Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м .Полтави з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.07.2010 року. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб носить формальний характер, подружжя проживає окремо, тому позивач прийшов до остаточного рішення про розірвання шлюбу. Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 14.12.2022 року справу передано за підсудністю до Червонозаводського районного суду м.Харкова. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 24.01.2023 року справа розподілена в провадження судді Червонозаводського районного суду м.Харкова Янцовської Т.М. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова Янцовської Т.М. від 27.02.2023 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та просить розірвати її шлюб з позивачем. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих суду доказів, приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.07.2010 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно Холодногірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 256. Відповідно до ст. ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Положеннями\~\~ч.3\~ст. 109\~\~Сімейного кодексу України\~встановлено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились, спільне господарство не ведуть, шлюб існує лише формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Спору про поділ спільного майна та взаємних претензій у сторін немає. Згідно зі ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2\~ст.114\~\~Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі\~ст.112 Сімейного Кодексу України\~належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння, шлюбні стосунки припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved