Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

01.12.2022 року позивач [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання, або до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. В обґрунтування позову вказувала, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між позивачем та [PERSON] не склались, тому шлюбних відносини сторони не підтримують, наразі [PERSON] з позивачем та сином не проживає. Спільний син [PERSON] проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, а батько [PERSON] матеріальної допомоги синові не надає. На даний час [PERSON] досяг повноліття, навчається в Білоцерківському аграрному університеті на першому курсі економічного факультету денного відділення. Відповідач зобов`язаний утримувати дитину, однак цього не робить, тому позивач звернулась до суду. 01.12.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 19.01.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні. 30.03.2023 року позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. 30.03.2023 року відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 25.08.1998 року сторони по справі перебувають в шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис 907. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Білоцерківського національного аграрного університету № 205/є від 18.11.2022 року, [PERSON] є студентом 1 курсу економічного факультету денного відділення, термін навчання з 25.09.2022 року по 31.12.2023 року. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.\~ Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч. 1 ст. 200 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Такий правовий висновок висловлений у Постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі № 635/1139/17 (провадження № 61-350св17) щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Надавши оцінку кожному доказу окремо та оцінивши їх в сукупності, суд бере до уваги в межах даної справи, що позивач дійсно несе додаткові витрати на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який є студентом ВНЗ. Виходячи з фактичних обставин справи, положень статті 199 СК України, а також наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на час навчання сина в Білоцерківському національному аграрному університеті, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 992,40 грн. (на день подачі позову). Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави вказану суму судового збору.

Outcome: approved