Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

20 грудня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який надалі уточнив та просив: 1. зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому вільно бачитися, спілкуватися та в будь-якій іншій формі приймати участь у вихованні сина [PERSON] ; 2. визначити йому способи та порядок участі у вихованні та безперешкодному спілкуванні з сином [PERSON] за графіком: побачення батька з сином перший та третій тиждень кожного місяця з 18.00 год понеділка до 20.00 год неділі, без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері; побачення батька з сином щороку у дні сімейних свят батька: 9 листопада - день народження батька та день народження діда; [INFO] - день народження баби; третя неділя червня - День батька в Україні з 10.00 год до 19.00 год без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері; побачення батька з сином у день народження сина 9 жовтня з 10.00 год до 19.00 год шляхом чергування років, без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері. Черговість років визначити наступним чином: батькові - у рік, який закінчується на непарне число, матері - у рік, який закінчується на парне число; спільний щорічний відпочинок батька з сином в період літніх канікул у навчальному закладі протягом 14 днів, з ночівлею за місцем проживання батька чи його перебування на відпочинку разом з сином, без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері; побачення батька з сином під час усіх святкових заходів в освітніх закладах та/або інших місцях; побачення батька з сином з 10.00 год до 19.00 год під час святкових днів та релігійних свят, враховуючи також вихідні та неробочі дні, що визначаються постановою Кабінету Міністрів України на відповідний рік, шляхом чергування років, без обов`язкової присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері. Черговість визначити наступним чином: батькові - у рік, який закінчується на парне число, матері - у рік, який закінчується на непарне число. Зазначив, що з вересня 2015 по 5 липня 2022 року перебував у шлюбу з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час вони проживають окремо, син проживає разом з відповідачем в сім`ї її матері. Між ними, як батьками дитини, продовжують існувати спірні відносини з приводу участі у вихованні дитини кожного із батьків. З перших днів припинення спільного проживання і по даний час відповідач чинить йому різноманітні перешкоди у прийнятті ним участі у вихованні сина та спілкуванні з ним, а саме забороняє йому бачитися з дитиною, гуляти з сином, не дозволяє забирати сина до будинку за місцем його проживання, забороняє дитині спілкуватися з ним по телефону. У зв`язку з цим звертався до відділу «Служба у справах дітей» Липоводолинської селищної ради із заявою про встановлення способів участі батька у вихованні малолітнього сина. 18 листопада 2022 року комісія з питань захисту прав дитини Липоводолинської селищної ради своїм рішенням встановлено графік спілкування батька з малолітнім сином, а 21 листопада 2022 року виконавчий комітет Липоводолинської селищної ради затвердив висновок органу опіки та піклування про встановлення способу його участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] [PERSON] не погодилася з даним рішенням та відмовляється його виконувати. Відповідач і надалі продовжує чинити йому, як батькові дитини, всілякі перешкоди у прийнятті участі у спілкуванні та вихованні сина. Внаслідок цього він декілька разів звертався до поліції із заявами про перешкоджання йому у спілкуванні та вихованні сина. Будь-яка його спроба поспілкуватися із сином майже кожного разу завершувалася конфліктом. Все це змусило його звернутися до суду з даним позовом для захисту його прав та законних інтересів, як батька дитини. Також зазначає, що має задовільний стан здоров`я, працює водієм автотранспортних засобів у ТОВ «Агропартнери-2009», отримує заробітну плату, яка є достатньою для підтримання необхідного рівня життя та забезпечення потреб дитини, має у власності житловий будинок, в якому створені належні умови для виховання і розвитку дитини. У поданому відзиві відповідачем позовні вимоги визнаються частково та вказано, що відповідач не заперечує щодо того, що батько має право (зобов`язаний) брати участь у вихованні дитини, а відтак ніколи не чинила перешкод останньому у здійсненні батьківських обов`язків, доказів протилежного позивачем до суду надано не було. Вважає, що графік, який пропонує позивач, за яким побачення з сином має відбуватися через тиждень, не можливо вважати побаченням батька з дитиною, оскільки фактично це є вимога про визначення місце проживання дитини. Такий графік буде дуже обтяжливий для дитини, оскільки в неї фактично не буде постійного місця проживання. У висновку органу опіки та піклування зазначено, що малолітній [PERSON] виявив бажання по одному тижню по черзі проживати у кожного з батьків, однак сину лише 7 років і він не може самостійно визначити де йому краще. Його позиція може ґрунтуватися на особистому ставленні до кожного з батьків, але в силу свого віку він не може надати належну оцінку цим обставинам. Син [PERSON] навчається у 1-му класі Липоводолинської школи, відвідує Липоводолинську дитячу школу мистецтв. Станом на сьогоднішній день навчання в школі відбувається за змішаною формою навчання з 8.00 год до 12.10 год, навчання у школі мистецтв проходить у понеділок та четвер з 13.20 год до 15.00 год. Зважаючи на вік дитини, її необхідно відводити до школи та забирати її звідти. Оскільки позивач працює водієм в сільськогосподарському підприємстві п`ять днів на тиждень з 8.00 год до 17.00 год, можливі тривалі відрядження за межі Сумської області, з початку весни і до пізньої осені графік роботи у позивача може змінюватися, проживає сам, тому він не матиме змоги належним чином виховувати сина. У свою чергу [PERSON] працює в КНП «Липоводолинська лікарня» сестрою медичною хірургічного кабінету з понеділка по п`ятницю з 8.00 год до 11.51 год, що дає змогу безперешкодно відводити сина до школи та забирати його звідти. В разі зміни цього графіку або затримання на роботі, [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю (бабою [PERSON] ), яка працює вдома і в будь який час має змогу допомогти у вихованні дитини. Тому позивач просто фізично не зможе виховувати сина за таким графіком. Однак, з метою забезпечення права батька на спілкування із сином, [PERSON] не заперечує щодо того, щоб він починаючи з 10.00 год суботи до 19.00 год неділі першого та третього тижня кожного місяця бачився з сином без присутності матері. Щодо позовної вимоги про побачення батька з сином у дні сімейних свят, то [PERSON] не заперечує щодо того, щоб позивач бачився із сином на день народження сина за запропонованим графіком, на свій день народження кожного року з 10.00 год до 19.00 год без присутності матері, а також на День батька в Україні. Проте відповідач заперечує щодо побачення батька із сином на дні народження діда та баби, оскільки вказані дні народження не стосуються безпосередньо позивача. Також [PERSON] не заперечує щодо побачення батька з сином під час усіх святкових заходів в освітніх закладах та/або інших місцях, але вважає, що позивачу слід конкретизувати на яких саме святкових заходах, та що слід розуміти під святковими заходами та яких саме «інших місцях». Щодо побачення батька з сином під час святкових днів та релігійних свят відповідач заперечує та зазначає, що згідно зі статтею 73 КЗпП України станом на 2022 рік в Україні офіційно було 12 святкових днів. Що стосується релігійних свят, то їх кількість неможливо підрахувати, а відтак, в разі задоволення цієї позовної вимоги, позивач буде мати цілком законне право зловжити своїми правами, адже церковні свята бувають по декілька разів на тиждень. Про задоволення решти позовних вимог не заперечує. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Відповідач також не заперечувала проти того, що в дитини з батьком теплі стосунки, дитина прагне до спілкування з батьком та висловила пропозицію про те, щоб установити такий графік, коли дитина буде перебувати з позивачем без її присутності з четверга до неділі кожного 1, 3 та 4 тижня місяця. Окремо наполягала, що протягом хоча б одних вихідних на місяць бажано перебування дитини разом з нею для спільного проведення часу. Представник третьої особи [PERSON] дала свідчення про те, що на підставі заяви [PERSON] про перешкоджання колишньої дружини у побаченні з сином, це питання розглядалося на засіданні комісії з питань захисту дитини. Детально дослідивши обставини було складено графік побачень батька з дитиною і обрано за заявою батька графік, коли 1 тиждень дитина спілкується з батьком, інший - з матір`ю і так через тиждень. Батько та мати підтвердили, що раніше син перебував почергово тиждень у батька, тиждень у матері. Було з`ясовано, що протягом року батьки разом не проживають, дитина прив`язана до батька, бо це хлопчик, вони разом проводили з ним літні канікули, відпочинок, були надані відео, фото докази на підтвердження цього. Мати по усній домовленості раніше давала батьку спілкуватися з дитиною, але потім з невідомих причин перестала давати спілкуватись, навіть по телефону. Мати наполягала на своєму графіку - побачення з батьком тільки на вихідних, мотивувала, що дитина пішла до школи, музичної школи, часто хворіє, батько часто у відрядженнях. Обстеживши умови проживання батька та матері, врахувавши бажання дитини бути з батьком тиждень через тиждень, було прийнято таке рішення. Члени комісії проголосували одноголосно. Матір було ознайомлено із графіком, проведено бесіду. Позицію матері не врахували, бо дитина старша 3 років, не має проблем зі здоров`ям та має бажання спілкуватись з батьком. Свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання, що кожен в окремий день восени 2022 року за проханням [PERSON] разом з ним приїздили за місцем проживання [PERSON] з метою побачитись із дитиною, але спроби виявились невдалими, оскільки вона двері не відчинила. За їх спостереженнями [PERSON] останнім часом перешкоджає [PERSON] спілкуватись із дитиною. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, судом встановлені такі фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, що з 30 вересня 2015 року по 5 липня 2022 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Після розірвання шлюбу малолітній [PERSON] проживає разом із матір`ю, цей факт сторонами не оспорюється. До вересня 2022 року дитина періодично проживала то матір`ю, то з батьком протягом тижня почергово. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та її син зареєстровані в [ADDRESS] , фактично проживають в [ADDRESS] (а.с. 11, 64). Відповідно до довідки-характеристики №3842/П-05-01/10.2022 від 7 жовтня 2022 року, виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» Липоводолинської селищної ради, позивач [PERSON] фактично проживає без реєстрації в [ADDRESS] (а.с. 24). Відповідно до довідок №01-21/284 від 19 вересня 2022 року та № 01-21/31 від 23 січня 2023 року, виданих Липоводолинським ліцеєм, [PERSON] , [INFO] , є учнем 1 Б класу даного навчального закладу, навчається за змішаною формою (поєднання очної та дистанційної) (а.с. 12, 57). Відповідно до довідки №1 від 9 січня 2023 року, виданої дитячою школою мистецтв Липоводолинської селищної ради, [PERSON] навчається у даному закладі у відділі народних інструментів та відвідує заняття в понеділок та четвер з 13.20 до 15.30 год у супроводі матері (а.с. 62). Згідно з довідкою № 01-23/16 від 23 січня 2023 року та довідкою про заробітну плату та інші прибутки №01-23/5 від 9 січня 2023 року, виданими КНП «Липоводолинська лікарня», [PERSON] працює в лікарні на посаді сестри медичної поліклінічного відділення хірургічного кабінету з 8.00 до 11.51 год згідно з графіком роботи; середня нарахована місячна заробітна плата становить 9303,29 грн (а.с. 58, 61). Відповідно до характеристики, виданої за місцем роботи, [PERSON] зарекомендувала себе як привітна і сумлінна працівниця, вміє організувати робочий процес і проконтролювати якість виконуваної роботи відповідно до поставлених завдань. В порушенні трудової дисципліни не помічена (а.с. 63). Згідно з довідками КНП «Липоводолинська лікарня» від 5 січня 2023 року, [PERSON] на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 59, 60). Відповідно до довідок №177 від 7 листопада 2022 року та №11 від 8 лютого 2023 року, виданих ТОВ «Агропартнери-2009», [PERSON] працює в даному товаристві з 5 березня 2021 року на посаді водія автотранспортних засобів, з 1 листопада 2022 року працівник переведений на неповний робочий день за станом здоров`я, а саме 4 год на робочий день з 8.00 до 12.00; середня нарахована заробітна плата в місяць становить 6150,17 грн. (а.с. 21, 22, 91). Згідно з довідками КНП «Липоводолинська лікарня» від 7 жовтня 2022 року, [PERSON] на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 23). Відповідно до характеристики, виданої ТОВ «Агропартнери-2009», [PERSON] за місцем роботи характеризується як відповідальний, ініціативний працівник з високими діловими та професійними якостями, які використовує для досягнення найкращих результатів в роботі (а.с. 25). З акту обстеження умов від 9 листопада 2022 року житлового будинку за місцем проживання позивача по [ADDRESS] вбачається, що житловий будинок складається з двох поверхів та трьох кімнат, умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам, є всі необхідні предмети для навчання дитини, зокрема, окрема кімната, ліжко, стіл письмовий, ноутбук, шведська стінка, іграшки, підключена мережа інтернет (а.с. 13). Висновком органу опіки та піклування Липоводолинської селищної ради про визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Липоводолинської селищної ради № 137 від 21 листопада 2022 року, встановлено графік спілкування батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] : перший та третій тиждень (з понеділка з 8.00 год по неділю до 20.00 год) щомісяця, за місцем проживання батька без присутності матері; рекомендовано батьку [PERSON] не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її; рекомендувати матері [PERSON] поважати батьківські права [PERSON] та не чинити перешкод у спілкуванні з батька з дитиною (а.с. 14-17). З талонів-повідомлення єдиного обліку про прийняття та реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, що [PERSON] 30 жовтня 2022 року, 6 грудня 2022 року та 7 грудня 2022 року звертався до Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області по факту того, що колишня дружина [PERSON] перешкоджає його спілкуванню з сином (а.с. 18-20). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За приписами статті 7 СК України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї О ОН від 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. У відповідності до вимог статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У відповідності до частини 2 статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Як визначено частиною 1 статті 12 цього Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. При цьому, у відповідності до положень частин 1, 2 статті 15 Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 141 СК України на батьків покладені рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Право батька, матері та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом, закріплено положеннями статтею 153 СК України. Як визначено частин 1-3 статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частина 2 статті 155 СК України). Статтею 158 СК України передбачено порядок вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Орган опіки та піклування за заявою матері, батька дитини визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (частина 1 статті 159 СК України). Відтак, правовий аналіз вказаних вище положень законодавства дає підстави для висновку, що участь суду при вирішенні питання щодо способу участі батька у вихованні дітей є необхідною у випадку наявності перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, яка створюється одним з батьків іншому, зокрема, у випадку ухилення від виконання рішення органу опіки та піклування. При вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини, які полягають, зокрема, в забезпеченні її розвитку у стійкому середовищі, а встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Крім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини. Відповідно до частин 5, 6 статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з частиною 2 статті 159 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Висновки суду по суті спору. Судом встановлено, що відповідач не заперечує проти зустрічей позивача з дитиною, однак не погоджується з графіком, вказаним позивачем, оскільки вважає що позивач в силу своєї зайнятості на роботі не зможе в повній мірі забезпечити здійснення сином повноцінного навчання в школі та на гуртках. На підставі звернення позивача до органу опіки та піклування Липоводолинської селищної ради був затверджений висновок та визначено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , встановлено графік спілкування батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , що було доведено до відома відповідача, однак, як було встановлено під час розгляду справи, відповідачем рішення органу опіки та піклування не виконувалося, що на підставі частини 1 статті 159 СК України є підставою для задоволення позову в цій частині та покладення обов`язку на відповідача [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у спілкуванні та участі у вихованні сина [PERSON] . Водночас суд не може в повній мірі погодитись з висновком органу опіки та піклування, яким встановлено графік спілкування батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] : перший та третій тиждень з понеділка 8.00 год по неділю 20.00 год щомісяця, адже фактично цим висновком встановлено не графік спілкування батька з сином, а визначено можливість дитини проживати почергово протягом тижня то з батьком, то з матір`ю без визначення місця постійного проживання. На переконання суду за таких умов не буде забезпечено дотримання найкращих інтересів дитини, адже задля забезпечення повноцінного виховання дитини, її фізичного, духовного і морального розвитку, навчання у неї має бути одне місце постійного проживання, умовний «власний куточок», до якого дитина має звикнути і в якому мають бути створені необхідні умови для її проживання. В той же час почергове протягом 7-денного строку проживання то з матір`ю, то з батьком, на думку суду, може носити для дитини «ігровий» характер, і не відповідатиме забезпеченню найкращих її інтересів. Суд вважає, що малолітній [PERSON] , якому виповнилось лише 7 років, в силу свого віку не здатен у повній мірі усвідомлювати і розуміти який саме графік спілкування з батьками забезпечуватиме його належне виховання та гармонійний розвиток, а висловлення ним бажання почергово проживати то з матір`ю, то з батьком зумовлено його віком і суд ставиться до такого бажання критично. Також суд враховує, що позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування з нею, участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов`язком. В ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку, у зв`язку з чим суд приходить до переконання, що спілкування позивача із дитиною буде сприяти його повноцінному вихованню, розвитку, задоволенню життєво важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить його виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. На підставі викладеного суд вважає за необхідне визначити порядок участі позивача у вихованні та безперешкодному спілкуванні з сином шляхом періодичних побачень з вечора понеділка до вечора неділі кожного першого повного тижня місяця з ночівлею за місцем проживання батька без присутності матері дитини з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері, тобто протягом безперервно 1 тижня на місяць, а не 2 тижнів, як було визначено органом опіки та піклування, а також шляхом періодичних побачень з вечора п`ятниці до вечора неділі кожного третього та четвертого повного тижня місяця з ночівлею за місцем проживання батька. Посилання відповідача щодо зайнятості позивача на роботі і неможливість приділення належної уваги дитині спростовується тими обставинами, що позивач працює неповний робочий день з 8 до 12 год. Окрім того, такий графік також забезпечуватиме побажання відповідача щодо перебування сина з нею протягом хоча б одних вихідних (другі повні вихідні місяця). Також обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги, які визнані і відповідачем, щодо можливості побачень позивача в день народження позивача, День батька в Україні, день народження дитини почергово залежно від парності року, а також щодо спільного щорічного відпочинку батька з сином у період літніх канікул у навчальному закладі протягом 14 днів з ночівлею за місцем проживання батька чи його перебування на відпочинку разом з сином. Щодо побачень з дитиною у дні народження діда та баби дитини - батьків позивача, то суд вважає ці позовні вимоги необґрунтованими у зв`язку з тим, що предметом розгляду даної справи не були взаємини дитини з дідом та бабою і є недоведеним, що встановлення днів фактично для побачень дитини з дідом та бабою відповідатиме інтересам дитини. Крім того, побачення та спілкування дитини з дідом та бабою є цілком можливими протягом тих днів, коли дитина буде перебувати з позивачем. Також необґрунтованими суд вважає позовні вимоги з приводу побачень позивача з сином під час усіх святкових заходів в освітніх закладах та/або інших місцях та побачень під час святкових днів та релігійних свят, оскільки позивачу як батькові дитини апріорі не може бути заборонено відвідувати святкові заходи за участю дитини в освітніх закладах (школі, на гуртках), а святкові дні та релігійні свята припадають, здебільшого, на вихідні дні, в той же час протягом 6 вихідних днів на місяць дитина буде перебувати з батьком у зв`язку із задоволенням інших позовних вимог. Додатково суд вважає за необхідне зазначити про те, що на обох батьках лежить відповідальність за збереження психічної рівноваги дитини, що досягається шляхом уникнення конфліктних, напружених стосунків між батьками, саме батьки повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їхньої дитини виникало прагнення бути як із матір`ю, так і з батьком. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Водночас, дане рішення не є перешкодою надалі визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи, зокрема, її вік, до того ж рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів та місць для побачень позивача з дитиною. Розподіл судових витрат по справі. Позивач просив залишити за ним понесені судові витрати, докази та розрахунок понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем у справі не надавались, у зв`язку з чим судом не проводиться розподіл судових витрат.

Outcome: partial