Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що перебуває у трудових відносинах із відповідачем на умовах безстрокового трудового договору та працює на посаді помічника вихователя. 25.03.2022 між позивачем та добровольчим формуванням територіальної громади було укладено контракт добровольця тероборони. За змістом ст. 119 КЗпП України на час виконання державних і громадських обов?язків, якими є участь у добровольчому формуванні, йому гарантується збереження місця роботи та середнього заробітку. З дати підписання контракту позивач залучався і продовжує залучатися до виконання обов?язків добровольця. До 30.08.2022 відповідач сплачував позивачу середній заробіток, однак потім припинив такі виплати. Сума невиплаченого за період з вересня по грудень 2022 року середнього заробітку становить 41571,21 грн., які просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 06.01.2023 відкрито спрощене провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що на підставі поданої заяви та копії контракту позивача з 27.04.2022 було увільнено з роботи за ч. 1 ст. 119 КЗпП України зі збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку. Наказами від 31.03.2022 та від 01.04.2022 змінено місце дислокації навчального закладу та зобов?язано начальника здійснити переміщення персоналу. 27.06.2022 позивачу було вручено повідомлення про переведення на роботу в іншу місцевість. Згоди на зміну істотних умов праці позивач не надав. З 31.08.2022 ліцей передислоковано з м. Суми до м. Хмельницький, позивач переведений не був. Враховуючи цю обставину, відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу середнього заробітку. Виплата середнього заробітку поза місцем роботи позивача призведе до порушення ст. 24 Закону України «Про оплату праці». У відповіді на відзив позивач зазначив, що на час зупинення виплат у відповідача були в наявності всі документи, необхідні для виконання приписів ч. 1 ст. 119 КЗпП України щодо збереження середнього заробітку. Наведені відповідачем аргументи є безпідставними та необгрунтованими. Просить позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав із зазначених у позові підстав. Додатково пояснив, що станом на час розгляду справи трудові відносини з відповідачем не припинені, а наказ, яким увільнено позивача від роботи з виплатою середнього заробітку, не скасовано. У вересні 2022 року безпідставно було припинено виплату середнього заробітку. Крім того, повідомив у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про намір надати докази понесених судових витрат протягом п?яти днів з дня ухвалення рішення. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві. Враховуючи, що роботодавець змінив місцезнаходження а позивач не надав згоди на переведення його у іншу місцевість, виплата середнього заробітку була припинена. Просить відмовити у задоволенні позову. Вивчивши матеріали\~справи,\~суд вважає,\~що позов\~підлягає задоволенню.\~Судом встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем з 27.08.2019, працює на посаді помічника вихователя (а.с. 6). За поясненнями сторін позивач працює на умовах безстрокового трудового договору. 25.03.2022 позивачем з командиром добровольчого формування № [NUMBER] Сумської міської територіальної оборони укладено контракт добровольця територіальної громади , за умовами якого доброволець бере на себе зобов?язання, зокрема, виконувати завдання територіальної оборони в межах відповідної територіальної громади протягом строку дії контракту, відповідно до вимог визначених Законом України «Про основи національного спротиву», Положення про добровольчі формування територіальних громад, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1449. Відповідно до п. 3 контракту на добровольця, який уклав цей контракт, поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ст. 119 КЗпП України. Контракт укладено строком на 3 роки (п. 5) (а.с. 7). Наказом від 27.04.2022 №70-ОС начальника Державного ліцея-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України увільнено позивача з 27.04.2022 із збереженням місця роботи, посади, середнього заробітку. Даний наказ прийнято на підставі заяви позивача, копії контракту з добровольчим формуванням. Під час видання цього наказу відповідач керувався положеннями Законів України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», «Про військовий обов?язок і військову службу», указом Президента України від 29.12.2009 №115/2009 «Про положення про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі», наказом Міністерства оборони України від 07.03.2022 №84, ч. 1 ст. 119 КЗпП України (а.с. 41). 20.06.2022 позивача повідомлено про переведення на роботу в іншу місцевість (м. Хмельницький) у зв?язку з передислокацією ліцею. Позивач із попередженням ознайомлений, власним підписом підтвердив, що на переведення не згоден (а.с. 42). Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємцв та громадських формувань 31.08.2022 проведена державна реєстрація зміни місцезнаходження державного ліцею інтерната на м. Хмельницький (а.с. 43). Відповідно до довідки від 27.12.2022 т.в.о командира добровольчого формування № [NUMBER] Сумської міської ТРО [PERSON] з 25.02.2022 зарахований до членства у добровольчому формуванні та виконує завдання територіальної оборони (а.с. 9). На момент розгляду справи позивач продовжує виконувати обов?язки у добровольчому формуванні за укладеним контрактом, трудові відносини із відповідачем у нього не припинені, що не заперечується сторонами у справі. Відповідно до виписки по картковому рахунку позивача протягом періоду з 11.02.2022 по 31.08.2022 йому виплачувалась заробітна плата (а.с. 13). З вересня 2022 року виплата середнього заробітку позивачу була припинена, що не заперечується сторонами у справі. Відповідно до довідки від 13.12.2022 середньоденна заробітна плата позивача за період з лютого по березень 2022 року складає 477,83 грн. (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 119 КЗпП України на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України «Про основи національного спротиву» \~добровольче формування територіальної громади - воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони в межах території відповідної територіальної громади. Відповідно до ч. 2 ст. 24 вказаного закону на членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені\~Законом України\~"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Відповідно до Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1449 членом добровольчого формування може бути громадянин України віком від 18 років, який проживає на території громади, де діє добровольче формування, пройшов медичний, професійний та психологічний відбір (перевірку) і уклав контракт добровольця територіальної оборони (п. 16 положення). Форма контакту добровольця територіальної оборони затверджена наказом Міністерства оборони України від 07.03.2022\~ № 84. Відповідно до пункту 3 контракту на Добровольця, який уклав цей Контракт, поширюються гарантії соціального і\~правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і\~правовий захист військовослужбовців та\~членів їх\~сімей» та\~ст.\~119 Кодексу законів про\~працю України. За формою та змістом контракт, який був укладений позивачем з добровольчим формуванням №2 Сумської міської територіальної громади відповідає затвердженому зазначеним вище наказом. Наведеними вище нормами законодавства гарантовано особам, що виконують державні або громадські обов?язки, до яких відносяться і члени добровольчих формувань територіальних громад, збереження місця роботи та середнього заробітку, якщо ці обов?язки можуть здійснюватися у робочий час. З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви позивача та копії контракту добровольця територіальної громади відповідачем було видано наказ про увільнення позивача від виконання трудових обов?язків та збереження за ним середнього заробітку. Відповідач припинив з вересня 2022 року виплату позивачу середнього заробітку. При цьому розпорядчих актів щодо припинення виплати позивачу середнього заробітку видано не було. Наказ від 27.04.2022 №70-ОС, яким увільнено позивача від роботи зі збереженням місця роботи та виплатою середнього заробітку залишається чинним. На момент припинення виплати середнього заробітку позивачу спірні правовідносини не змінились у порівнянні з тими, які були на час увільнення позивача від роботи. Залишилося незмінним також нормативне регулювання спірних правовідносин. Трудові відносини не припинені між сторонами, незважаючи на те, що навчальний заклад передислоковано в іншу місцевість, а позивач згоди на своє переведення не надав. Зміна місцезнаходження юридичної особи також не може бути підставою для припинення виплат, оскільки норма ч. 1 ст. 119 КЗпП України не пов?язує гарантію виплати середнього заробітку із перебуванням особи, що виконує державні чи громадські обов?язки у тому ж населеному пункті, де знаходиться роботодавець. Заперечуючи проти позову, відповідач також посилається на положення ст. 24 Закону України «Про оплату праці», частиною 8 якої передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи.\~Зазначає, що у зв?язку зі зміною місцезнаходження ліцею з м. Суми на м. Хмельницький та дислокацію юридичної особи у іншій області роботодавець позбавлений права проводити виплати позивачу. Таке твердження не відповідає закону. Відповідно до ч. 9 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» за особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. З матеріалів справи вбачається, що заробітну плату позивач отримував на картковий рахунок. Тому відповідач не позбавлений можливості здійснювати виплати позивачу з іншої місцевості. Крім того, суду не надано доказів того, що відповідач нараховував протягом спірного періоду середній заробіток та звертався до позивача з пропозицією отримати його безпосередньо за місцем роботи в порядку ч. 8 зазначеної норми. За таких обставин, суд вважає, що у відповідача не було передбачених законом підстав для припинення виплати позивачу середнього заробітку. Відповідач протягом періоду виконання позивачем державних та громадських обов?язків у складі територіальної оборони, оскільки такі обов?язки можуть виконуватися у робочий час, зобов?язаний виплачувати позивачу середній заробіток. Виплата середнього заробітку з вересня по грудень 2022 року була припинена незаконно, оскільки такі дії не відповідають вимогам законодавства, та безпідставно, оскільки ніякого розпорядчого акта про припинення виплат відповідачем не було винесено. Тому з метою захисту порушеного права позивача суд вважає необхідним стягнути з відповідача середній заробіток за період з вересня по грудень 2022 року. На підтвердження розміру середнього заробітку надано довідку від 13.12.2022 про доходи позивача, відповідно до якої середньоденний заробіток становить 477,83 грн. Середній заробіток розрахований за період з лютого по березень 2022 року, що відповідає пункту 4 Постанови № 100, відповідно до якої при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника. Кількість робочих днів за період з вересня по грудень 2022 року становить 87 днів. Таким чином, сума, яка підлягає виплаті позивачу становитиме 41571,21 грн. (477,83 грн.*87 днів.) з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~необхідно стягнути з відповідача на користь держави 992,40 грн. судового збору, від сплати якого при подачі позову до суду позивач був на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved