до «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005. Відповідно до довідки МЄІРЦ № 348/16112022-30121899 у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідачі користуються послугами ТОВ «Сумитеплоенерго» з централізованого опалення, вчасно та у повному обсязі за отримані послуги не сплачують, у зв`язку з чим заборгованість відповідачів перед позивачем за період 01 березня 2019 року по 31 жовтня 2022 року складає 56598 грн 22 коп., яка складається із: заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 55621 грн 77 коп., внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 62 грн 25 коп., плати за абонентське обслуговування в сумі 500 грн 68 коп., плати за теплову енергію на функціонування ГВП в сумі 413 грн 52 коп. Зазначена заборгованість підтверджується оборотною та обіговою відомостями по особовому рахунку № [NUMBER] про надані ТОВ «Сумитеплоенерго» відповідачам послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 березня 2019 року по 31 жовтня 2022 року (а.с. 6-9). Також на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачам за період з 21 лютого 2020 року по 23 лютого 2022 року нараховано 3% річних в розмірі 1001 грн 14 коп. та інфляційні збитки в розмірі 3470 грн 94 коп. (а.с. 10-12). Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Частиною 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Як передбачено ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів статті 24 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-ІV основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Разом з тим, відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово - комунальних послуг. Згідно пункту 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03 жовтня 2007 року, споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системі теплоспоживання. Разом з тим, згідно приписів статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 07 червня 2018 року № 2454-VІІІ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодам для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у строк (термін). Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-ІV у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами зобов`язань у них виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача. Отже, право позивача порушене і підлягає захисту, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути в солідарному порядку заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 55621 грн 77 коп., внески за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 62 грн 25 коп., плату за абонентське обслуговування в сумі 500 грн 68 коп., плату за теплову енергію на функціонування ГВП в сумі 413 грн 52 коп., 3 % річних у сумі 1001 грн 14 коп. та інфляційні збитки в сумі 3470 грн 94 коп. Отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2481 грн, тобто по 620 грн 25 коп. з кожного з них (2481 грн / 4), оскільки стягнення судових витрат у солідарному порядку законом не передбачено.

Outcome: approved