Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Описова частина. Короткий зміст позовної заяви До суду звернулася позивач - [PERSON] з позовною заявою про визначення складу спадщини, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якій просила суд, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, визнати, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м. належала за життя [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А., зареєстрованим в реєстрі за № 1592 та входить до складу спадщини після його смерті; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а його батьком є [PERSON] . Син позивача [PERSON] 23.09.2005 уклав шлюб з [PERSON] . Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00036177652 від 16.07.2022, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 10.06.2010 року, актовий запис про розірвання шлюбу за № 282 складено Територіальним відділом агенства ЗАГС Красноярського краю по Свердловському району м. Красноярська Російська Федерація. 25.06.2010 розірвання шлюбу пройшло легалізацію на території України у встановленому законом порядку. З огляду на скрутне матеріальне становище [PERSON] та проблеми з його здоров`ям (син був інвалідом ІІ групи), [PERSON] хотів отримати кредит, однак без застави належної йому нерухомості у видачі кредиту йому відмовляли. Маючи намір допомогти синові, 27.04.2006 між позивачем як продавцем та [PERSON] як покупцем було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого він придбав належну [PERSON] на праві приватної власності двокімнатну квартиру загальною площею 43 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Право приватної власності за [PERSON] зареєстроване в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» ДОР 09.06.2006, запис №50 в книзі 243П-50, реєстраційний номер майна 13937289. На придбання квартири [PERSON] взяв в Акціонерному поштово-пенсійному банку «Аваль» кредит, уклавши кредитний договір за №014/6817/27564/74 від 27.04.2006, а квартиру в подальшому передав в заставу на забезпечення своїх кредитних зобов`язань відповідно до договору іпотеки від 27.04.2006 року. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.07.2016, яке набрало законної сили 22.07.2016, у справі №214/2881/16-ц, [PERSON] оголошено померлим. У межах визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України 6-місячного строку із заявою про прийняття спадщини позивач, будучи спадкоємицею першої черги в порядку спадкування за законом як його рідна мати, звернулася до Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті сина. Однак, 21.09.2016 приватним нотаріусом Стюрко О.О. було надано роз`яснення щодо неможливості заведення спадкової справи, оскільки неможливо встановити місце відкриття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки мною не було надано документального підтвердження останнього місця проживанняпомерлого на день його смерті. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2017 у справі №210/4535/16-ц, яке набрало законної сили 31.01.2017, за позовом [PERSON] було встановлено факт, що місцем відкриття спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] , є його останнє місце реєстрації та місцезнаходження нерухомого майна, яке належало йому на праві приватної власності, за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаного рішення суду та поданої заяви 06.02.2017 нотаріусом заведено спадкову справу за №5/2017 (номер у Спадковому реєстрі 60198285). Відомості про наявність інших спадкоємців першої черги, які б претендували чи могли претендувати на прийняття спадщини за черговістю спадкування після смерті [PERSON] у позивача були відсутні, оскільки зі своєю дружиною [PERSON] син розлучився ще у 2010 році, а його батько [PERSON] помер [INFO] . Однак, 19.02.2018 постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стюрко О.О. позивачу знову відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки на спадкове майно накладені арешти, зокрема: зареєстровано 25.02.2009 за №8493949 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони та його відчуження №11097691 від 02.02.2009 року. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.04.2021 у справі №210/5272/20, яке набрало законної сили 18.05.2021, за позовом [PERSON] знято арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, накладені на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження невизначеного майна, всього майна Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 02.02.2009 у виконавчому провадженні 11097691 з примусового виконання виконавчого листа №2-1749 від 25.07.2008, виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, з вилученням з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження за №8493949; зареєстровано: 25.02.2009 10:39:28 за №8493949. Після надання приватному нотаріусу Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Стюрко О.О. вказаного рішення суду, 01.12.2021 нею в черговий раз винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] у зв`язку з неможливістю встановлення обсягу спадкового майна, оскільки квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , набувалась ним в період перебування у шлюбі з [PERSON] , яка за отриманням свідоцтва про право власності у встановлений законом шестимісячний строк не зверталась, а її місцезнаходження невідоме. Для усунення протиріч, які виникли при оформленні спадщини, рекомендовано звернутись до суду. Оскільки у позивача існують об`єктивні перешкоди для оформлення спадкових прав після смерті сина [PERSON] в нотаріальному порядку, а її спадкові права оспорюються, тому з метою захисту таких прав та охоронюваних законом інтересів, забезпечення можливості їх реалізації вона вимушена звернутися до суду. Так, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , набувалась [PERSON] в приватну власність, а не в інтересах сім`ї. Жодних приписів стосовно купівлі об`єкта нерухомості саме для сім`ї договір купівлі-продажу не містить. До того ж, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2017 у справі №210/4535/16-ц, яке набрало законної сили 31.01.2017, при вирішенні вимоги про встановлення місця відкриття спадщини судовим розглядом було встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] саме на праві приватної власності, про що зазначено в абз.13 мотивувальної частини рішення, та абз.2 резолютивної частини рішення. З урахуванням зазначеного вище, вважаю, що у суду є всі підстави визнати, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка за життя належала [PERSON] саме на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2006, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А., зареєстрованим в реєстрі за №1592, у повному обсязі входить до складу спадщини після його смерті. Також, зі змісту рішення від 14.05.2012 стало відомо, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Отже, оскільки до кола спадкоємців після померлого [INFO] [PERSON] входить 3 особи: [PERSON] (мати померлого), [PERSON] та [PERSON] (доньки померлого), то кожен із спадкоємців має право на 1/3 частку спірної квартири: 1:3=1/3. Як вбачається зі звіту про оцінку майна від 14.12.2021, складеного суб`єктом оціночної діяльності - [PERSON] ринкова вартість об`єкта оцінки - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , згідно цілям оцінки на дату оцінки без урахування ПДВ,складає: 154 802грн. Враховуючи викладене просить задовольнити зменшені позовної вимоги в повному обсязі. Аргументи учасників справи Ухвалою суду від 29 грудня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 27 січня 2022 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів- задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Стюрко Оксани Олександрівни належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи, заведеної 06.02.2017 за №5/2017 (номер у Спадковому реєстрі 60198285) після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Витребувано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повний Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №531. Ухвалою суду від 19 грудня 2022 року залучено до участі у справі співвідповідачів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від імені та в інтересах якої діє законний представник [PERSON] , [INFO] . Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник Територіальної Громади в особі виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради в судовому засіданні присутній не був, про час та дату судового засідання повідомлений, відзив на позовну заяву не надавався, разом із тим подана заява про розгляд справи за відсутності відповідача, та прийняття рішення на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , матір`ю записано [PERSON] , батьком записано [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 жовтня 1975 року (а.с.11). 23 вересня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 531 та видано свідоцтво що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 листопада 2005 року (а.с.12). [INFO] помер [PERSON] , про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 17 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 06 січня 2006 року (а.с.23). 27 квітня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу двокімнатної квартири загальною площею 43,0 кв.м., житловою площею 28,36 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1592 (а.с.13-14). Також, судом встановлено, що 27.04.2006 року між КФ АППБ «Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/6817/27564/74 у вигляді не відновлюваної кредитної лінії на суму 13300 доларів США (а.с.16). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2012 року позов [PERSON] задоволено в повному обсязі. Виселено [PERSON] , [INFO] із кімнати [ADDRESS] . Визнано право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , загальна площа якої 43,0 кв.м.(а.с.104). 16 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 серпня 2014 року (а.с.10). [INFO] помер [PERSON] , про що Дзержинським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 02 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27 серпня 2016 року (а.с.19). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року у справі №210/4535/16-ц, яке набрало законної сили 31.01.2017, за позовом [PERSON] було встановлено факт, що місцем відкриття спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] , є його останнє місце реєстрації та місцезнаходження нерухомого майна, яке належало йому на праві приватної власності, за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-21). Позивач, [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті її сина [PERSON] , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16.02.2018 року та рекомендовано звернутися до суду, через наявність арештів, накладених на спадкове майно (а.с. 71). Відповідно до договору відступлення права вимоги № 19-02/20 від 19 лютого 2020 року, укладеним між ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № 014/6817/27564/74 від 24 квітня 2006 року КФ АППБ «Аваль» та [PERSON] (а.с.28-33). Позивач, [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті її сина [PERSON] , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01.12.2021 року, оскільки неможливо встановити склад спадкового майна та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 27). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року у справі №210/5272/20, яке набрало законної сили 18.05.2021 року, за позовом [PERSON] знято арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, накладені на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження невизначеного майна, всього майна Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 02.02.2009 у виконавчому провадженні 11097691 з примусового виконання виконавчого листа №2-1749 від 25.07.2008, виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, з вилученням з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження за №8493949; зареєстровано: 25.02.2009 10:39:28 за №8493949; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 11097691, 02.02.2009, Дзержинський відділ державної виконавчої служби; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; Власник: [PERSON] ; Заявник: Дзержинський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. Код: 34545855 (а.с.24-26). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 16 липня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 10.06.2010 року на підставі рішення суду судової дільниці № 73 Свердловського району м. красноярська російської федерації від 01.03.2010 року, актовий запис № 282 (а.с.93-94). З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка була витребувана ухвалою суду від приватного нотаріуса КМНО Стюрко О.О., судом встановлено, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, з заявою про прийняття спадщини звернулася позивач. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] має доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 36-44). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 3933/1903 від 20.08.2020 року, складеної відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету металургійної районної у місті ради, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 31.01.1997 року по теперішній час (а.с.9). Відповідно до звіту про оцінку майна від 14.12.2021 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності - [PERSON] ринкова вартість об`єкта оцінки - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , згідно цілям оцінки на дату оцінки без урахування ПДВ,складає: 154 802 грн. (а.с.34-42). Таким чином, за сукупності встановлених судом фактів та досліджених доказів, прийшов до висновку про можливість задоволення зменшених позовних вимог позивача. Мотивувальна частина. Позиція суду та застосовані норми права щодо питання визнання права власності в порядку спадкування за законом. Дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. На суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). У статтях 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Крім того, згідно зі ст.392ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог ст.ст.1268-1270 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Згідно з постановою Верховного Суду від 24.10.2018 у справі №214/1520/15-ц належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна і кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна у період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2012 року позов [PERSON] задоволено в повному обсязі. Виселено [PERSON] , [INFO] із кімнати [ADDRESS] . Визнано право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , загальна площа якої 43,0 кв.м.(а.с.102) Отже, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до рішення суду від 14.05.2012 року належала [PERSON] на праві приватної власності, та не є спільною сумісною власністю подружжя. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року у справі №210/4535/16-ц, яке набрало законної сили 31.01.2017, за позовом [PERSON] було встановлено факт, що місцем відкриття спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] , є його останнє місце реєстрації та місцезнаходження нерухомого майна, яке належало йому на праві приватної власності, за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-21). Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з двокімнатної квартири загальною площею 43,0 кв.м., житловою - 28,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.04.2006 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Руцкавіциним І.А., реєстраційний номер №1592, який зареєстровано Криворізьким БТІ 07.09.2011 року у книзі 24ЗП-50. Крім того, як встановлено рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2012 року у померлого [PERSON] є дітио від шлюбу з [PERSON] , а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є спадкоємцями першої черги. Так, на час відкриття спадщини після [PERSON] , померлого [INFO] його доньки були малолітніми особами: [PERSON] , [INFO] виповнилося 13 років, а [PERSON] , [INFO] - 9 років. Разом з цим в матеріалах спадкової справи №5/2017, заведеної приватним нотаріусом Стюрко О.О. відсутні заяви про відмову від прийняття спадщини, подані від їх імені батьками (усиновлювачими), опікунами з дозволу органу опіки та піклування Отже, судом встановлено, що спадкоємцями за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] є позивач [PERSON] , та діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зокрема, той зі спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Позивач [PERSON] 06.02.2017 року, яка є матір`ю спадкодавця, звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О. з заявою про прийняття спадщини за законом, на підставі якої було відкрито спадкову справу № 5/2017 - у нотаріуса, № у Спадковому реєстрі - 53210735, відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60198285 від 06.02.2017 року. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 3933/1903 від 20.08.2020 року, складеної відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 31.01.1997 року по теперішній час. Інші спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи встановлено, що спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України є мати спадкодавця - позивач [PERSON] , оскільки була зареєстрована за місцем відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Враховуючи наявні обставини даної справи, суд дійшов висновку, що за [PERSON] в порядку спадкування за законом має бути визнано право власності на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зальною площею 43 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м. - в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до Розділу ІІ глави 10 пунктів 4.14, 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст. ст. 335, 376, 392 цього Кодексу. Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.. (ч.1 ст.95 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вимоги позивача щодо визнання права приватної власності за життя [PERSON] , який помер [INFO] , квартири за адресою: [ADDRESS] , не підлягає задоволенню, оскільки відповідне право власності підтверджується рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2012 року, яким визнано право власності на вищезазначену квартиру за [PERSON] . Окрім цього, Верховний Суд у постановах від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18, від 28 липня 2021 року у справі № 346/5216/18 зазначив, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності. Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме за [PERSON] має бути визнано право власності на 1/3 частину двокімнатної квартири, загальною площею 43,0 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] . Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, за захистом своїх спадкових прав суд дійшов висновку, що спадкові права позивача підлягають захисту в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодуванням судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial