Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Заявник звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави із заявою про встановлення факту припинення трудових відносин. В обгрунтування заяви зазначила, що з вересня 2011 року по кінець травня 2013 року перебувала у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Після народження дитини з роботодавцем дійшли згоди про її звільнення з роботи і фактичне припинення трудових відносин. Оскільки роботодавець повинна була до трудової книжки внести відомості про розірвання трудового договору та зареєструвати його в центрі зайнятості, трудову книжку залишила у неї, яка їй не була повернута. В подальшому, а саме в січні 2018 року заявниця влаштувалася на іншу роботу де працювала до 22 серпня 2022 року. Вказала, що являється внутрішньо переміщеною особою та звернувся до Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості населення для отримання статусу безробітної та пошуку роботи. У наданні статусу безробітної їй було відмовлено, оскільки згідно даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, вона до цього часу перебуває в трудових відносинах з ФОП [PERSON] ФОП [PERSON] припинила підприємницьку діяльність і перебуває за кордоном, а тому вона позбавлена можливості звернутися до колишнього роботодавця з приводу належного оформлення розірвання між ними трудових відносин. Встановити даний факт іншим шляхом, аніж судовим неможливо. В судове засідання заявник не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи - Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості населення в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не надсилав, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Заінтересована особа - ФОП [PERSON] в судове засідання також не з`явилася. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлено, що заявник [PERSON] з вересня 2011 року по кінець травня 2013 року перебувала у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем [PERSON] . В подальшому трудові відносини між ними фактично було розірвано, проте ФОП [PERSON] належним чином не зареєструвала факт припинення трудових відносин у центрі зайнятості. Факт припинення між заявником та ФОП [PERSON] підтверджується довідкою з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, виданою Пенсійним фондом України, з якої вбачається, що ФОП [PERSON] починаючи з червня 2013 року не сплачувала за [PERSON] єдиний соціальний внесок та інші обов`язкові платежі. Крім того, факт припинення трудових відносин між заявником та ФОП [PERSON] також підтверджується даними із дубліката трудової книжки заявника, з якої вбачається, що [PERSON] з січня 2018 року по 22.08.2022 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ « АТБ-маркет ». Заявник являється внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 08.04.2022 року № 1603-5000846631 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Заявник звернувся до Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості населення для отримання статусу безробітної та пошуку роботи, проте у наданні такого статусу їй було відмовлено, оскільки вона перебуває в трудових відносинах з ФОП [PERSON] , що підтверджується письмовою відповіддю, долученою до матеріалів справи. Трудові договори, укладені фізичною особою-підприємцем з найманим працівником, що зареєстровані до 01.01.2015 року, знімаються з реєстрації у порядку, визначеному наказом Мінпраці України « Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю » та Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою від 08.06.2001 року № 260. З 01 січня 2015 року набув чинності ЗУ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці » від 28.12.2014 року № 77-VIII, яким , зокрема, з Кодексу законів про працю України вилучено статтю 24-1, якою передбачалася обов`язковість реєстрації трудових договорів , укладених між працівниками та фізичними особами, у державній службі зайнятості. Починаючи з 01.01.2015 року державна служба зайнятості не здійснює реєстрацію трудових договорів, укладених між працівниками та фізичними особами. Однак, трудові договори, зареєстровані до 01.01.2015 року знімаються з реєстрації за процедурою, визначеною Порядком № 260. Зазначеним Порядком передбачено обов`язок роботодавця реєструвати факт припинення трудових відносин, що не було зроблено ФОП [PERSON] . Даний факт для заявника має юридичне значення, необхідний для реалізації трудових прав та встановити його іншим шляхом, а ніж судовим не можливо. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт припинення трудових відносин заявника із ФОП [PERSON] є доведеним, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved