Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

Державне агентство меліорації та рибного господарства України, в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області, розташоване по вул. К.Левицького, 4-Б, м. Тисмениця Івано-Франківської області, звернулось в суд з позовом до [PERSON] , жителя [ADDRESS] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Олешанська сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, розташована по вул. М.Грушевського, 121, с. Олеша Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, у розмірі 10000,0 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою Тлумацького суду Івано-Франківської області відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 85, ч. 2 ст. 90 КУпАП. Внаслідок незаконного вилову риби занесеної до Червоної книги України, а саме 1 екземпляра риби «вирезуб причорноморський», завдано шкоду у розмірі 10000,0 грн., яку просить стягнути на користь держави, шляхом перерахування грошових коштів до відповідного місцевого фонду охорони\~навколишнього природного\~середовища за\~місцем заподіяння\~шкоди,\~а саме\~до фонду\~Олешанської сільської\~ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до частин 2-6 статті 19\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).\~\~З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.01.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання ним заперечення, а позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивача Державного агентства меліорації та рибного господарства України, в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просив позов задовольнити та розгляд справи провести без його участі. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання повторно\~не з`явився,\~відзиву на\~позовну заяву\~суду не\~надав,\~причин неявки\~суду не\~повідомив,\~хоча був\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що не заперечує проти позитивного вирішення справи та просив розгляд справи провести без його участі. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. На підставі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 02.02.2022 року головним державним інспектором Рибоохоронного патруля Скляром С.В. відносно [PERSON] (відповідач) було складено протокол про адміністративне правопорушення № 00354/09 від 02.02.2022 року, а саме про те, що 02.02.2022 року близько 20 год. 00 хв. в ході рибоохоронного рейду був виявлений гр. [PERSON] , який на річці Дністер поблизу с. Будзин Івано-Франківського району Івано-Франківської області здійснював лов риби сіткою L-70 м, h-1 м, V-40х40 мм, та виловив один екземпляр риби «вирезуб причорноморський», вагою 2,7 кг, який занесений до Червоної книги України, тобто своїми діями грубо порушив вимоги п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, а саме вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. Також 02.02.2022 року головним державним інспектором Рибоохоронного патруля Скляром С.В. відносно [PERSON] (відповідач) було складено протокол про адміністративне правопорушення № 00320/08 від 02.02.2022 року, а саме про те, що 02.02.2022 року близько 20 год. 02 хв. в ході рибоохоронного рейду був виявлений гр. [PERSON] , який на річці Дністер в межах с. Будзин Івано-Франківського району Івано-Франківської області виловив один екземпляр риби занесеної до Червоної книги України «вирезуб причорноморський», вагою 2,7 кг, за допомогою забороненого знаряддя лову (сіткоснастеве знаряддя), тобто своїми діями порушив вимоги п. 4.10 Правил любительського і спортивного рибальства, а саме вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 90 КУпАП (а.с. 12). Вказані водні живі ресурси, а саме 1 екземпляр риби «вирезуб причорноморський», вагою 2,7 кг, були вилучені у [PERSON] , про що також свідчить опис-оцінка водних живих ресурсів (а.с. 14). Також актом № 00320/08 виявлення та вилучення водних живих ресурсів, знарядь лову, іншого майна, плавучих і транспортних засобів від 02.02.2022 року (а.с. 13) було зафіксовано факт незаконного вилучення [PERSON] із природного середовища одного екземпляра риби «вирезуб причорноморський», вагою 2,7 кг, який занесений до Червоної книги України, а саме порушення п. 4.10 Правил любительського і спортивного рибальства, що полягав у ловлі заборонених до вилову водних живих ресурсів. Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.04.2022 року, яка набрала законної сили 10.05.2022 року, [PERSON] (відповідач) визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 85, ч. 2 ст. 90 КУпАП, з підстав зазначених у вищевказаних протоколах про адміністративні правопорушення, та на підставі ст. 36 КУпАП призначено [PERSON] остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,0 грн. Вилучене заборонене знаряддя лову сітку L-70 м, h-1 м, V-40х40 мм, та вилучені незаконно добуті водні живі ресурси один екземпляр риби «вирезуб причорноморський», вагою 2,7 кг, конфісковано. Згідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, відповідно до п. 3.14. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року (в редакції чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення), забороняється лов морських ссавців, риби та інших водних живих ресурсів, занесених до Червоної книги України. Згідно п. 4.10 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року (в редакції чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення), забороняється любительський лов таких видів водних ссавців, риб і водних безхребетних: - дельфінів, тюленів, усіх видів осетрових та їх гібридів, лосося, камбали-калкан (в Чорному морі), вирезуба, кутума, шемаї (в Чорноморському регіоні), річкової міноги, форелі, харіуса, чопа, рибця звичайного, вусача (крім нижнього Дніпра), минька, всіх видів крабів, устриць та інших видів, занесених до Червоної книги України. Як вбачається з\~ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України, громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних, тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах. Відповідно до\~ст. 27 Закону України «Про тваринний світ»\~у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне, любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюється на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до цього та інших законів. Згідно зі\~ст. 19 Закону України «Про Червону книгу України»\~спеціальне використання (добування, збирання) об`єктів Червоної книги України здійснюється у виняткових випадках лише у наукових і селекційних цілях, у тому числі для розмноження, розселення і розведення у штучно створених умовах, а також для відтворення популяцій за дозволом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, на підставі рішень Національної комісії з питань Червоної книги України, прийнятих відповідно до її повноважень. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, визначено\~постановою Кабінету Міністрів України № 1030 від 07.11.2012\~року «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)», відповідно до якої розмір компенсації за незаконне добування одного екземпляру «вирезуба причорноморського» складає 10000,0 грн. Згідно довідки Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області Державного агентства меліорації та рибного господарства України, розмір заподіяної шкоди внаслідок незаконного вилову риби [PERSON] , а саме 1 екземпляра риби «вирезуб причорноморський», становить 10000,0 грн. (а.с. 15). Згідно ст. 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених\~частиною другою\~цієї статті. Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. 11.10.2022 року Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області Державного агентства меліорації та рибного господарства України зверталось до [PERSON] з письмовою претензією в добровільному порядку відшкодувати завдані збитки за незаконний вилов риби занесеної до Червоної книги України (а.с. 16). Відповідно до\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до\~ч.ч.\~4,\~5\~ст.\~68Закону\~України «Про\~охорону навколишнього\~природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ч.\~1\~ст.\~69\~Закону\~України «Про\~охорону навколишнього\~природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. На підставі\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з\~постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року\~суди розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від її вини. У спорах про відшкодування шкоди згідно з ч. 2\~ст. 1166 ЦК України\~діє презумпція вини заподіювача шкоди. У зв`язку з цим, саме він повинен довести відсутність своєї вини у завданні шкоди. Також згідно п. 7 постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Згідно\~ст. 63 Закону України «Про тваринний світ»\~порушення законодавства\~в галузі\~охорони,\~використання і\~відтворення тваринного\~світу тягне\~за собою\~адміністративну,\~цивільно-правову\~чи кримінальну\~відповідальність відповідно\~до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в: незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; невиконанні встановлених законодавством вимог щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України або до переліків видів тварин, що підлягають особливій охороні. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом\~ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Як вбачається з п. 6.2 «Правил любительського і спортивного рибальства» (в\~редакції чинній\~на момент\~вчинення адміністративного\~правопорушення) шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водойомах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209. Згідно з\~п.\~6.3.\~«Правил любительського\~і спортивного\~рибальства» (в\~редакції чинній\~на момент\~вчинення адміністративного\~правопорушення) застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Відповідно до ст.\~47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~\~для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди, в т.ч. за рахунок: частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~3\~ст.\~12,\~ч.\~1\~ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, а шкода, завдана порушенням вимог щодо охорони видів тварин і рослин, занесених до Червоної книги України, у розмірі 10000,0 грн. підлягає відшкодуванню відповідачем, який її заподіяв, оскільки його дії були неправомірними, між діями і заподіяною шкодою є безпосередній причинний зв`язок та останній не довів перед судом відсутність своєї вини у завданні шкоди. Аналогічна позиція викладено в постанові Верховного суду від 18.09.2019 року по справі № 280/393/15-ц, провадження № 61-18469св18. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При такому\~вирішенні позову\~з відповідача\~слід стягнути\~на користь\~позивача понесені\~судові витрати\~по сплаті\~судового збору в сумі 2481,0 грн. (платіжне доручення № 258 від 08.12.2022 року, а.с. 23). На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 10, 27, 63 Закону України «Про тваринний світ»,\~ст.ст.\~38,\~47,\~68,\~69Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 19 Закону України «Про Червону книгу України», ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», постанови Кабінету Міністрів України № 1030 від 07.11.2012\~року «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)»,

Outcome: approved