Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулась до\~суду, через свого представника адвоката Крамаренка О.І., за допомогою підсистеми «Електронний суд», з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 31 березня 2022 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від шлюбу дітей не мають, подружнє життя не склалось через те, що вони мають різні погляди на життя, на права та обов`язки подружжя, спільне господарство не ведуть, шлюбних та сімейних відносин не підтримують, проживають окремо один від одного з травня 2022 року. Ухвалою суду від 25 січня 2023 року вказана позовна заява залишена без руху та на їх виконання позивачем надано заяву. Ухвалою суду від 30 січня 2023 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст.\~178-180,\~191,\~193, ч. 5 ст.\~279 ЦПК України. Ухвалою суду\~від 03\~березня 2023\~року \~відмовлено в\~об`єднанні \~цивільних справ (638/433/23) за позовом представника [PERSON] адвоката Крамаренко О.І. до [PERSON] про розірвання шлюбу та (638/807/23) за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. 07 березня 2023 року до суду надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] адвоката Лопатюк Ю.Л., у якому зазначив, що підставою для розірвання шлюбу є подружня зрада [PERSON] , просив суд позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб. Крім того, зазначив, що між сторонами існує спір про поділ майна, та відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Згідно положень ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій… У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, відповідно до вимог\~ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до положень ч. 14 ст.\~7, ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 березня 2022 року Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 64 (серія [NUMBER] ). Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно\~ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до положень ст.\~105,\~110,\~112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з урахуванням викладених обставин, дійшов до переконання про доведеність вимог позивача про припинення шлюбно - сімейних відносин подружжя, відсутність в них бажання на примирення, їх окреме проживання, а тому збереження шлюбу неможливе, не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір»\~\~\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Представник відповідача [PERSON] адвокат Лопатюк Ю.Л. вказала, що відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Відповідно до п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються - військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Згідно зі ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі-Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку допризовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Таким чином, для звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" особа повинна мати статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України. Разом з тим, представником відповідача надані документи, що підтверджують, що він має статус військовослужбовця, однак предмет спору у цій справі не пов`язаний із проходженням ним військової служби, оскільки предметом розгляду справи є розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, відсутні правові підстави для звільнення відповідача від сплати судового збору. Оскільки позивачу на підставі ч. 3\~ст.7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» повернуто 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 536,80 грн. На підставі наведеного,\~ст.51 Конституції України, ст.5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.\~105,\~110,\~112, СК України, та

Outcome: approved