Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

ТОВ «ФК «Ріальто» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №210723-41082-6 від 23.07.2021 у розмірі 5000,00 грн, судових витрат у розмірі 2481,00 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 9000 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.07.2021 між ТОВ «ФК «Ріальто» та [PERSON] був укладений договір №210723-41082-6, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Альфа-Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 4 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Зазначає, що укладений договір не відноситься до споживчого кредитування, даний договір був укладений в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, який направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який вказувався відповідачем при реєстрації. Вказує, що відповідач взяті на себе зобов`язання по договору позики не виконав, у зв`язку із чим станом на 14.12.2022 виникла заборгованість у розмірі 5000,00 грн. Зазначену заборгованість просять стягнути у примусовому порядку. Ухвалою судді від 03.01.2023 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не подав, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.07.2021 між ТОВ «ФК «Ріальто» та [PERSON] був укладений договір позики №210723-41082-6, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 5000,00 грн, у договорі відповідачем було вказано його номер мобільного телефону [NUMBER] . На підтвердження укладення договору №210723-41082-6 від 23.07.2021 позивачем відображено послідовність укладення даного договору із якої вбачається, що 23.07.2021 о 09:51:17 год позичальником було введено дані по заяві, о 09:51:17 здійснена перевірка по заяві, о 09:51:17 год перевірка позичальника за даними БКІ, о 09:51:17 год скорингова оцінка позичальника, о 09:59:29 год створено пропозицію про укладання кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті позичальника, о 09:59:29 год позичальнику відправлено SMS повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладання договору, о 09:59:50 год позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт), о 09:59:58 год друкована форма укладеного кредитного договору розміщена в особистому кабінеті позичальника, о 09:59:58 год кредитні кошти перераховано на картку позичальника (а.с.23). Кредитні кошти були відправлені відповідачу на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Альфа-Банк», що підтверджується чеком а.с.16. Відповіддю АТ «СЕНС БАНК» (АТ «Альфа Банк») на запит суду, що надійшла 06.02.2023, підтверджується, що [PERSON] дійсно користується банківською картою № [NUMBER] . В анкетних даних клієнта вказано номер телефону [NUMBER] , на цей номер надходить інформація про підтвердження здійснення операцій. Крім того, з виписки по особовому рахунку вбачається, що 21.07.2021 на рахунок [PERSON] дійсно була зарахована сума в розмірі 5000 грн (а.с. 86-88). З огляду на викладене вище, встановлено, що відповідач підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а тому суд приходить до висновку, що факт укладення договору №210723-41082-6 від 23.07.2021 підтверджується матеріалами справи та узгоджується із ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://monetka.ua або https://monetka.com.ua . Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п. 1.3 договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів. Відповідно до п.п. 2.4.1 кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Протягом цього періоду відповідно до п.1.2 Кредитного договору Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в сумі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування. Відповідно до п.3.3 Кредитного договору у разі порушення строків повернення кредиту встановлених п.1.3, позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою у розмірі 4% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад встановлений строк. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань утворилася заборгованість в сумі 17985,00 грн, яка складається із заборгованості по кредиту в розмірі 5000,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим процентам становить 2985,00 грн, заборгованість по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами, згідно п.3.3 Договору становить 10000,00 грн. На підтвердження наявності такої заборгованості позивачем надано її розрахунок (а.с. 24). Позивачем у позові заявлена вимога про стягнення боргу із заборгованості по кредиту у розмірі 5000,00 грн, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 2481,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, укладеного з ФОП [PERSON] , Акт приймання-передачі наданих послуг до договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, згідно з яким правнича допомога у спорі із [PERSON] оцінена в 9000 гривень. Крім того, Позивачем надано копію платіжного доручення №365 від 11.11.2022 у підтвердження фактичної оплати наданих адвокатом послуг. Відповідачем не подано заперечень з приводу витрат позивача на правничу допомогу, у зв`язку з чим суд не має підстав для їх зменшення.

Outcome: approved