Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, мотивуючизаявлені вимоги наступним. 24.07.2014 р. укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №56143000210, про що свідчить свідоцтво видане агенцією з розвитку державних сервісів Ахалцихської служби циільного реєстру. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сторони живуть власним життям, відсутні спільні інтереси, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство з відповідачем не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя подружжя, а також збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Провадження у справі було відкрито 06.02.2022 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами прощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. [PERSON] подав відзив на позов де зазначив, що не заперечує проти позову, просить розірвати шлюб з [PERSON] та розглянути справу без його участі. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Зазначив, що вимоги позову підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи суд вважає за можливе задовольнити заявлені [PERSON] вимоги, з огляду на наступне. Встановлено, що 24 липня 2014 року між громадянами України [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, зареєстрований у агенції з розвитку державних сервісів Ахалцихської служби циільного реєстру, актовий запис №56143000210, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище чоловіка - « [PERSON] ». Так, як свідчать матеріали справи, від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сторони живуть власним життям, ведення спільного господарства, побуту та спільного бюджету припинено. Зазначені [PERSON] обставини не спростовуються стороною відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення подружжя та збереження шлюбу. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дошлюбне прізвище [PERSON] - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Питання щодо залишення [PERSON] прізвища отриманого при реєстрації шлюбу чи відновлення дошлюбного прізвища не вирішувалось, у зв`язку із розглядом справи за відсутності позивача. Так, [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь 50% судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 4 496,00 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України. При поданні позовної заяви позивач наводив попередній (орієнтовний) розрахунок позовних вимог, отже позивачем дотримано вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України. За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як свідчать матеріали справи, на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем долучені докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як свідчать матеріали справи, 12 грудня 2022 року між позивачем [PERSON] та адвокатським об`єднанням "Констрактів Лойерз" укладено договір про надання правової допомоги предметом якого є надання клієнту правничої допомоги у цивільній справі №761/28730/22. Відповідно до Розділу 4 договору за надання правової допомоги Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар за правову допомогу у розмірі 8 000 грн. Як вбачається з попереднього розрахунку витрат позивачем на професійну правничу допомогу адвоката у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу становить 4 000 грн. 00 коп. та очікується понесення витрат у розмірі 4 000,00 грн. Так представник позивача долучила до позову договір від 12 грудня 2022 року та розрахункові квитанції від 12.02.2022 та від 16.02.2023, які свідчать про сплату позивачем представнику послуг за надання правової допомоги у розмірі 8 000 грн. 00 коп. Як вбачається з відзиву [PERSON] на позов, відповідач не заперечує та підтримує стягнення з нього на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 4496 грн. 00 коп. Підсумовуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що на користь позивача необхідно стягнути витрати на правову допомогу у розмірі , зазначеному у позові. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат (судового збору), суд керується вимогами ч. 1 ст.142 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved