Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Київпастранс» (далі - КП «Київпастранс») про стягнення суми. Зазначав, що 09.12.2019 по вул. Кирилівській, 115/1 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобілів: тролейбуса, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мазда», номерний знак [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобілю було завдано механічні пошкодження. Винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 31.12.2019, визнано [PERSON] . Відповідно до звіту про оцінку КТЗ №01-02/12 від 12.12.2019 розмір відновлювального ремонту автомобіля складає 54 221 грн. 51 коп. Витрати на проведення автотоварознавчого дослідження складають 2 000 грн. 24.12.2019 його представник звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди. Однак, відповідач відповіді на претензію не надав. Посилаючись на те, що відповідачем, у порушення норм чинного законодавства не було відшкодовано шкоду, просив стягнути з відповідача на його користь 54 221 грн. 51 коп. на відшкодування шкоди, 2 000 грн. на відшкодування проведення автотоварознавчого дослідження. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача відповідно до ст. 625 ЦК України 3 % річних в розмірі 980 грн. та 108 грн. 44 коп. інфляційних, а також судовий збір у розмірі 841 грн. та 4900 витрат на правову допомогу. У відзиві на позов, представник відповідача вказував на те, що відповідно до Звіту №01/02/12 від 16.12.2019, наданого позивачем, вартість матеріального збитку становить 28 403 грн. 28 коп., доказів того, що позивачем проводився відновлювальний ремонт, на суму, яка б перевищувала суму матеріального збитку не надано, як не надано належних доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу. Крім того, нарахування інфляційних та 3% річних є неправомірним та необґрунтованим. Посилаючись на зазначені обставини, відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. Від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у якій останній вказав на те, що не може з`явитися у судове засідання у зв`язку з перебуванням у відпустці. Разом з тим, до заяви доказів неможливості неявки у судове засідання не надав. Виходячи з вищевикладеного, суд визнав причини неявки відповідача у судове засідання неповажними. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника КП «Київпастранс» та [PERSON] , належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 09.12.2019 о 12 год. 20 хв. [PERSON] , керуючи тролейбусом, номерний знак [NUMBER] , по вул. Кирилівській, 115/1 в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Mazda 6», номерний знак [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п. 13.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України Відповідно до постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 31.12.2019 винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] (а.с. 17). Власником автомобіля «Mazda 6», номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 13). Згідно зі звітом про оцінку КТЗ від 16.12.2019 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda 6», номерний знак [NUMBER] , складає 54 221 грн. 51 коп., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику в результаті аварійних пошкоджень, складає 28 403 грн. 28 коп.(а.с. 20-39). Відповідно до товарного чеку від 12.12.2019 вартість автотоварознавчого дослідження складає 2 000 грн. (а.с. 40). [PERSON] є працівником КП «Київпастранс», під час виконання своїх трудових обов`язків, завдав матеріальну шкоду [PERSON] , вина його встановлена постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 31.12.2019 (а.с.19). 24.12.2019 представник [PERSON] звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди у розмірі 54 221 грн. 51 коп (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Обґрунтовуючи позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 54 221 грн. 51 коп. позивач посилався на звіт про оцінку КТЗ №01-02/12 від 12.12.2019, вказавши на те, що відшкодуванню підлягає вартість відновлювального ремонту. Представник відповідача заперечуючи проти позову в цій частині вказав на те, що позивачем не підтверджено витрати понад суму матеріального збитку. Відповідно до зазначеного Звіту матеріальна шкода, заподіяна власнику автомобіля «Mazda 6», номерний знак [NUMBER] , становить 28 403 грн. 28 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів того, що на час розгляду справи судом відновлювальний ремонт автомобіля проведений та його вартість складає 54 221 грн. 51 коп. позивачем суду не надано. Таким чином, оскільки доказів того, що сума фактично виконаних ремонтних та відновлюваних робіт автомобіля «Mazda 6», номерний знак [NUMBER] , складає 54 221 грн. 51 коп. суду не надано, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення на відшкодування матеріальної шкоди суми у розмірі 28 403 грн. 28 коп. У частині стягнення 2 000 грн. витрат на автотоварознавчу експертизу суд ухвалив відмовити в задоволенні позову, оскільки витрати на експертизу не є в силу норм ЦК України матеріальною шкодою, завданою внаслідок пошкодження автомобіля. Позивач, посилаючись на ст. 625 ЦК України, просив стягнути з відповідача на свою користь 3 % річних в розмірі 980 грн. та 108 грн. 44 коп. інфляційних. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, позивачем не визначено чітко період, за який нараховано 3% річних та інфляційні, а також не викладено обставини на обґрунтування періоду нарахування 3% річних та інфляційних, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних в розмірі 980 грн. та 108 грн. 44 коп. інфляційних, Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 841 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 900 грн. Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У порушення вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позиваче не надано детального опису робіт (надання послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги, не зазначено час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Ураховуючи те, що позивачем не надано суду обгрунтованого розрахунку суми витрат, понесених на правову допомогу, не зазначено час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), правових підстав для стягнення витрат на правову допомогу немає.

Outcome: partial