Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Позиція сторін у справі У серпні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Київської державної академії декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що з 2007 року позивач перебувала у трудових відносинах із відповідачем. Застосування до неї дисциплінарного стягнення та звільнення з роботи вважає незаконними з наступних причин. На усні зауваження позивача щодо недотримання вимог законодавства у сфері вищої освіти, саботування виконання внутрішніх розпорядчих документів керівниками структурних підрозділів (у тому числі [PERSON] , як завідувачем кафедри), вона почала подавати на ім`я в.о. ректора [PERSON] свої зауваження у письмовому вигляді. Проте більшість службових записок на ім`я в.о. ректора [PERSON]. проігнорована. Частина наказів з навчальної діяльності не погоджувались з позивачем, як проректором, відповідно до її функціональних обов`язків. [PERSON] не реагувала на порушення трудової дисципліни науково-педагогічними працівниками, неподання звітної документації кафедрами академії, невиконання наказів, переслідуючи власні інтереси та з метою завоювати прихильність науково-педагогічних працівників та студентів академії. Свідченням тиску на позивача з боку в.о. ректора [PERSON] є вимога в електронному листі від 01.04.2021 (згодом оформленого в розпорядження в. о. ректора від 01.04.2021 № 02 «Про надання звітної документації проректором з навчально-методичної та виховної роботи [PERSON] ». Законодавством не передбачено реорганізація адміністративної посади шляхом зміни її назви та функціональних обов`язків та звільнення працівника із роботи за нормою ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач звертає увагу, що зміст наказу від 13.05.2021 № 67-од «Про реорганізацію адміністративних посад проректорів та внесення змін до штатного розпису» не відповідає рішенню Вченої ради, протокол від 12.05.2021 № 09/20-21: «внести зміни до штатного розпису шляхом зміни назв адміністративних посад проректорів та їх функціональних обов`язків (реорганізації посад): проректора з науково-педагогічної діяльності та проректора з наукової та міжнародної діяльності», на підставі якого був виданий наказ. 25.05.2021 начальник відділу кадрів [PERSON] попередила позивача під підпис про те, що відповідно до наказу № 67-од від 13.05.2021 посада проректора з навчально-методичної та виховної роботи, яку вона обіймає, скорочується, і позивач підлягає звільненню 25 липня 2021 року. Позивачу запропоновано посаду старшого інспектора з військово-мобілізаційної роботи або посаду лаборанта. Перейменовану посаду проректора з науково-педагогічної діяльності їй запропоновано не було, хоча вона була вакантною. Таку ж посаду «проректор з науково-педагогічної діяльності» вона обіймала з 01.01.2018 до 30.09.2018. Штатний розпис з відповідними змінами не був затверджений Міністерством культури та інформаційної політики України, якому підпорядкована академія. Виходячи із норм законодавства України, такий наказ від 13.05.2021 № 67-од є незаконним, не відповідає нормам законодавства України, та підлягає скасуванню. Оскаржуваний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності містить лише загальне посилання та не містить конкретизації, у чому саме полягає порушення позивачем організації роботи на очолюваному напрямку діяльності по посаді, не вказано які саме факти порушень вимог чинного законодавства допущені та порушені нею. Враховуючи те, що в результаті незаконного звільнення позивачу не нарахована середньомісячна заробітна плата, відповідач при поновленні на раніше займану посаду зобов`язаний виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу. Відзив на позов до суду не надходив. Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник подала до суду заяву про вирішення справи за їх відсутності. Відповідач свого уповноваженого представника в судове засідання не направив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 вересня 2022 року витребувано докази у відповідача. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Сторони перебували у трудових відносинах з 06.11.2007 до 02.07.2021, за цей час обіймала посади методиста деканату факультету декоративно-прикладного мистецтва (06.11.2007 - 29.01.2008), методиста вищої категорії навчального відділу (30.01.2008 - 09.05.2011), начальника навчального відділу (10.05.2011 - 24.012014), декана факультету декоративно-прикладного мистецтва (27.01.2014 - 20.03.2016). З 21.03.2016 позивач переведена на посаду проректора з науково- педагогічної та виховної роботи відповідно до наказу від 21.03.2016 № 23-к. Назва посади змінювалася: з 01.01.2018 - на «проректор з науково- педагогічної діяльності» (наказ від 30.11.2017 № 121-од), з 01.10.2018 - на проректор з навчально-методичної та виховної роботи (наказ від 01.10.2018 № 110-од) без зміни функціональних обов`язків. Відповідно до наказу від 11.01.2019 № 41/1-од Київський державний інститут декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука перейменовано на Київську державну академію декоративно- прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука (далі - академія, КДАДПМД ім. М.Бойчука). Наказом в. о. ректора Київської державної академії декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука від 22.06.2021 № 51-к «Про оголошення догани» позивачу оголошено догану. Підставою для оголошення догани в наказі зазначено: Акт Державної служби якості освіти України від 11.06.2021 № 01-12/25-03-06/1, пояснювальна записка [PERSON] . Наказом в. о. ректора Київської державної академії декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука від 02.07.2021 № 58-к «Про звільнення [PERSON] » позивача звільнено з роботи за п. 3 ст. 41 КЗпП України. Позиція суду та оцінка аргументів сторін У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). За змістом статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Щодо наказу про звільнення Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи. До суб`єктів, які можуть бути звільнені з такої підстави, належать учасники навчально-виховного процесу, зазначені у статті 50 Закону України «Про освіту», а саме керівні, педагогічні, наукові, науково-педагогічні працівники, спеціалісти. Звільнення працівника, який виконує виховні функції та який вчинив аморальний проступок, допускається за наявності двох умов: 1) аморальний проступок повинен бути підтверджений фактами; 2) вчинення проступку несумісне з продовженням роботи, що має виховну функцію. Таке звільнення допускається за вчинення аморального проступку як при виконанні трудових обов`язків, так і не пов`язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті). Трудове законодавство не визначає поняття аморального проступку. Таке визначення є оціночною категорією. Аморальним проступком є винне діяння, що суперечить загальноприйнятим нормам і правилам, порушує моральні устої суспільства, моральні цінності, які склалися в суспільстві, і суперечить змісту трудової функції, дискредитуючи службово-виховні, посадові повноваження відповідного кола осіб. Згідно із частиною першою статті 54 Закону України «Про освіту» педагогічною діяльністю можуть займатися особи з високими моральними якостями, які мають відповідну освіту, професійно-практичну підготовку, фізичний стан яких дозволяє виконувати службові обов`язки. За змістом статті 56 Закону України «Про освіту» педагогічні працівники зобов`язані постійно підвищувати професійний рівень, педагогічну майстерність, загальну культуру; настановленням та особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі (правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, поміркованості, інших доброчинностей); виховувати у дітей повагу до батьків, жінки, старших за віком. Аналіз вищезазначених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що працівники, які виконують виховну функцію, - вчитель, педагог, вихователь, - зобов`язані бути людьми високих моральних переконань та бездоганної поведінки. Якщо педагог недостойною поведінкою скомпрометував себе перед учнями, їх батьками, порушив моральні норми, втратив тим самим авторитет, дискредитував себе як вихователь, він може бути звільнений з роботи за пунктом 3 статті 41 КЗпП України. Підвищена відповідальність педагогічних працівників обумовлена тим, що вони перебувають в особливих відносинах та виконують специфічні функції, які не обмежуються лише формальним виконанням трудових обов`язків вчителя (педагога, вихователя), а й здійснюють виховну функцію, не властиву іншим категоріям працівників. До таких висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 30 січня 2018 року справа № 713/265/15-ц, від 16 травня 2018 року справа № 1519/2-667/11, від 07 травня 2018 року справа № 243/8522/17, від 27 березня 2019 року у справі № 560/893/17, від 11 квітня 2019 року у справі № 351/2141/16, від 31 липня 2019 року у справі № 243/5802/16-ц, від 05 вересня 2019 року у справі № 697/2520/18, від 02 жовтня 2019 року у справі № 495/47/18. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-248цс14, звільнення працівника, який виконує виховні функції та який вчинив аморальний проступок, допускається за наявності двох умов: 1) аморальний проступок повинен бути підтверджений фактами; 2) вчинення проступку несумісне з продовженням роботи, що має виховну функцію. Згідно з висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-3135цс16, звільнення за пунктом 3 статті 40 КЗпП України не може бути визнано правильним, якщо воно проведено лише внаслідок загальної оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами. У наказі в. о. ректора Київської державної академії декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука від 02.07.2021 № 58-к «Про звільнення [PERSON] » зазначено, що у зв`язку із виявленням факту порушення трудової дисципліни у вигляді вчинення працівником - проректором з навчально-методичної та виховної роботи Київської державної академії декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука [PERSON] , яка виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, а саме факту непрофесійної та аморальної поведінки, що полягає в образі честі і гідності працівників з числа професорсько-викладацького складу Київської державної академії декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука [PERSON] та [PERSON] шляхом висловлення на їх адресу брутальних та неприпустимих образливих висловів, що мало місце близько 13 години 11 червня 2021 року в приміщенні холу головного навчального корпусу академії в присутності студентів, працівників та відвідувачів вищого навчального закладу, враховуючи попереднє притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани, на підставі п. 3 ст. 41 КЗпП України,

Outcome: partial