Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Міненко І. В. звернувся до суду з цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким: 1) визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,0807 га з кадастровим номером 5923555100:01:002:0099, що розташована на території Недригайлівської селищної ради Сумської області відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ЯК № 423274 виданого 12.04.2012 відділом Держкомзему у Недригайлівському районі; 2) витребувати земельну ділянку площею 2,0807 га з кадастровим номером 5923555100:01:002:0099, що розташована на території Недригайлівської селищної ради Сумської області із володіння і користування Фізичної особи підприємця [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та скасувати запис про інше речове право - право оренди, зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 05 лютого 2016 року за номером 13208325; 3) стягнути з Фізичної особи підприємця [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 2147,20 грн. витрат по сплаті судового збору. Вказаний позов обґрунтований тим, що позивачу на праві приватної власності належать земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 2,0807 га (рілля) з кадастровим номером 5923555100:01:002:0099. Вказану земельну ділянку [PERSON] набула у власність після смерті свого батька [PERSON] . У 2022 році позивач уклала договір оренди землі з ФОП [PERSON] , об`єктом оренди за яким є земельна ділянка площею 2.0807 га з кадастровим номером 5923555100:01:002:0099. Однак, під час спроби зареєструвати право оренди вказаної земельної ділянки, [PERSON] стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на цю земельну ділянку зареєстровано за її померлим батьком [PERSON] про що 05.02.2016 державним реєстратором Недригайлівського районного управління юстиції Сорокаліт Сергієм Анатолійовичем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчинено запис номер 13208288. Окрім того, 05.02.2016 державним реєстратором Недригайлівського районного управління юстиції Сорокаліт Сергієм Анатолійовичем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за номером 13208325 було проведено реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки площею 2,0807 га з кадастровим номером 5923555100:01:002:0099 на підставі договору оренди землі від 10.04.2015, укладеного між ФОП [PERSON] (Орендар) та [PERSON] (Орендодавець). Під час державної реєстрації права оренди за відповідачем на земельну ділянку площею 2,0807 га з кадастровим номером 5923555100:01:002:0099 на підставі договору оренди землі № б/н від 10.04.2015, якого позивач не укладала, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, було внесено недостовірні відомості про право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] , чим було порушено права позивача, як власника цієї земельної ділянки, а тому позивач звернулася до суду для захисту своїх прав. Представник позивача [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Зазначив, що відмовляється від позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. Представник відповідача [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. У зв`язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що позивачу [PERSON] , на праві приватної власності належать земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 2,0807 га (рілля) з кадастровим номером 5923555100:01:002:0099, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК № 423274 (а. с. 9). Вказану земельну ділянку позивач набула у власність після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.11.2011 (зареєстровано в реєстрі за №1-939, спадкова справа № 425/2011). У 2022 році [PERSON] уклала договір оренди землі з ФОП [PERSON] , об`єктом оренди за яким є земельна ділянка площею 2.0807 га з кадастровим номером 5923555100:01:002:0099. Під час спроби зареєструвати право оренди вказаної земельної ділянки позивачу стало відомо, що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку, площею 2.0807 га з кадастровим номером 5923555100:01:002:0099, зареєстровано за її померлим батьком [PERSON] про що 05.02.2016 державним реєстратором Недригайлівського районного управління юстиції Сорокаліт Сергієм Анатолійовичем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчинено запис номер 13208288. Крім того, 05.02.2016 державним реєстратором Недригайлівського районного управління юстиції Сорокаліт Сергієм Анатолійовичем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за номером 13208325 було проведено реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки площею 2,0807 га з кадастровим номером 5923555100:01:002:0099 на підставі договору оренди землі від 10.04.2015 року, укладеного між ФОП [PERSON] (Орендар) та [PERSON] (Орендодавець). Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Отже, правочином є, перш за все, вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів: набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Частиною першою статті 215 ЦК України, статтями 229-233 ЦК України передбачено недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. Якщо сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 46, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З огляду на викладене, відповідач є фактичним володільцем земельної ділянки площею 2.0807 га з кадастровим номером 5923555100:01:002:0099, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за номером 13208325 було проведено реєстрацію іншого речового права - права оренди цієї земельної ділянки на підставі Договору оренди землі від 10.04.2015. Разом з тим, відповідач є недобросовісним володільцем земельної ділянки площею 2,0807 га з кадастровим номером 5923555100:01:002:0099, оскільки договір оренди землі від 10.04.2015 року є незаконним. Згідно із частиною 2 статті 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом. Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до статті 400 Цивільного кодексу України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем його обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Разом з тим, реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження земельною ділянкою. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 у справі № 125/702/17 (провадження № 61-48842св18) . За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved