Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

В провадженні Арцизького районного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 28 лютого 2023 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено у повному обсязі. До суду від представниці позивача адвокатки Защук В.В. надійшли заяви про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, про відшкодування судових витрат, згідно яких просила стягнути з відповідачки на користь позивача документально підтверджені судові витрати, які поніс позивач у зв`язку з розглядом справи, що складаються зі сплати судового збору у загальному розмірі 1012,25 грн.; поштових послуг у загальному розмірі 197,60 грн.; витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21512,00 грн., посилаючись на те, що відповідачка не визнала позов та заперечувала проти його задоволення, внаслідок чого розгляд справи здійснювався тривалий час. Позивач потребував правової допомоги та уклав договір про надання правової допомоги з адвокаткою Защук В.В, у зв`язку з чим поніс судові витрати на професійну правничу допомогу. Також, позивач поніс витрати, пов`язані з відправленням адвокаткою листів до суду та на адресу відповідачки, оплатою банківських послуг у зв`язку з оплатою послуг адвокатки. Позивач розраховував на швидкий розгляд справи, тому не передбачав що понесе судові витрати, пов`язані з оплатою послуг адвоката та поштовими, банківськими послугами. У судове засідання позивач та його представниця не з`явились, але представниця позивача просила про розгляд заяв про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, про відшкодування судових витрат за її відсутності та відсутності позивача, про що зазначила у заяві про відшкодування судових витрат, поданій до суду. Представник відповідачки у судовому засіданні частково заперечував проти вимог заяв представниці позивача про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, про відшкодування судових витрат. Не заперечував щодо вирішення питання про відшкодування судових витрат у частині сплати судового збору. Просив залишити заяву представниці позивача про відшкодування судових витрат у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу без розгляду, посилаючись на те, що представницею позивача надано докази оплати понесених витрат із порушенням п`ятиденного строку подання відповідних доказів після ухвалення рішення. Суд, розглянувши заяви про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, про відшкодування судових витрат, які поніс позивач у зв`язку з розглядом справи, дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщосудом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову -на відповідача. У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн., сплаченого позивачем при зверненні з наявним позовом до суду, що підтверджується квитанцією № 9170-1014-9802-7344 від 13 вересня 2022 року (т. 1 а.с. 1). Щодо вимоги про відшкодування понесених позивачем судових витрат у розмірі 22722,15 грн., суд зазначає наступне. Згідно ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити як гонорар певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд, - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (пункт 269). Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних осіб; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів юридичних осіб у судах під час здійснення господарського судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18). Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20). З матеріалів справи вбачається, що до ухвалення судового рішення на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн. представницею позивача надано: - ордер на надання правничої правової допомоги (т. 1 а.с. 65, т. 1 а.с. 69, т. 1 а.с. 75, т. 1 а.с. 87, т. 1 а.с. 94, т. 1 а.с. 106, т. 1 а.с. 111, т. 1 а.с. 113, т. 1 а.с. 118, т. 1 а.с. 121, т. 1 а.с. 130, т. 1 а.с. 159, т. 1 а.с. 161, т. 1 а.с. 167, т. 1 а.с. 173, т. 1 а.с. 183, т. 1 а.с. 187, т. 1 а.с. 205, т. 1 а.с. 224, т. 2 а.с. 3); - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1804 від 26 серпня 2020 року, видане представниці позивача адвокатці Защук В.В. (т. 1 а.с. 64, т. 1 а.с. 133, т. 1 а.с. 158); - договір № 1 про надання правової допомоги від 02 лютого 2023 року (т. 1 а.с. 189-195, т. 1 а.с. 200-203); протокол узгодження ціни до договору № 1 від 02 лютого 2023 року про надання правової допомоги (т. 1 а.с. 196-197, т. 1 а.с. 204); - рахунок № 1 від 02 лютого 2023 року з детальним описом робіт (наданих послуг), відповідно до якого позивачу адвокаткою Защук В.В. була надана наступна правнича допомога: консультація з розглядом документів на суму 1000,00 грн.; складання і подання заяви щодо участі у справі представниці позивача, участі у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на суму 850,00 грн.; складання і подання заяви про ознайомлення із матеріалами цивільної справи, а також ознайомлення із матеріалами судової справи за допомогою підсистеми «Електронний суд» на суму 1000,00 грн.; представництво в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на суму 1000,00 грн.; складання тексту письмових пояснень, оформлення і подання до суду на суму 1500,00 грн.; складання тексту, оформлення і подання до суду клопотання про допит свідків на суму 850,00 грн.; складання тексту, оформлення і подання до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів на суму 850,00 грн.; складання тексту, оформлення і подання до суду заяви про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог на суму 850,00 грн.; складання тексту, оформлення і подання до суду заяви про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про судові витрати на суму 1500,00 грн.; складання скарги на суму 600,00 грн. (т. 1 а.с. 88-89, т. 1 а.с. 142-143, т. 1 а.с. 228-229); - квитанцію до платіжної інструкції 0.0.2843120476.1 від 02 лютого 2023 року про оплату гонорара в розмірі 10000,00 грн. (т. 1 а.с. 90); - платіжну інструкцію № @2PL204147 (т. 1 а.с. 90 зворот). Також, з матеріалів справи вбачається, що після ухвалення рішення по справі на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та витрат пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій до ухвалення рішення по справі у розмірі 11729,75 грн. (22722,15 грн. - 992,40 грн. судовий збір - 10000,00 витрати на професійну правничу допомогу = 11729,75 грн.) представницею позивача було надано: -акт № 1 виконаних робіт (наданих послуг) від 12 березня 2023 року за договором № 1 про надання правової допомоги від 02 лютого 2023 року (професійної правничої допомоги) за період: лютий-березень 2023 року з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокаткою, та здійснених позивачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги (т. 1 а.с. 243-247, т. 2 а.с. 4-6). -рахунок № 1 від 14 лютого 2023 року за надану правову допомогу на загальну суму 3000,00 грн. з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокаткою, відповідно до якого позивачу адвокаткою Защук В.В. була надана наступна правнича допомога: консультація з розглядом документів (в підсистемі «Електронний суд», що були долучені до матеріалів справи 14 лютого 2023 року на загальну суму 1000,00 грн.; консультація (усна), без розгляду документів на загальну суму 1150,00 грн.; складання і подання клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду на загальну суму 850,00 грн. (т. 1 а.с. 230); - квитанцію до платіжної інструкції № 0.0.2859212151.1 від 14 лютого 2023 року про сплату банківської комісії у розмірі 3,00 грн. за сплату адвокатці Защук В.В. 3000,00 грн. за надання правової допомоги (т. 1 а.с. 234). -рахунок № 1 від 15 лютого 2023 року за надану правову допомогу на загальну суму 6000,00 грн. з детальним описом робіт (наданих послуг), відповідно до якого позивачу адвокаткою Защук В.В. була надана наступна правнича допомога: консультація з розглядом документів (щодо клопотання про зупинення провадження від 14 лютого 2023 року за підписом представника відповідачки - адвоката Афанасьєва А.О.) на загальну суму 500,00 грн.; складання і оформлення заперечення на клопотання про зупинення провадження від 14 лютого 2023 року за підписом представника відповідачки - адвоката Афанасьєва А.О., та його подання до суду на загальну суму 1500,00 грн.; консультація, складання і подання до суду заяви про очікування на продовження судового розгляду справи від 15 лютого 2023 року на загальну суму 500,00 грн.; консультація, складання і подання до суду заяви/клопотання від 15 лютого 2023 року про розгляд справи за відсутності позивача та його представника у разі відсутності зв`язку на загальну суму 500,00 грн.; консультація, складання і подання до суду заяви/клопотання від 15 лютого 2023 року про відновлення відеоконференції на загальну суму 500,00 грн.; консультація з розглядом документів (щодо заяви від 15 лютого 2023 року за підписом представника відповідачки - адвоката Афанасьєва А.О. на загальну суму 500,00 грн.; складання тексту, оформлення і подання до суду заяви про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про судові витрати від 12 березня 2023 року на загальну суму 2000,00 грн. (т. 1 а.с. 231-232); -квитанцію до платіжної інструкції № 0.0.2860702839.1 від 15 лютого 2023 року про сплату банківської комісії у розмірі 3,00 грн. за сплату адвокатці Защук В.В. 6000,00 грн. за надання правової допомоги та комісії банку на загальну суму 3,00 грн. (т. 1 а.с. 226); -рахунок № 1 від 24 лютого 2023 року за надану правову допомогу на загальну суму 2500,00 грн. з детальним описом робіт (наданих послуг), відповідно до якого позивачу адвокаткою Защук В.В. була надана наступна правнича допомога: представництво в суді, судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду (в приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 27 лютого 2023 року) (у вартість входить консультація до судового засідання, узгодження тактики, та після судового засідання) на загальну суму 2500,00 грн. (т. 1 а.с. 233); -квитанцію до платіжної інструкції № 0.0.2877483859.1 від 25 лютого 2023 року про сплату банківської комісії у розмірі 3,00 грн. за сплату адвокатці Защук В.В. 2500,00 грн. за надання правової допомоги (т. 1 а.с. 227); -квитанцію до платіжної інструкції № 0.0.2843120476.1 від 02 лютого 2023 року про сплату банківської комісії у розмірі 3,00 грн. за сплату адвокатці Защук В.В. 10000,00 грн. за надання правової допомоги (т. 1 а.с. 90, т. 1 а.с. 144, т. 1 а.с. 225); -накладні № 6840111529591, № 6840111525943 від 10 лютого 2023 року про відправлення листів до суду та на адресу відповідачки на загальну суму 197,60 грн. (т. 1 а.с. 71-72, т. 1 а.с. 74, т. 1 а.с. 83, т. 1 а.с. 162-163, т. 1 а.с. 165, т. 1 а.с. 238, т. 1 а.с. 240); -квитанції № 1012605, № 1012612 від 13 березня 2023 року про поштове відправлення листів на адресу [PERSON] , відповідачки по справі (т. 1 а.с. 248, т. 1 а.с. 250); квитанцію про сплату сервісного збору ID 9170-014-9802-7344 від 13 вересня 2023 року при сплаті судового збору на загальну суму 19,85 грн. (т. 1 а.с. 1, т. 1 а.с. 236). Судом встановлено, що рішення суду ухвалено 28 лютого 2023 року. З тексту клопотання/заяви представниці позивача про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, яка надійшла до суду 13 лютого 2023 року не вбачається, що представниця позивача заявляла про те, що нею будуть подані у строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, додаткові докази про понесені судові витрати. Останнім днем для подання доказів щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи є 06 березня 2023 року, включно, який є робочим днем після вихідного, а заява представниці позивача про відшкодування судових витрат разом з доданими до неї доказами на підтвердження судових витрат надійшла до суду 13 березня 2023 року вже після ухвалення рішення у справі і після закінчення п`ятиденного строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України). Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України). Таким чином, враховуючи відсутність у матеріалах цивільної справи заяви позивача чи його представниці про намір подати докази на підтвердження судових витрат після ухвалення рішення, а також порушення строків для подання відповідних доказів, відсутність у матеріалах цивільної справи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, суд прийшов до висновку, що заяву про відшкодування судових витрат у розмірі 11729,75 грн. необхідно залишити без розгляду, у зв`язку з подання доказів поза межами строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, а також додані до них документи, суд прийшов до висновку про доведеність понесення позивачем судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 992,40 грн. та витрат на правничу допомогу в у розмірі 10000,00 грн., що є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Outcome: partial