Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Сторони перебувають у шлюбі з 18.06.2005 року, який зареєстровано Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис 242. Від шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Їх сімейні відносини не склались, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть, спільним побутом та бюджетом не пов`язані. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливі. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 08.09.2022 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.09.2022 року відкрито провадження у зазначеній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 14.11.2022 року сторонам надано строк для примирення тривалістю чотири місяці, до 14.03.2023 року. Провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом. Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.03.2023 року поновлено провадження у справі. Позиція учасників справи 31.10.2022 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки бажає зберегти сім`ю, адже вони з позивачем більше сімнадцяти років перебувають у шлюбі та мають двох дітей. Він має надію зберегти сім`ю, налагодити відносини з дружиною, оскільки має до неї почуття любові та поваги і не бажає завдавати дітям психологічну травму, зумовлену розлученням їх батьків. Наразі між ним та позивачем виникли непорозуміння і вказаний позов, на його думку, є бажанням останньої позбутись проблем, які у них виникли. Враховуючи викладене вважає, що посилання позивача у позові на неможливість збереження їх сім`ї не відповідає дійсності, він бажає зберегти їх сім`ю та вживатиме заходів для цього. 31.10.2022 року від відповідача на адресу суду надійшла заява про надання строку для примирення тривалістю шість місяців. За клопотанням відповідача сторонам було надано строк на примирення тривалістю чотири місяці, до 14.03.2023 року. 21.03.2023 року позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. 21.03.2023 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі відповідача, при цьому, зазначила, що оскільки сторонам не вдалось досягнути примирення, відповідач не заперечує проти задоволення позову та розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого повторно, сторони перебувають у шлюбі з 18.06.2005\~року,\~шлюб зареєстровано\~Подільським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~місті Кропивницькому\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Дніпро),\~актовий запис\~242.\~Згідно копії свідоцтва серія [NUMBER] , виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Центральним відділом ДРАЦС по місту Кіровоград Кіровоградського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалось, фактичні шлюбні відносини припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутній намір на збереження сімейних відносин та шлюбу. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції прозахистправлюдини іосновоположнихсвобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст.56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 992грн. 40коп.

Outcome: approved