Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області (далі - Монастириська міська рада), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті його баби [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 0,3044 га та 0,9308 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 678357, які розташовані на території Комарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, кадастрові номери 6124285900:01:001:0518 та 6124285900:01:001:0361. Позивач є спадкоємцем п`ятої черги за законом, спадщину прийняв, оскільки проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини, однак не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. З огляду на зазначене, просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, проте представник позивача разом з позовом подав клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відповідач Монастириська міська рада не забезпечили явку представника у судове засідання, у відзиві на позовну заяву просять розглядати справу без їхньої участі, з обставинами, викладеними у позовній заяві, погоджуються. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову [PERSON] не заперечив. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Судом встановлено такі обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.09.1983 року батьками позивача вказано [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження батька позивача серії [NUMBER] від 28.06.1960 року його батьками вказано [PERSON] та [PERSON] [PERSON] (дід позивача) помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 04.03.2023 року. Як убачається з фотокопії державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 678357 від 19.11.2002 року бабі позивача [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,23 га, розташована на території Комарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,30 га та 0,93 га. Належність [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 678357 також підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.211-782/2-23 від 07.03.2023 року. Внесення даних вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру підтверджується долученими до матеріалів справи копіями витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6100622872022 від 22.12.2022 року та № НВ-6100622772022 від 22.12.2022 року, згідно яких земельним ділянкам, що належали [PERSON] згідно державного акта серії Р1 № 678357 від 19.11.2002 року, присвоєно кадастрові номери 6124285900:01:001:0518 та 6124285900:01:001:0361. Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 678357 від 19.11.2002 року втрачено, про що позивачем розміщено оголошення в районній редакції газети «Вісті Придністров`я» (редакція від 09.03.2023 року). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.08.2004 року, актовий запис № 7. Згідно довідки № 523 від 22.12.2022 року, виданої виконавчим комітетом Монастириської міської ради, [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті разом з [PERSON] без реєстрації проживав її внук [PERSON] . Згідно відповіді державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 54/01-16 від 07.03.2023 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкової справи не заведено. Постановою завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 46/02-31 від 23.02.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його баби [PERSON] на земельну ділянку площею 1,23 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 678357, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що підлягає спадкуванню. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно ч. ч. 1, 3 спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищенаведені обставини, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов висновку, що позов є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] належали: земельна ділянка площею 0,3044 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Комарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, кадастровий номер 6124285900:01:001:0518, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 678357; земельна ділянка площею 0,9308 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Комарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, кадастровий номер 6124285900:01:001:0361, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 678357. Позивач є спадкоємцем [PERSON] п`ятої черги за законом, спадщину прийняв. Дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину - відсутні. Отже, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

Outcome: approved