Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в порядку суброгації. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 липня 2022 року по вул. Ботанічній, 20 у смт. Глеваха, Київської обл. [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] здійснив зіткнення з автомобілем «RAVON» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2022 року [PERSON] було визнано винним винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність подія транспортного засобу «RAVON» д.н.з. [NUMBER] застраховано згідно Полісу № S2152/073720 від 26 травня 2022 року в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Саламандра». 02 серпня 2022 року страховик звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра» з повідомленнями про подію, яка має ознаки страхового випадку. На виконання умов полісу ПрАТ «СК «Саламандра» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 12 825 грн. 02.01.2020 року між ПрАТ «СК «Саламандра» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» був укладений Договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020 року, щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, На виконання вимог п. 3.4.2. Договору про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020, ПрАТ «СК «Саламандра» направило відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги. 18.11.2020 року ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» направило відповідачу претензію №07921 про відшкодування шкоди в порядку регресу, однак вказане звернення було проігноровано та станом на момент подання даної позовної заяви до суду, з боку [PERSON] не було здійснено жодних виплат/відшкодувань на користь ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» за вищевказаним страховим випадком. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 липня 2022 року по вул. Ботанічній, 20 у смт. Глеваха, Київської обл. [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] здійснив зіткнення з автомобілем «RAVON» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2022 року [PERSON] було визнано винним винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність подія транспортного засобу «RAVON» д.н.з. [NUMBER] застраховано згідно Полісу № S2152/073720 від 26 травня 2022 року в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Саламандра». Цивільно-правова відповідальність подія транспортного засобу «RAVON» д.н.з. [NUMBER] застраховано згідно Полісу № S2152/073720 від 26 травня 2022 року в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Саламандра». 02 серпня 2022 року страховик звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра» з повідомленнями про подію, яка має ознаки страхового випадку. На виконання умов полісу ПрАТ «СК «Саламандра» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 12 825 грн. Таким чином, з моменту виплати ПрАТ «СК «Саламандра» страхового відшкодування, виникає нове грошове регрес не зобов`язання де ПрАТ «СК «Саламандра» є кредитором. Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди. 02.01.2020 року між ПрАТ «СК «Саламандра» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» був укладений Договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020 року, щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли, згідно Акту прийому-передачі документів № 51-03 від 26.09.2022 року до Договору № 02.01.2020-СК від 02.01.2020 року у ПрАТ «СК «Саламандра» до [PERSON] . Відповідно до п. 177 Переліку переданих регрес них вимог № 03-22, який є невід`ємною частиною Договору факторингу №02.01.2020-СК від 02.01.2020 право вимоги до [PERSON] перейшло до Фактора - ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ». На виконання умов Договору про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020 року, ПрАТ «СК «Саламандра» направило відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги. Згідно п.п. а), в) п. 38.1 ст. 38 вказаного Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки відповідач не відшкодував шкоду в добровільному порядку та згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. 26 вересня 2022 року ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» направило відповідачу претензію №07921 про відшкодування шкоди в порядку регресу, однак вказане звернення було проігноровано та станом на момент подання даної позовної заяви до суду, з боку [PERSON] не було здійснено жодних виплат/відшкодувань на користь ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» за вищевказаним страховим випадком. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже з відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Статтею 30 ч. 3 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до акту надання послуг вартість виконаних робіт (наданих послуг) складає 6 000 грн. Зважаючи на викладене, враховуючи характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн.

Outcome: approved