Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про\~те,\~що з\~відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 5 лютого 2021 року у Бродівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис\~№ 16. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем спільне життя не склалося. Фактично від дня реєстрації шлюбу спільно не проживають. Дитина проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, різні погляди на життя. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Їй відомо, що відповідач перебуває за кордоном, офіційно працевлаштований, його дохід становить більше 1000 євро в місяць Проте, ні адреса його проживання, ні місце роботи їй невідоме. Відповідач [PERSON] має добрий стан здоров`я,\~офіційно працевлаштований,\~інших утриманців\~не має,\~а тому\~може надавати\~допомогу на\~утримання їх\~неповнолітньої дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьох років. З вказаних підстав у позовній заяві позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що був зареєстрований 5 лютого 2021 року у Бродівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 16, та відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Крім того,\~у позовній\~заяві позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років. Судові витрати просила стягнути з відповідача. На розгляд\~справи позивач\~ [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує повністю, а свої інтереси довіряє представляти адвокату Панчині П.Є. (а.с. 7). Представник позивача - адвокат Панчина П.Є. під час розгляду справи позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Крім того, представник позивача - адвокат Панчина П.Є. пояснив, що позивач зайнята вихованням їх з відповідачем малолітнього сина, у зв`язку з чим не може влаштуватися на роботу. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, проживає за кордоном. Дитина сторін потребує значних витрат на її утримання, оскільки зросли ціни на товари першої необхідності. Позивачеві відомо, що відповідач працює на Фірмі з перевезення «Балтік Транслайн», де отримує заробітну плату, але документів, що підтверджували б таку обставину, позивач надати до суду не може. Середньомісячні витрати на утримання дитини позивач несе в розмірі 7000,00-8000,00 гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача - адвокат Онищук Т.Н. позовні вимоги позивача визнав частково,\~повідомивши про\~те,\~що відповідач\~погоджується на\~розірвання шлюбу\~з позивачем,\~та згідний на\~стягнення з\~нього аліментів\~на утримання\~сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Крім того, представник відповідача [PERSON] адвокат Онищук Т.Н. повідомив, що відповідач [PERSON] частково визнає позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання позивача в розмірі 1000,00 гривень щомісячно до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. Представник відповідача - адвокат Онищук Т.Н. в судовому засіданні пояснив, що відповідач [PERSON] дійсно перебуває за кордоном, у Литовській Республіці, проте заробітку (доходу) не має, отримує соціальну допомогу, як біженець. Коли відповідач разом з позивачем виїжджали за кордон на заробітки, то відповідач дійсно, перебуваючи за кордоном, працював та отримував дохід. На цей час відповідач, не маючи ніякого заробітку, сплачувати аліменти на утримання дитини та на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у розмірі, що просить позивач, не має можливості. Коли відповідач влаштується на роботу, то зможе сплачувати аліменти в більшому розмірі. При призначенні судом аліментів на утримання дитини у розмірі,\~в якому\~просить позивач\~у позовній\~заяві,\~відповідач не\~буде мати\~можливості сплачувати\~ці кошти\~в повному\~обсязі. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі\~визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог в частині розірвання шлюбу та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а також на утримання позивача [PERSON] в розмірі 1000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , віку трьох років, судом не встановлено. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8) сторони по справі зареєстрували шлюб 5 лютого 2021 року у Бродівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 16. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України визначено, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що сторони не бажають зберегти шлюб, наполягають на розірванні шлюбу. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам дитини сторін, яка є малолітньою. Ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній\~заяві позивач [PERSON] висловила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про розірвання шлюбу та відновлення дошлюбного прізвища - [PERSON] . Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). З довідки, виданої Боремельською сільською радою від 23 листопада 2022 року вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] (а.с. 10). В силу вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, аліменти з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] , за її вибором, на утримання неповнолітньої дитини підлягають стягненню в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Під час\~розгляду справи\~встановлено,\~що відповідач\~ [PERSON] \~є працездатним,\~перебуває за\~кордоном (виїхав\~на постійне\~місце проживання)\~(а.с.\~23).\~ При цьому, відповідач інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні не має. Вказані обставини під час розгляду справи були визнані представником відповідача, а тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки сумнівів у достовірності таких обставин немає. Надаючи оцінку поясненням представника відповідача адвоката Онищука Т.Н. про те, що відповідач визнає частково позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини лише в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд приходить до переконання, що відповідачем не доведено, що саме такий розмір аліментів буде достатнім для належного утримання дитини. За таких\~обставин,\~суд приходить\~до висновку\~про стягнення\~аліментів з\~відповідача [PERSON] \~на користь\~позивача [PERSON] \~на утримання\~неповнолітньої дитини\~ сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дитиною повноліття. Ч. 1 ст. 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі\~ст.\~430\~ЦПК України\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~ Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] \~(позивачем\~по справі)\~ (а.с. 10). Враховуючи ту обставину, що відповідач [PERSON] є працездатним, виїхав на постійне місце проживання до Литовської Республіки, а представником відповідача не надано до суду доказів, що свідчили б про відсутність у відповідача можливості надавати допомогу позивачеві, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на утримання позивача [PERSON] 1300,00 гривень щомісячно до досягнення неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає, що зазначені вище розміри аліментів, не будуть вважатися завищеними в нинішніх умовах проживання та не створять відповідачеві додаткових труднощів матеріального характеру. Ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Із дослідженої в судовому засіданні квитанції № 22, договору №22, ордера (а.с. 11-13) встановлено, що за надання професійної правничої допомоги позивачем [PERSON] понесено витрати в розмірі 2000,00 гривень. За таких обставин, відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК\~України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на надання професійної правничої допомоги пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: в розмірі 1323,00 гривні. Відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України,\~суд стягує\~з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 992,40 гривні, що був сплачений позивачем на час подання до суду позовної заяви за вирішення позовних вимог в частині розірвання шлюбу (а.с. 1). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 1984,80 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру, оплати кожної позовної вимоги судовим збором окремо та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У задоволенні решти позовних вимог позивача слід відмовити. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст. 51 Конституції України, ст.ст. 84, 104, 105, 110, 113, 180-184, 192 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до ст.ст. 84, 104, 105, 110, 112-114, 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 258, 259, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: partial