Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

09 січня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить суд стягнути із відповідача на його користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 611025 від 21.05.2021 року в розмірі 38385,77 грн., судові витрати у розмірі 2481,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн.. Стислий виклад позиції позивача. Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.05.2021 р. між позичальником, яким є: [PERSON] (надалі - Позичальник, Боржник, Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит», (надалі - Кредитодавець/ТОВ «Слон кредит»/Товариство) був укладений Договір про надання Договір про надання споживчого кредиту. № 611025 (надалі - Договір кредиту), відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 18750 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 21.05.2023 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами Договору кредиту. 26.11.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 26-11/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту № 611025 від 21.05.2021 р., що укладений між ТОВ «Слон кредит» та позичальником, яким є [PERSON] . Таким чином ТОВ «Вердикт капітал» наділений правом грошової вимоги до відповідача. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. За умовами п. 1.5 Договору, розмір відсоткової ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом/включно/ - 25% в день/9125% річних/, за усі наступні дні користування /включно з другого дня і до кінця строку надання кредиту/ 85% річних. За твердженням позивача, станом на сьогоднішній день заборгованість за кредитним договором належним чином не погашається, проценти за користування кредитними коштами позичальником не сплачуються, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Вердикт капітал» за кредитним договором № 611025 від 21.05.2021 року в сумі 38385,77 грн., з яких: 14764,88 грн. - заборгованість за кредитом /тілом кредиту/; 10060,87 грн. - сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги; 12928,37 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту; нараховані 3% річних 109.22 грн.; втрати від інфляції 522,43 грн.. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської обл. від 09.01.2023 р. позовну заяву було передано за підсудністю до Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. 16.11.2021 р. Ухвалою суду від 06.02.2023 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом, повідомленням сторін. Представник позивача, у судове засідання не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, надав клопотання, відповідно до якого просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, справа розглядається в порядку заочного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв`язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справита без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 21.05.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Слон кредит» було укладено договір № 611025 про надання споживчого кредиту. Також того ж дня [PERSON] було підписано Заяву-Анкету, Паспорт споживчого кредиту та Графік платежів до договору. Так, згідно п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту/загальний розмір/ складає 18500 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 21.05.2023 року. Тип процентної ставки встановлювався у фіксованій формі. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежала від періоду її встановлення та становила: - за перший день користування кредитом/включно/ - 25 % в день /9125 % річних/; - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня /включно/ й до кінця строку надання кредиту - 85 % річних /п. 1.5 Договору/. Так, відповідно до п. 2.1 договору № 611025 про надання споживчого кредиту від 21.05.2021 року кошти кредиту надаються ТОВ «Слон Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 15000 грн. за реквізитами вказаної у ньому платіжної картки, або іншої платіжної картки реквізити якої надані Споживачем у будь-який спосіб. На виконання вказаної умови договору платіжним дорученням № 5356 від 21 травня 2021 року підтверджується перерахування ТОВ «Слон Кредит» 15000 грн. Акціонерному товариству «ПУМБ» (а.с. 19). Меморіальний ордер № 5356 від 21 травня 2021 року, яким підтверджується, що ТОВ «Слон Кредит» перерахувало [PERSON] 15000 грн. за договором №611025 від 21 травня 2021 року (а.с. 20) може свідчити про використання відповідачкою коштів на споживчі потреби, тобто придбання товару. Крім того п. 2.1 договору № 611025 про надання споживчого кредиту від 21 травня 2021 року передбачено, що кошти кредиту надаються ТОВ «Слон Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 3750 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом. Отже, безготівкове перерахування суми кредиту ТОВ «Слон Кредит» для задоволення споживчих потреб [PERSON] підтверджено належними доказами. 26.11.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 26-11/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договір про надання споживчого кредиту. № 611025 від 21.05.2021 р., що укладений між ТОВ «Слон кредит» та позичальником , яким є [PERSON] . За даним договором ТОВ «Слон кредит» /Клієнт/ зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги в сумі 14517355,38 грн., а ТОВ «Вердикт Капітал"/Фактор/ зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між клієнтами і боржниками. Укладанням цього Договору Клієнт гарантував, що йому належить право вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Додатку реєстру боржників до договору факторингу № 26-11/2021 від 26.11.2021 року, ТОВ " Вердикт Капітал" набуло права грошової вимоги, в т.ч. і до Відповідача у розмірі 24825.75 грн.. Станом на день розгляду справи та ухвалення рішення борг позивачу не повернутий. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ч.\~1\~ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Як зазначено вище, позивач придбав права вимоги до боржниці - відповідачки у справі на суму 24825.75 грн. Згідно зі статями 512, 514 ЦК України первісний кредитор має право відступити свої права вимоги новому кредитору лише в тому обсязі, які існували у первісного кредитора. При цьому, право вимоги має бути дійсним та існуючим станом на момент такого відступлення. Майбутня вимога (вимога, що може виникнути в майбутньому) не може бути предметом договору про відступлення права вимоги. Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. При цьому, суд зауважує, що обставини укладення та відповідність вимогам закону договору факторингу, укладеного між позивачем та ТОВ «Слон Кредит» 26.11.2021 року, не є предметом спору у даній цивільній справі, у тому числі не є предметом дослідження розмір придбаного ТОВ «Вердикт Капітал» боргу [PERSON] на загальну суму 24825,75 грн., який складається з 18353,60 грн. боргу по тілу кредиту та 6472,15 грн. боргу по процентам за користування кредитом. Ураховуючи зазначені вище вимоги закону, а також передбачений договором факторингу № 26-11/2021 від 26 листопада 2021 року обсяг прав нового кредитора, який обмежений виключно правом грошової вимоги у межах боргу [PERSON] на загальну суму 24825,75 грн., що прямо передбачено п. 2.3 та п. 2.4 договору, ТОВ «Вердикт Капітал» не має права здійснювати нарахування та вимагати стягнення процентів за користування кредитом після 26.11.2021 року. Отже, за відсутності доказів сплати заборгованості за кредитним договором ні первісному, ні новому кредитору, заборгованість у сумі 24825,75 грн. підлягає стягненню на користь нового кредитора ТОВ «Вердикт Капітал». Право продовжувати нараховувати проценти за користування кредитом ТОВ «Вердикт Капітал», як новий кредитор, за умовами договору факторингу № 26-11/2021 від 26 листопада 2021 року не набуло, а тому позовні вимоги про стягнення 12928,37 грн. боргу по процентам за користування кредитом згідно з умовами договору про надання споживчого кредиту є безпідставними та задоволенню не підлягають. Стосовно вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних згідно зі ст.\~625\~ЦК України суд виходить з наступного. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Розрахунок інфляційних та 3% річних позивачем проведений вірно, тому із відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню нараховані 3% річних 109.22 грн.; втрати від інфляції 522,43 грн.. Вирішення питання щодо судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог на (66,32%), вимоги щодо стягнення з відповідача суми судового збору на користь позивача підлягають частковому задоволенню в сумі 1645 грн. 40 коп.. Стосовно витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Вказані витрати (на професійну правничу допомогу і на вчинення інших процесуальних дій) покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді правнича допомога ТОВ «Вердикт капітал» надавалась керуючим партнером адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» адвокатом Слостіним А.Г. на підставі укладеного 07 жовтня 2022 року договору про надання правничої допомоги № 07-10/2022 (а.с. 52-55), заявки про надання правничої допомоги від 01 листопада 2022 року, вартістю 9000 грн. (а.с. 76) та витягу з акту №3 про надання юридичної допомоги від 07.11.2022 року (а.с. 77). Згідно платіжного доручення № 343550030 від 10 листопада 2022 року всього позивач сплатив адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» за надану юридичну допомогу 56000 грн. (а.с. 59). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України). Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). На думку апеляційного суду, понесені ТОВ «Вердикт Капітал» витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 грн. є не співмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а тому заявлена сума таких витрат ураховуючи часткове задоволення позову підлягає зменшенню до 2000 грн.

Outcome: approved