Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

\~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 09.06.2007 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Личаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис №96. За час шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з позивачкою. [PERSON] зазначає, що їхні з відповідачем відносини змінилися в гіршу сторону, між ними почали виникати сварки, будь-яке розуміння між ними відсутнє. У результаті чого шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, близько півтора роки сторони проживають окремо, примирення між ними неможливе. У зв`язку з вищенаведеним [PERSON] просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 20.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Дзидз А.В. подав до суду заяву про розгляд справи без присутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, якщо позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено,\~ 09.06.2007 у Личаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції у Львівській області було заеєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №96. Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] ». Дані факти підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.01.2018, виданим Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції у Львівській області повторно. За час шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження № [NUMBER] від 27.05.2008, виданого відділом соціального забезпечення Орегону центру статистики охорони здоров`я та довідкою про реєстрацію особи громадянином України №259 від 17.06.2008, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.02.2011, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.07.2013. Судом також встановлено, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, любові та поваги між ними, внаслідок чого шлюбні відносини між ними припинилися. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З огляду на викладене, оскільки, як зазначає позивач, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити. З матеріалів справи вбачається, що позивачкою при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп. Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, позивачці слід повернути 50% сплаченого судового збору з державного бюджету, а саме: 496 грн 20 коп. Крім того, 50% сплаченого судового збору, що становить 496 грн 20 коп, слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved