Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Представник заявниці [PERSON] , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт належності [PERSON] , померлій [INFO] , Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Жидачівської районної ради народних депутатів 25.04.1989 ім`я « [PERSON] ». Обґрунтування вимог. В обґрунтування вимог заявниця, посилається на те, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входить житловий будинок в [ADDRESS] , належний померлій на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 25.04.1989 Жидачівською районною радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Жидачівської районної ради народних депутатів №122 від 20.04.1989. Заявниця проживала разом із матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини в с. Вовчатичі Жидачівського району та займалася її похованням. На випадок смерті [PERSON] залишила заповіт від 14.01.2004 в користь заявниці, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вербицької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 1 та час смерті [PERSON] не змінений і не скасований. Іншим спадкоємцем, за законом на час смерті [PERSON] є її син і відповідно брат заявниці [PERSON] , однак він спадщину не прийняв, у жоден із передбачених законом способів та на неї не претендує. Оскільки заявниця постійно проживала із матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважалася такою, що її прийняла. Згодом заявниця вирішила юридично оформити спадщину, а тому звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що стало приводом до заведення спадкової справи №563/2021 від 06.12.2021. Ознайомившись із документами поданими заявницею, нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із розбіжностями в свідоцтві про смерть та правовстановлюючих документах на майно померлої, а саме [PERSON] - [PERSON] . За таких обставин заявниця вимушена звертатися до суду із заявою про встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявниці потрібно для того, щоб отримати змогу належним чином оформити спадщину після смерті матері. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 09.03.2023 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено\~на 29.03.2023 /а.с.19-20/. Розгляд справи по суті відбувся 29.03.2023 за відсутності сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Заявниця, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Яременко І.О. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності заявниці, заявлені вимоги підтримує. Заінтересована особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій судове засідання просить проводити у його відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення на користь заявниці. Підтверджує той факт, що між ним і [PERSON] не має спору з приводу спадщини, що відкрилася після смерті матері. Відповідно до\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] виданого вдруге 16.03.1977, [PERSON] , 02.10.1953 одружилася із [PERSON] та після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] /а.с.6/. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого повторно 18.10.1957, [PERSON] народилася [INFO] в с. Вовчатичі Ходорівського району Дрогобицької області, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.7/. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09.10.1976, [PERSON] 09.10.1976 уклала шлюб із [PERSON] та після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] /а.с.8/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 04.02.1976 [PERSON] помер [INFO] /а.с.9/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 23.11.2006 [PERSON] померла [INFO] /а.с.10/. Згідно довідки Вербицької сільської ради №1238 від 23.11.2006, [PERSON] проживає в с. Вовчатичі Жидачівського району та займалася похованням своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] /а.с.11/. Згідно заповіту від 14.01.2004, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вербицької сільської ради Ханас М.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1, [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] /а.с.12/. Згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25.04.1989, цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , належить на праві особистої власності [PERSON] /а.с.14/. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.12.2021 №437/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з розбіжностями в свідоцтві про смерть спадкодавця та в правовстановлюючих документах на майно померлої, а саме: « [PERSON] » - « [PERSON] » /а.с.15/. Згідно довідки Ходорівської міської ради №96 від 22.02.2023, [PERSON] , 1927 року народження та [PERSON] , 1927 року народження, яка проживала в [ADDRESS] , одна і та сама особа /а.с. 16/. Згідно довідки Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.03.2023 №83/02-14 єдиним спадкоємцем [PERSON] , померлої [INFO] , а саме житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є дочка [PERSON] , [INFO] . При вирішенні вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1ст. 4\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1ст. 13\~ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 1 п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України,\~окреме провадження \~це вид\~непозовного цивільного\~судочинства,\~в порядку\~якого розглядаються\~цивільні справи\~про підтвердження\~наявності або\~відсутності юридичних\~фактів,\~що мають\~значення для\~охорони прав,\~свобод та\~інтересів особи\~або створення\~умов здійснення\~нею особистих\~немайнових чи\~майнових прав\~або підтвердження\~наявності чи\~відсутності неоспорюваних\~прав.\~Суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Стаття 1216\~ЦК України\~визначає,\~що спадкуванням\~є перехід\~прав та\~обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1235 Цивільного кодексу України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Факт належності спадкодавиці правовстановлюючого документу, а саме Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що "Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок", видане 25.04.1989 виконавчим комітетом Жидачівської районної Ради народних депутатів та відповідно до якого, цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , видане на прізвище [PERSON] , фактично належить [PERSON] . Встановлення вищевказаного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дає їй можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; заявниця оформити право на спадкове майно не має можливості через розбіжності у свідоцтві про смерть матері та правовстановлюючих документах; заінтересована особа проти задоволення заяви не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою, підставною і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved