Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою до ТОВ «КФ.ЮА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.03.2020 між нею та ТОВ «КФ.ЮА» в простій письмовій формі був укладений договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №000200310777 від 10.03.2020. 15.01.2022 приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович вчинив виконавчий напис про стягнення з позивача на користь ТОФ «КФ.ЮА» заборгованості за кредитним договором №000200310777 від 10.03.2020 в розмірі 11500грн. 15.07.2022 приватним виконавцем Турським Олександром Віталійовичем було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 69434137 по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса № 124, виданого 15.01.2022 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу. Про існування вищевказаного виконавчого напису та відкриття на його підставі виконавчого провадження позивач дізналась 22.07.2022, коли отримала від виконавця копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Позивач вважає, що виконавчий напис № 124, виданий 15.01.2022 приватним нотаріусом Івано- Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем не підлягає виконанню з наступних підстав. Виконавчий напис був вчинений з порушенням норм статті 87 Закону України «Про нотаріат», пункту 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Виконавчий напис було вчинено на основі кредитного договору №000200310777 від 10.03.2020, укладеного в простій письмовій формі. Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус керувався п. 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Перелік документів був доповнений п.2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», згідно з яким кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічний правовий викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17, який у відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України повинен враховуватись судами при застосуванні норм права до спірних відносин. В зв`язку з цим, вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, який на той час уже був нечинним згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Дана обставина дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 47271 від 19 травня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87 Закону України "Про нотаріат" та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначені в виконавчому написі суми не є безспірними. Зокрема, в виконавчому написі зазначено, що з позивача на користь відповідача підлягає до стягнення заборгованість в сумі 11500,0 гривень, що складається з 9500,0 грн. заборгованості по кредиту, 2000,0 грн. заборгованості за відсотками та комісіями. Позивач не визнає вказаних вимог відповідача, оскільки вони були визначені безпідставно; вона виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, сплачуючи відповідні платежі. З огляду на вищевикладені обставини, зазначена в виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Виконавчий напис був вчинений без дотримання вимог п. 3.2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до змісту виконавчого напису відсутні дані про те, яким чином нотаріусом було визначено суму заборгованості по Договору. Разом з тим, відповідно до п. 3.2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року за N 1172-кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Таким чином, в даному випадку, для вчинення виконавчого напису на борговому документі, відповідач повинен був подати нотаріусу засвідчену виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості. Однак, виконавчий напис не містить відомостей про те, на підставі яких документів було визначено суму заборгованості. Такого документу до виконавчого напису також не додано. Допущення вказаного порушення під час вчинення виконавчого напису є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Виконавчий напис був вчинений без дотримання вимог п.2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Так, з моменту укладення Договору позивач постійно проживає в [ADDRESS] . Проте, протягом всього періоду проживання в даному будинку позивач не отримувала від відповідача будь - яких повідомлень - письмових вимог про усунення порушень Договору. В той же час, виконавчий напис у відповідності до вимог п.2.3. глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України міг бути вчинений лише за умови, що спливло тридцять днів з моменту надіслання стягувачем повідомлення-письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Дотримання вказаної умови під час вчинення виконавчого напису є однією з підстав підтвердження безспірності заборгованості боржника. Недотримання вказаної умови з боку відповідача призвело до того, що позивач не мала можливості навести свої заперечення та доводи проти тих вимог, з якими не погоджується. Таким чином, порушення вимог п.2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За наведених обставин позивач звертається до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №124, вчинений 15.01.2022 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» заборгованості по Кредитному договору №000200310777 від 10.03.2020. В судове засідання представник позивача - адвокат Кравчук М.О. надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги своєї підтримує та просить їх задоволити, в разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином і в установлений Законом строк повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, згідно ч.11 ст.1 28 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Т.В. та приватний виконавець Турський О.В. в судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам, судом належним чином та в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи шляхом надсилання судових документів на офіційну електронну адресу. Згідно п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. 15.01.2022 приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович вчинив виконавчий напис про стягнення з позивача на користь ТОФ «КФ.ЮА» заборгованості за кредитним договором №000200310777 від 10.03.2020 в розмірі 11500 грн. (а.с. 5). 15.07.2022 приватним виконавцем Турським Олександром Віталійовичем було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 69434137 по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса № 124, виданого 15.01.2022 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу (а.с. 6). Виконавчий напис було вчинено на основі кредитного договору №000200310777 від 10.03.2020, укладеного в простій письмовій формі (а.с. 4). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5. Згідно ст. 87 ЗУ «По нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Ст. 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів, а це: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 29.06.1999 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи додано на обгрунтування документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому, цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусів ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою було внесено зміни до розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для отримання виконавчого напису нотаріуса кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року № 92. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личуком Т.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, не були чинними на час вчинення спірного виконавчого напису. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 15.01.2022, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Дана правова позиція відображена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17. Крім того, виконавчий напис про стягнення заборгованості є протиправним, тобто такий, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскільки кредитна заборгованість не є безспірною, оспорюваний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому,враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи повне задоволення позовних вимог позивача та той факт, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за судові витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved