Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягненню дитиною трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 07 вересня 2019 року з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини між ними не склалися, проживають окремо з червня 2022 року, дитина проживає разом з нею. Вона в даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує соціальну виплату по догляду за дитиною, але цих коштів не вистачає. Просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до досягнення донькою трирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, інформація про виклик у справі відповідача розміщувалася судом на офіційній сторінці веб-порталу судової влади України, причину неявки до суду не повідомив /а.с.28/. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07 вересня 2019 року у виконавчому комітеті Саївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 3, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб/а.с.4/. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження/а.с.5/. Згідно копії довідки, виданої Правобережним управлінням соціального захситу населення Дніпровської міської ради № 3083 від 12.12.2022 року [PERSON] перебуває на обліку у Правобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради та отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн./а.с.8/. Відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трирічного віку. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює і незалежно від її матеріального стану, при умові, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З аналізу вказаних норм вбачається, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких фактів, а саме: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які перебувають у фактичних шлюбних відносинах (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення), а також можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. Зважаючи на те, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем, остання доглядає за дитиною, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини. Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, відомостей про наявність тяжких захворювань або інших вад здоров`я, наявності у нього інших утриманців суду не надано, а тому суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. На виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved