Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 31 березня 2021р., на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 2500 гривень на кожну дитину, щомісячно, на 1/3 частку з усіх видів заробітку (доходу) платника, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. При цьому позивачка посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2021 року було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Згідно постанови Одеського апеляційного суду від 31 березня 2021 року на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 2500 гривень на кожного, починаючи з 26 серпня 2020 року до досягнення дітьми повноліття. На даний час матеріальний стан позивачки змінився, оскільки зросли витрати на утримання дітей, у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Відповідно до розрахунку заборгованості від 14 вересня 2022 року вбачається, що боржник сплачує аліменти не регулярно, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати аліментів. Також, у своїй позовній заяві та відповіді на відзив позивачка посилається на те, що відповідач має постійний заробіток (дохід), йому передбачена додаткова винагорода у розмірі 30000 (тридцять) тисяч гривень, пропорційно в розрахунку на місяць військовослужбовцям (у томі числі й строковикам) та 100 000 (сто) тисяч гривень військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях пропорційно до часу участі у бойових діях, а тому позивачка вважає, що зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) надасть можливість отримувати розмір аліментів який буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2022 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву в якому відповідач вказує на те, що позивачка у своєму позові зазначає, що їй стало відомо, що він має постійний заробіток, а тому вона хоче змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку. Проте, на теперішній час, а саме з березня 2022 року, він перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині [NUMBER] та його дохід за останній місяць склав 14 515,16 гривень, іншого доходу він не має. Відповідач зазначив, що на момент винесення постанови від 31 березня 2021р. про стягнення аліментів, його середньомісячна заробітна плата складала 1120 євро, що на той момент становило 33 600 гривень, тобто його фінансове становище погіршилося вдвічі. Крім того, заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 8737,00 гривень ним була погашена 03 листопада 2022 року. На теперішній час він отримує щомісячний дохід, але 1/3 від нього не перевищує, а навпаки є меншою, ніж він сплачує на двох дітей, тобто для дітей отримання аліментів в частці від доходу буде суперечити їх інтересам, а тому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як встановлено у судовому засіданні, постановою Одеського апеляційного суду від 31 березня 2021р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі - 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 26 серпня 2020 року до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі - 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 26 серпня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Так, статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка отримує аліменти вправі звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо необхідності сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, може вирішити питання щодо збільшення розміру аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», встановлено з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Слід зазначити, що позивачка на обґрунтування зміни свого матеріального стану будь-яких належних та допустимих доказів не надала. Щодо зміни матеріального стану відповідача слід зазначити наступне. Так, постановою Одеського апеляційного суду від 31 березня 2021р. було встановлено, що середньомісячна заробітна плата [PERSON] , на час ухвалення постанови, складала 1120 євро. Згідно зі ст.82 ч.4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. У якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Довідки військової частини [NUMBER] за №552 від 15 листопада 2022р., відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині [NUMBER] з 15 березня 2022р. по теперішній час. Згідно Довідки військової частини [NUMBER] за №11/126 від 21 листопада 2022р. розмір грошового забезпечення [PERSON] з 15 березня 2022р. по 31 жовтня 2022р. складає 107205 (сто сім тисяч двісті п`ять) гривень 55 копійок. Таким чином, матеріали справи не містять доказів наявності у відповідача додаткового заробітку або інших джерел доходу крім грошового забезпечення, та доказів покращення матеріального становища відповідача. Також, при зверненні до суду позивачка посилається на Розрахунок заборгованості від 14 вересня 2022 року, складений заступником начальника другого Київського ВДВС у м. Одесі з якого вбачається, що, станом на 01 вересня 2022р. [PERSON] , має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 8737 гривень. Проте, згідно квитанцій від 03 листопада 2022р. за №СВ06804609/1 та №СВ06804620/1, заборгованість по аліментам була погашена. Суд, враховуючи вищезазначене право позивача на зміну розміру аліментів та зміну способу стягнення їх стягнення, не отримав жодного належного та допустимого доказу обставин, що свідчили б про зміну матеріального становища сторін справи, як обов`язкову передумову зміни способу стягнення та розміру аліментів. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При таких обставинах, зваживши всі обставини та надані сторонами докази, враховуючи, що чинним законодавством покладено обов`язок утримувати дитину нарівні на обох батьків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed