Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

17.08.2022 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 06.11.2018 шлюб між ним та відповідачем було розірвано. За рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 17.08.2017 з позивача утримуються аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно. З 2016 року позивач проживає в незареєстрованому шлюбі із [PERSON] та їх спільними дітьми, що підтверджується довідками Липовецької міської ради від 16.08.2022, які додаються до справи. Так у позивача народилося ще двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] які проживають разом з ним та знаходяться на його утримані. Так як на даний час позивач має на утриманні ще двох малолітніх дітей та дружину, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за меншою дитиною - дочкою [PERSON] , [INFO] , тому не може здійснювати виплати аліментів у розмірі встановленому рішенням Оратівського районного суду від 17.08.2017 р. у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу). Позивач вважає за доцільне змінити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частки його доходів на 1/8 частку від його доходів (заробітку), оскільки на даний час він не може повністю одночасно забезпечити та задовольнити одразу потреби трьох своїм неповнолітніх дітей, крім того враховуючи те, що дуже різко піднімаються ціни на продукти та інші необхідні засоби для існування. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 09.12.2022 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку з огляду про таке. Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 17.08.2017 з [PERSON] , стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13-14). Рішення суду набрало законної сили 29.08.2017 та було звернуто до виконання шляхом видачі стягувачеві виконавчого листа, за яким було відкрито виконавче провадження 54832974 постановою старшого державного виконавця Липовецького ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) від 05.10.2017. Позивач звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів визначених за вищевказаним судовим рішенням з 1/4 заробітку (доходу) на 1/8, вказуючи, з часу ухвалення рішення у нього відбулись зміни в сімейному стані та матеріальному стані (в сторону погіршення). Крім того, судом встановлено, що з 2016 року позивач проживає в незареєстрованому шлюбі із [PERSON] та спільними з нею дітьми, що підтверджується довідкою Липовецької міської ради від 16.08.2022 (а.с. 9), у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] (а.с. 8) та дочка [PERSON] [INFO] (а.с. 7), які проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні. За відомостями Липовецької міської ради від 16.08.2022 (а.с.10), [PERSON] з 12.04.2021 по даний час ніде не працює, що також підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] від 15.11.2017 (а.с. 11). В матеріалах цивільної справи міститься виклик державного виконавця до позивача (а.с. 15), з якого слідує, що вимоги виконавчого документа щодо сплати аліментів на сина [PERSON] не виконано і державним виконавцем зобов`язано позивача сплатити борг за виконавчим документом та надати підтверджуючі документи про сплату. Крім того, з розрахунку зі сплати аліментів по виконавчому провадженню (а.с. 16) слідує, що станом на 31.05.2022 заборгованість складає 29727,01 грн. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Отже, з огляду на особливість предмету спору, позивачу в даному судовому процесі необхідно було довести чи дійсно, внаслідок зміни його сімейного або матеріального стану, погіршення здоров`я та інших випадків, є правові підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів для їх платника. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки народилися двоє дітей від цивільного шлюбу з [PERSON] . А тому змінився і матеріальний стан, адже із створенням нової сім`ї та народженням ще двох дітей збільшилась і потреба в їх матеріальному забезпеченні. Відповідно до ст. 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною першою ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач сплачує аліменти за рішенням суду тільки на дитину від першого шлюбу, тобто в межах, передбачених законом для утримання однієї дитини. Інших стягнень за рішенням суду не має. Належних доказів на підтвердження суттєвого погіршення матеріального стану позивача, його дружини, погіршення здоров`я когось з них, суду не надано. Посилання позивача на те, що крім двох дітей від цивільного шлюбу на його утриманні перебуває і його цивільна дружина [PERSON] , яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за меншою дитиною дочкою [PERSON] , [INFO] , є безпідставним, адже на час розгляду справи молодша дитина позивача досягла трирічного віку, що не перешкоджає його цивільній дружині працевлаштуватись, та зі свого боку забезпечувати сім`ю. Довідка Липовецької міської ради від 16.08.2022, відповідно до якої [PERSON] з 12.04.2021 ніде не працює, що підтверджується копією трудової книжки, відсутність відомостей про перебування позивача на обліку у центрі занятості, а також матеріали виконавчого провадження, відповідно до яких позивач має значну заборгованість з виплати аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини від першого шлюбу, свідчить лише про те, що [PERSON] не докладає належних зусиль до працевлаштування, отримання стабільного заробітку та забезпечення потреб своїх дітей на належному рівні. При цьому, суд враховує, що позивач є особою працездатного віку, протипоказань до роботи за станом здоров`я не має, отож спроможний та в силу діючого законодавства зобов`язаний надавати утримання їх спільній із відповідачем неповнолітній дитині. Будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач [PERSON] не зможе сплачувати аліменти у розмірі більшому ніж 1/8 заробітку (доходу), про який він просить у позовній заяві, суду не надано. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, можна зробити висновок, що рекомендований Сімейним кодексом України розмір аліментів, виражений у частці від доходів, на трьох дітей становить 1/2 частина заробітку (доходу). Відповідно на одну дитину припадатиме 1/6 частка заробітку (доходу) (1/2 : 3 = 1/6). \~ \~ \~ \~Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги, що з 2016 року позивач проживає у цивільному шлюбі з [PERSON] , внаслідок чого змінився його сімейний стан, у шлюбі народились двоє дітей - син [PERSON] ,\~ [INFO] \~і дочка\~ [PERSON] [INFO] та враховуючи інтереси усіх трьох дітей, зокрема сина від шлюбу з відповідачем [PERSON] [PERSON] [INFO] , суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме слід зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 17.08.2017 з 1/4 частки від доходу [PERSON] на 1/6 на утримання сина [PERSON] [INFO] але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити належні умови життя та розвитку його із відповідачем дитини, а також його дітей від іншого шлюбу та не поставить у менш вигідне становище когось із дітей та позивача, а розмір відрахувань від його доходу не перевищить максимально можливий розмір визначений законодавцем. Згідно п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: partial