Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить суд: визнати зобов`язання щодо сплати грошових коштів громадянина України [PERSON] за попереднім договором договору купівлі-продажу квартири від 20 квітня 2018 року реєстровий номер: 377 та договором про забезпечення виконання зобов`язань від 20 квітня 2018 року №ОМ/4С-К2204 виконаними в повному обсязі; визнати за [PERSON] право власності на майнові права, на квартиру номер (будівельний) 2204, в секції № 4, на двадцять другому поверсі, що складається з однієї кімнати, загальною площею 42,10 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.04.2018 між ним та ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири за реєстровим №377, а також договір про забезпечення виконання зобов`язань (як невід`ємний додаток до Попереднього договору - «Договір») від 20 квітня 2018 року №ОМ/4С-К2204. Зазначені договори укладені позивачем з метою закріплення за останнім права отримати в майбутньому (після введення будинків житлового комплексу в експлуатацію), від відповідача готовий об`єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS] на земельних ділянках з кадастровими номерами 8000000000:82:414:0005 площею 1, 6892 га. 8000000000:82:414:0040 площею 0,9285 га 8000000000:82:414:0131 площею 0,3071 га. Відповідно до умов попереднього договору, відповідач зобов`язується дотримуватись планового строку введення будинку в експлуатацію, визначеного п. 1.3. попереднього договору а саме: І квартал 2019 року; дотримуватись строку укладення основного договору з позивачем, визначеного пунктом 1.4. попереднього договору, відповідно до якого сторони зобов`язуються укласти основний договір протягом III кварталу 2019, але в будь-якому разі не раніше отримання відповідачем правовстановлюючих документів на квартиру та надання суб`єктами, що здійснюють державну реєстрацію права власності, документів, необхідних для належного укладення та нотаріального посвідчення основного договору; забезпечити організацію укладення основного договору та його нотаріальне посвідчення в разі повного погашення інвестором (позивачем) визначеної договором про забезпечення зобов`язань вартості квартири (з урахуванням вимог пункту 5.2. розділу 5 попереднього договору). Позивач за даними договорами зобов`язується належним чином та у визначені строки сплатити відповідачу повну вартість квартири. Позивач виконав взяті на себе обов`язки щодо повної сплати грошових коштів у строки та розмірах передбачених попереднім договором та договором про забезпечення виконання зобов`язань. Проте відповідач не здійснює будівництво житлового комплексу, в тому числі будинку, де має бути розташована оплачена позивачем квартира. Станом на момент звернення позивача до суду з цим позовом - ЖК «Олімпійське містечко», ЖК «Панорамне містечко», ЖК «Панорамний» (наразі - «Деміївський квартал») по вул. Ракетній, 24 в м. Києві на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києві від 09.04.2015 накладено арешт на незавершене та завершене (крім житлових приміщень, які належать фізичним особам) самовільне будівництво, що на земельних ділянках з кадастровими номерами 8000000000:82:414:0005 площею 1, 6892 га. 8000000000:82:414:0040 площею 0.9285 га 8000000000:82:414:0131 площею 0, 3071 га по [ADDRESS] . Протягом 2019-2021 років будівництво ЖК «Деміївський квартал» не здійснювалось взагалі. Таким чином, відповідач не виконав умови попереднього договору щодо передачі права власності на придбаний позивачем об`єкт нерухомого майна у встановлені строки. На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2021 головуючим суддею у справі визначено суддю Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2021 позовну заяву залишено без руху. 21.10.2021 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2022 головуючим суддею у справі визначено суддю Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.05.2022 справу прийнято до провадження, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач позовну заяву з додатками отримав, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа позовну заяву з додатками отримала, у встановлений ухвалою строк пояснення не подали. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20.04.2018 між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири за реєстровим №377, а також договір про забезпечення виконання зобов`язань (як невід`ємний додаток до попереднього договору - «Договір») від 20 квітня 2018 року №ОМ/4С-К2204. Зазначені договори укладені позивачем з метою закріплення за останнім права отримати в майбутньому (після введення будинків житлового комплексу в експлуатацію), від відповідача готовий об`єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS] на земельних ділянках з кадастровими номерами 8000000000:82:414:0005 площею 1, 6892 га. 8000000000:82:414:0040 площею 0,9285 га 8000000000:82:414:0131 площею 0,3071 га. Відповідно до пункту 4.2.1. попереднього договору, відповідач зобов`язується належним чином виконувати свої зобов`язання за попереднім договором, зокрема: -дотримання планового строку введення будинку в експлуатацію, визначеного п. 1.3. попереднього договору а саме: І квартал 2019 року; -дотримання строку укладення основного договору з позивачем, визначеного пунктом 1.4. попереднього договору. Відповідно до даного пункту, сторони зобов`язуються укласти основний договір протягом III кварталу 2019, але в будь-якому разі не раніше отримання відповідачем правовстановлюючих документів на квартиру та надання суб`єктами, що здійснюють державну реєстрацію права власності, документів, необхідних для належного укладення та нотаріального посвідчення основного договору; -забезпечити організацію укладення Основного договору та його нотаріальне посвідчення в разі повного погашення інвестором (позивачем) визначеної договором про забезпечення зобов`язань вартості квартири (з урахуванням вимог пункту 5.2. розділу 5 попереднього договору). В свою чергу, позивач за даними договорами зобов`язується належним чином та у визначені строки сплатити відповідачу повну вартість квартири в розмірі 470 476,80 грн (пункти 2.1. - 2.3. договору про забезпечення виконання зобов`язання №ОМ/4С-К2204 від 20.04.2018). Встановлено, що позивач виконав взяті на себе обов`язки щодо повної сплати грошових коштів у строки та розмірах передбачених попереднім договором та договором про забезпечення виконання зобов`язань (470 476,80 грн), що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: квитанція від 30.03.2018 №0.0.1000607939.1. про оплату коштів в розмірі 10 000,00 грн; квитанція від 23.04.2018 №0.0.1019244117.1 про оплату коштів в розмірі 250 000,00 грн; квитанція від 23.04.2018 №0.0.1019365727.1. про оплату коштів в розмірі 210476,80 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що зобов`язання щодо сплати грошових коштів за попереднім договором договору купівлі-продажу квартири від 20.04.2018 року, реєстровий № 377, та договором про забезпечення виконання зобов`язань від 20.04.2018 року № ОМ/4С-К2204 позивач [PERSON] виконав в повному обсязі, а тому дана вимога позивача є обґрунтованою й доведеною, через що підлягає задоволенню. Разом з тим, судом встановлено, що на час звернення позивача до суду, відповідачем умови укладених договорів не виконані. Доказів зворотного з боку відповідача не надано. Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що ним повністю сплачено вартість квартири до завершення будівництва об`єкту нерухомого майна, в якому знаходиться квартира, та прийняття його до експлуатації, відтак йому належать майнові права на квартиру на що слід зазначити таке. Частиною 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до правил ст. ст. 177, 190 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага; майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року№18-рп/2004 щодо поняття порушеного права, за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. У вказаній нормі зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україна», а саме ст. 3 визначено поняття «майнових прав» як будь-яких прав, пов`язаних з майном, відмінних від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Судом встановлено, що позивачем виконано у повному обсязі свої зобов`язання щодо оплати вартості квартири номер (будівельний) 2204, в секції № 4, на двадцять другому поверсі, що складається з однієї кімнати, загальною площею 42,10 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Будинок на теперішній час не прийнятий до експлуатації, відповідно позивач має майнові права на вказаний об`єкт. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про те, що позивачем були доведені обставини, на які позивач посилався при зверненні до суду із цим позовом, вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням задоволення позову, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 5 612,77 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved