Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що між товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР - ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №ЗН42-00291 від 29 жовтня 2019 року. Згідно з договором позичальник зобов`язувався: повернути наданий йому кредит у розмірі 6000,00 гривень, здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 827,62 грн., відповідно до графіку внесків за кредитним договором, в тому числі сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12% на місяць. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 21 квітня 2021 року. Одержання коштів позичальником також підтверджується видатковим касовим ордером від 29.10.2019 року. Позичальником не виконано умови договору, не сплачувались проценти та не погашався кредит. Востаннє кредит погашався ще в травні 2020 року. Оскільки кредит майже не погашався, сума не поверненого тіла кредиту складає 5771,85 грн. Відповідач грубо порушив графік погашення кредиту, який передбачав поступове зменшення заборгованості за тілом кредиту та відповідне зменшення сум нарахованих на залишок кредиту процентів. Згідно умов Договору а також положень Правил надання фінансових послуг ТОВ «Вендор - Фінанс» від 18 січня 2016 року, проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту позичальнику (не включаючи цей день) до дати повного погашення (включаючи цей день). Відповідно, розмір нарахованих процентів відрізняється від прогнозованого їх розміру який зазначено в графіку на момент укладення договору. Заборгованість по процентах нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, станом на 21.05.2021 року складає 11794,75 грн. Всього заборгованість позичальника станом на 21.05.2021 року складає 17566,60 грн. (сімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят шість гривень 60 копійок). Товариство не одноразово попереджало відповідача, про необхідність погашення кредиту, зокрема востаннє ними було направлено відповідний лист - претензію від 13.04.2021 року, з вимогою невідкладно погасити всю заборгованість по кредиту та відсотках, однак позитивного результату не отримано. Одночасно боржника попереджено про початок дій по примусовому стягненню заборгованості. У зв`язку із вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 17566,60 грн. та судовий збір. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, в заяві, доданій до позову прохає розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши відповідача, з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази,\~суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Згідно\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~\~ Судом встановлено, що ТОВ «ВЕНДОР - ФІНАНС» є офіційно зареєстрованою фінансовою установою (фінансовою компанією) яка здійснює діяльність з надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту (розпорядження Нацкомфінпослуг від 26.01.2017 № 163 "Про переоформлення деяким фінансовим установам діючих ліцензій, у зв`язку зі звуженням виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню"). Між товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР - ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №ЗН42-00291 від 29 жовтня 2019 року. Згідно з договором позичальник зобов`язувався: повернути наданий йому кредит у розмірі 6000,00 гривень, здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 827,62 грн., відповідно до графіку внесків за кредитним договором, в тому сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12% на місяць. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 21 квітня 2021 року. Одержання коштів позичальником також підтверджується видатковим касовим ордером від 29.10.2019 року (а.с.5-8). Відповідачем по справі [PERSON] не виконано умови договору, не сплачувались проценти та не погашався кредит. Востаннє кредит погашався в травні 2020 року. Оскільки кредит майже не погашався, сума не поверненого тіла кредиту складає 5771,85 грн. Відповідач [PERSON] порушила графік погашення кредиту, який передбачав поступове зменшення заборгованості за тілом кредиту та відповідне зменшення сум нарахованих на залишок кредиту процентів. Згідно умов Договору а також положень Правил надання фінансових послуг ТОВ «Вендор - Фінанс» від 18 січня 2016 року, проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту позичальнику (не включаючи цей день) до дати повного погашення (включаючи цей день). Відповідно, розмір нарахованих процентів відрізняється від прогнозованого їх розміру який зазначено в графіку на момент укладення договору. Заборгованість по процентах нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, станом на 21.05.2021 року складає 11794,75 грн. Всього заборгованість позичальника станом на 21.05.2021 року складає 17566,60 грн. (сімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят шість гривень 60 копійок). Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнала, то згідно з ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Разом з тим, позивач просить покласти судові витрати на відповідача, і, вирішуючи питання про розподіл судових витрат у вигляді сплаченого позивачем судового збору під час звернення з позовною заявою до суду, суд виходить з положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та, у зв`язку з тим, що позов задоволено, покладає його сплату на відповідача. Відповідно, враховуючи приписи ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, половину судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1135,00 гривні, покладається на відповідача з урахуванням приписів ч.1\~ст.142 ЦПК України.

Outcome: approved