Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

23.12.2021 року до суду надійшла заява [PERSON] , в якій вона просить суд встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] .. В обґрунтування заяви вказує, що з 2010 року вона з [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] заявниця народила доньку - [PERSON] . [PERSON] визнав себе її батьком, проте через труднощі, пов`язані з вихованням дитини, припинив сімейні стосунки з [PERSON] та переїхав жити до своїх батьків в м.Чернігів. 09 грудня 2014 року заявниця зареєструвала народження доньки у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №665. Ім`я та по-батькові дитині у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до ст. 135 СК України за вказівкою заявниці. За життя [PERSON] визнавав себе батьком, щомісячно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини та обіцяв подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком, проте не встиг цього зробити та 16.02.2022 року трагічно загинув. Вищевикладені обставини можуть підтвердити мати [PERSON] . [PERSON] . Крім того, численні фотографії [PERSON] разом з заявницею та спільною дитиною підтверджують спільний побут та проживання. Встановлення факту батьківства є необхідним для захисту майнових та немайнових прав малолітньої дитини, зокрема для оформлення пенсії по втраті годувальника. 27.12.2022 ухвалою Ірпінського міського суду Київської області відкрито провадження по справі. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, судове засідання провести без її участі. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, проти винесення рішення не заперечував. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій підтримав дану заяву [PERSON] про встановлення факту батьківства, підтвердив факт батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] . Справу просив розглянути за його відсутності, вимоги задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій підтримала дану заяву [PERSON] про встановлення факту батьківства, підтвердила факт батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] . Справу просила розглянути за її відсутності, вимоги задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій підтримала дану заяву [PERSON] про встановлення факту батьківства, підтвердила факт батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] . Справу просила розглянути за її відсутності, вимоги задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , до актового запису про народження внесено « [PERSON] ». [INFO] у віці 35 років помер [PERSON] , про що 27 квітня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) складено актовий запис № 1181 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . На виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 18.01.2023 року від Другої Чернігівської державної нотаріальної контори до суду надійшла копія спадкової справи померлого [INFO] [PERSON] , з якої вбачається, що після смерті останнього з заявами про прийняття спадщини звернулись: рідна сестра - [PERSON] , батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) 03 квітня 2014 року, [PERSON] змінив своє прізвище на « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис №33. З виписки по банківському рахунку [PERSON] вбачається, що в період з 21.01.2016 року по 24.01.2022 року [PERSON] систематично перераховував грошові кошти на рахунок заявниці. Заявницею також додано фотокартки та відеозаписи, на яких відображені [PERSON] , донька та заявниця під час їх спільного проведення часу. Відповідно до положень ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до змісту ч. 1, 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Як вбачається із роз`яснень, даних в листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст.128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі. Частиною 1 ст.135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Стаття 130 СК України, регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128 цього Кодексу (матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття). Факт народження у [PERSON] від [PERSON] дитини [PERSON] підтверджується, як наданими доказами про визнання батьківства самим [PERSON] за життя, так і нотаріально посвідченими заявами заінтересованих осіб, - батьків [PERSON] [PERSON] , [PERSON] і його рідної сестри [PERSON] .. Враховуючи викладене, заява [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. На підставі викладеного,

Outcome: approved