Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом, підписаним та поданим його представником - адвокатом Чуприною С.П., який діє на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 15.02.2022, що підтверджено ордером на надання правничої допомоги серія ВА № 1036811, до відповідача [PERSON] , в якому (позові) просив: - розтлумачити, що згідно заповіту, посвідченого 25.06.2013 Іванченко О.В., секретарем виконавчого комітету Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за № 33, спадкодавець [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на випадок своє смерті заповів [PERSON] , [INFO] , належні йому земельну ділянку розміром 6,94 га, кадастровий номер 3521986900:02:000:0398, що знаходиться на території Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області; земельну ділянку розміром 5,6846 га, кадастровий номер 3521986900:02:000:2397, що знаходиться на території Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області; земельну ділянку розміром 0,8562 га, кадастровий номер № 3521986900:02:000:1397, що знаходиться на території Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що23.04.2021 помер [PERSON] , якому за життя належали земельні ділянки з кадастровими номерами: 3521986900:02:000:0398, площею 6,94 га; 3521986900:02:000:2397, площею 5,6846 га, 3521986900:02:000:1397, площею 0,8562 га. 25.06.2013 на випадок своєї смерті [PERSON] склав заповітне розпорядження, за яким заповів йомузазначені земельні ділянки.07.02.2022 нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, оскільки [PERSON] заповів земельні ділянки, які йому належали на праві власності на підставі:державного акта на право приватної власності наземлюсерія ІІІ-КР №3521986900:02:000:0398,виданий 06.02.2002;витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 3521986900:02:000:2397, виданого 01.02.2013; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухомемайно №3521986900:02:000:1397, виданого 01.02.2013. Тобто замість номерів документів,що посвідчують право спадкодавця на спадкове майно зазначено кадастрові номери земельних ділянок, адатами видачі правовстановлюючих документів на майно зазначено дати реєстрації земельнихділянок з кадастровими номерами 3521986900:02:000:2397 та 3521986900:02:000:1397. Ухвалою від 05.09.2022зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і розпочато підготовче провадження у справі із призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Від відповідача до суду надійшли письмові пояснення по справі, зареєстровані у суді 10.01.2023 за вх. № 27/23, у яких відповідач виклав свої заперечення на позовні вимоги та висловив свою позиція щодо відмови у їх задоволені у повному обсязі. Свої заперечення відповідач обґрунтовував тим, що заповіт не містить зазначення місця його складання, а посадова особа, яка посвідчила заповіт не могла не знати, яким чином зазначається кадастровий номер. Зазначив, що з наявних у справі документів вбачається наявність у спадкодавця ще й земельної ділянки з кадастровим договором 3521986900:02:000:0397, а щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 3521986900:02:000:0398 та 3521986900:02:000:0397 відсутні відомості про реєстрацію права власності, а щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 3521986900:02:000:2397 та 3521986900:02:000:1397 відсутні правовстановлюючі документи. Також зазначив про відсутність доказів на понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Ухвалою від 10.01.2023підготовче провадження у справі закрито та їїпризначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов аргументуючи свою позицію аналогічно викладеному у ньому, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову аргументуючи свою позицію аналогічно викладеному у письмових поясненнях відповідача. У задоволені позову просив відмовити у повному обсязі. Заслухавши представників сторін, дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, враховуючи позиції учасників справи, висловлені ними у заявах по суті справи та заявах з процесуальних питань, які було подано до суду, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про задоволенняпозову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 26.04.2021 Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). За життя [PERSON] на праві приватної власності належалирозташовані на території Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області земельні ділянки: - з кадастровимномером 3521986900:02:000:0398, площею 6,94 га, (6,9396 га), що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія ІІІ-КР №004006, виданим 06.02.2002 Новогригорівською Першою сільською радою Долинського району Кіровоградської області; - з кадастровим номером 3521986900:02:000:2397, площею 5,6846 га, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 30.05.2008 (3521986900:02:000:0397), виданим Величком В.О., державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори, зареєстрованим у реєстрі за №1200, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер: 1878322 від 02.04.2013, виданим реєстраційною службою Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області; - з кадастровим номером 3521986900:02:000:1397, площею 0,8562 га, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 30.05.2008 (3521986900:02:000:0397), виданим Величком В.О., державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори, зареєстрованим у реєстрі за №1200, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер: 1877584 від 02.04.2013, виданим реєстраційною службою Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області. Окремо слід відзначити, що земельні ділянки з кадастровими номерами 3521986900:02:000:1397 та 3521986900:02:000:2397 утворились шляхом виокремлення із земельної ділянки з кадастровим номером 3521986900:02:000:0397. Крім того, право власності на зазначені земельні ділянки підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєструІпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна№ 300258513 від 18.02.2022. За даними заповіту від 25.06.2013, складеного та підписаного [PERSON] , [INFO] , у селі Новогригорівська Перша Долинського району Кіровоградської області, та посвідченого секретарем виконавчого комітету Новогригорівської Першої сільської ради Долинського районуКіровоградської областіІванченко О.В., зареєстрованим у реєстрі за №33, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів [PERSON] , [INFO] , належні йому: «1. Земельний пай розміром 6,94 га згідно державного акта на право приватної власності на землю серіяІІІ-КР № 3521986900:02:000:0398 виданий 06 лютого 2002 року, який знаходиться на території Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області. 2. Земельний пай розміром 5,6846га згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №3521986900:02:000: 2397 виданий 01.02.2013 року, , який знаходиться на території Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області. 3. Земельний пай розміром 0,8562га згідно витягу з Державного реєстру речових прав нанерухоме майно №3521986900:02:000: 1397 виданий 01.02.2013 року, , який знаходиться на території Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області.» Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.02.2022 № 25/02-31 приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіної І.Г. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за зазначеним вище заповітом, оскільки він містить помилки у зазначені реквізитів документів, що посвідчують право на спадкові земельні ділянки, унаслідок яких основний ідентифікатор земельних ділянок, а саме кадастровий номер, помилково зазначений як номер документа, який посвідчує право на земельні ділянки. Доказів визнання спірного заповіту недійсним матеріали справи не містять. З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. З огляду на встановлені обставини та наведені норми права слід відзначити, що за життя [PERSON] зробив особисте розпорядження, яким заповів [PERSON] земельні ділянки. Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», кадастровий номер це індивідуальна й унікальна для території України послідовність цифр і знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. При цьому, виходячи із даних, що містяться у інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 300258513 від 18.02.2022 земельні ділянки з кадастровими номерами: 3521986900:02:000:0398, 3521986900:02:000:2397, 3521986900:02:000:1397 були єдиними земельними ділянками, що належали [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . З урахуваннямвищенаведеного суд дійшов висновку про те, що поза об`єктивним сумнівомоб`єктами спірного заповіту були саме належні [PERSON] земельні ділянки з кадастровими номерами: 3521986900:02:000:0398, 3521986900:02:000:2397, 3521986900:02:000:1397. Поряд з цим, відповідно до вимог п. 2.1 глави 3 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Однак, помилкове зазначення у спірному заповітіреквізитів документів, що посвідчують право на спадкові земельні ділянки, унаслідок яких основні ідентифікатори земельних ділянок, а саме кадастрові номери були помилково зазначені як номери документів, які посвідчують право на земельні ділянки, -після відкриття спадщинивикликало незрозумілості для нотаріусата суперечку між потенційними спадкоємцями. За змістом ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Проаналізувавши зміст спірного правочину - заповіту у співвідношенні із правовстановлюючими документами на право власності на земельні ділянкиз кадастровими номерами: 3521986900:02:000:0398, 3521986900:02:000:2397, 3521986900:02:000:1397, суд дійшов висновку про те, що метою складання заповіту була дійсна воля [PERSON] заповісти [PERSON] належні йому зазначені земельні ділянки. Щодо позиції сторони відповідача про недійсність заповіту у зв`язку із не зазначенням у ньомумісця його складання судом відзначається, що відсутність у заповіті вказівки на місце його складення не має наслідком його недійсність, оскільки місце складення заповіту не належить до форми та змісту заповіту, а по своїй суті є його реквізитом (ВС КЦС справа № 681/196/20 від 06.06.2022). Таким чином зазначена позиція сторони відповідача є помилковою. Ухвалюючи рішення у справі, суд щодо його умотивованості відзначає, що доводи сторін та їх представників у даній справі оцінені судом на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин, а відтак, інші доводи ними озвучені у судовому засіданні та зазначені ними у заявах по суті справи і заявах з процесуальних питань, які було подано до суду, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні ними фактичних обставин справи і норм матеріального права, судової практики та процесуального закону, а тому такі доводи враховуючи, зокрема, практику Європейського суду з прав людини, не вимагають детальної відповіді або спростування. Враховуючи встановлені обставини справи, наведені вище положення процесуальних норм та норм матеріального права, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, встановившинаявністьнеточностей у спірному заповіті, щовикликало його незрозумілість та суперечку після відкриття спадщини, - суд дійшов висновку, що вимога позивача про тлумачення такого заповіту є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню з урахуванням наведених вище мотивів, що не змінює волі заповідача, не суперечить чинному законодавству і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів фізичної особи. Питання розподілу судових витрат у частині витрат, понесених по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, понесені останнім по сплаті судового збору за подачу до суду позовної заяви у розмірі 992,40 грн. Питання щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, враховуючи зроблену, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, до закінчення судових дебатів у справі представником позивача заяву про надання суду протягом п`яти днів доказів понесення позивачем таких витрат, - слід вирішити у судовому засіданні, яке слід призначити у порядку та строки, передбачені ст. 246, ст. 270 ЦПК України.

Outcome: approved