Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

20 грудня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів, у якій просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі судового наказу від 18.11.2022 по справі № 533/725/22, виданого Козельщинським районним судом, та на підставі рішення суду від 14 вересня 2012 року по справі № 1611/922/2012, виданого Козельщинським районним судом, до 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника, щомісяця, але на кожну дитину не менше 50 % прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку. В уточненій позовній заяві просив зменшити розмір аліментів. що стягуються з нього на підставі судового наказу від 18.11.2022 по справі № 533/725/22, виданого Козельщинським районним судом, та на підставі рішення суду від 14 вересня 2012 року по справі № 1611/922/2012, виданого Козельщинським районним судом, до 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника, щомісяця, але на кожну дитину не менше 50 % прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку, тобто 16,5 % від усіх видів заробітку (доходу) платника щомісяця на кожну дитину. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 21.12.2022 позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків. 05.01.2023 позивачем недоліки усунуто. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 24 січня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 27 лютого 2023 року. 27.02.2022 підготовче судове засідання з розгляду справи відкладенона 27 березня 2023 року у зв`язку з відсутністю електропостачання в суді. Ухвалою суду від 27 березня 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 27 березня 2023 року об 11 годині 30 хвилин. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі в усіх судових засіданнях, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Судовий збір просив залишити за ним. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечувала. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Згідно зі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 50-51) Позовні вимоги позивача з урахуванням уточнень обґрунтовані тим, що 28.07.2007 між позивачем та відповідачкою-1 [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис за № 178, який за рішенням Козельщинського районного суду від 25 липня 2012 року розірвано. Під час даного шлюбу у позивача та відповідачки-1 народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із відповідачкою. Рішенням Козельщицького районного суду Полтавської області від 14.09.2012 з позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку або доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.09.2012 до досягнення дитиною повноліття. 08.06.2013 між позивачем та відповідачкою-2 [PERSON] було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 20 травня 2021 року. Під час цього шлюбу у позивача та відповідачки-2 народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із відповідачкою. 18 листопада 2022 року Козельщицьким районним судом Полтавської області видано судовий наказ про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідачки-2 [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач уважає, що під час прийняття вищевказаних рішень судом не взято до уваги обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України. Так, позивач зазначає, що 12.03.2022 ним укладено третій шлюб, який зареєстровано у Кременчуцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області, актовий запис №29. Наразі обставини змінилися таким чином, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання його неповнолітніх дітей у вказаному розмірі. Розмір доходів позивача зменшився. Крім того, його теперішня дружина, [PERSON] , має третю групу інвалідності, для забезпечення стабільного стану її здоров`я необхідні додаткові витрати. Також другу групу інвалідності має його мати, [PERSON] , якій, позивач постійно допомагає коштами на її утримання. Таким чином, позивач вважає, що сплата аліментів в зазначеному вище розмірі ставить його у дуже скрутне матеріальне становище. На думку позивача, усе зазначене ним у сукупності є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів. При нормативному обґрунтуванні позовних вимог позивач посилався на ст. 48 Конституції України, ст. 181, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВР України N 789-ХІІ від 27.02.1991, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства. Позиція відповідачів Відповідачка-1 [PERSON] проти позовних вимог не заперечувала (а.с. 46). Відповідачка-2 [PERSON] позовні вимоги визнала (а.с. 42). Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 24 грудня 2008 року серії [NUMBER] (а.с. 12, 32). У зв`язку зі повторним укладенням шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що вбачається з копії свідоцтва про шлюб від 28.10.2016 (а.с. 71). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18 грудня 2013 року серія [NUMBER] (а.с. 11, 31). Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 14.09.2012 у цивільній справі № 1611/922/2012 позов [PERSON] було задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку або доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.09.2012 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13, 29-30). Також 18 листопада 2022 року Козельщицьким районним судом Полтавської області видано судовий наказ про стягнення з позивача [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14, 33). В особливих відмітках паспорту [PERSON] зазначено відомості про дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 26-27). Рівень доходів позивача [PERSON] та суми сплачених аліментів з його доходу підтверджується: довідкою про доходи від 13.03.2023, виданою ТОВ «РЕАЛ ІСТЕЙТ ПОЛТАВА»; довідкою про доходи від 10.03.2023, виданою ТОВ «РЕАЛ ІСТЕЙТ ПОЛТАВА»; довідкою про доходи від 13.03.2023, виданої ТОВ «АРСЕНАЛ ГРУП», довідкою про доходи від 10.03.2023, виданої ТОВ «АРСЕНАЛ ГРУП» (а.с. 52-55). 12 березня 2022 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у Кременчуцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що зроблено відповідний актовий запис № 29, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 12.03.2022 серії [NUMBER] (а.с. 59). [PERSON] - дружина позивача є особою з інвалідністю третьої групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 105406 від 31.05.2021 та посвідченням серії [NUMBER] від 31.05.2012 (а.с. 56-57). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.11.1984 батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 60). [PERSON] - мати позивача є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0013186 від 08.05.2018, та пенсійним посвідченням № [NUMBER] , виданим 15.06.2018 (серія [NUMBER] ) (а.с. 64-66). Відповідно до довідки виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 14.03.2023 № 184 до складу сім`ї [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , входять [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 67). Застосовані судом норми права Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР України N 789-ХІІ від 27.02.1991, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно зі п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Судом встановлено, що [PERSON] є батьком наповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 31). За рішенням суду та за судовим наказом з позивача на утримання дітей стягуються аліменти по частці з усіх видів його заробітку або доходу щомісячно. Отже, загальний розмір аліментів, що стягується з позивача на користь відповідачок на утримання дітей від різних шлюбів складає 1/2 частку з усіх видів заробітку або доходу щомісячно. Позивач працює та отримує мінімальну заробітну плату. Відповідачки не заперечували проти задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання їхніх дітей. У зв`язку з цим, ураховуючи низький рівень доходів позивача, перебування на утриманні позивача дружини з інвалідністю та здійснення допомоги матері, яка має інвалідність, визначений рішенням суду розмір аліментів на утримання для двох дітей на даний час для позивача є надмірним, ставить його у скрутне матеріальне становище та не дає змоги задовольнити його життєві потреби. Отже, зміна сімейного стану позивача, а саме укладення ним 12.03.2022 шлюбу з жінкою, яка є особою з інвалідністю, та здійснення фінансової допомоги матері, яка є також особою з інвалідністю, а також відсутність заперечень з боку відповідачок та ненадання ними доказів на спростування позовних вимог, суд уважає, що є підстави для зменшення розміру аліментів на кожну дитину до 1/6 частки від усіх його видів заробітку або доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 992,40 грн, про що свідчить квитанція про сплату судового збору. З урахуванням того, що позивач просив не стягувати з відповідачів судові витрати, суд уважає за можливе не стягувати судові витрати у вигляді судового збору з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved