Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

Короткий виклад обставин справи АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №010/0632/82/0004741 від 21.06.2010 у сумі 70 945, 66 грн., яка складається із заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 68 657,00 грн. та заборгованості за недозволеним овердрафтом 2 288,66 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що позивач розмістив на власному офіційному сайті в мережі Інтернет «www.aval.ua» публічну інформацію про надання громадянам банківських послуг на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль». У публічній пропозиції визначено, що фізична особа, яка виявила намір прийняти (акцептувати) цю публічну пропозицію, підписує Заяву про акцепт публічної пропозиції/Угоду, за встановленою формою. Також у Публічній пропозиції зазначено, що дана Публічна пропозиція, Заява про акцепт, Правила, разом із Тарифами, заявами, всіма змінами, додатками, додатковими договорами/угодами до них у сукупності є Договором банківського обслуговування. При цьому договір банківського обслуговування є укладеним з дати приймання банком або кредитним посередником підписаної фізичною особою Заяви про акцепт. Відповідач звернувся до банку і підписав Угоду № PDV2-2564543 від 27.08.2018, відповідно до якої відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua. висловив повну та безумовну згоду з її умовами. 21.06.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №010/0632/82/0004741 від 21.06.2010 року, згідно умов якого кредитор зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти на умовах кредитного договору в межах поточного ліміту 10 000,00грн. строком до 21.06.2012 року (24 місяці) під 36.90% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні кредитним договором. Додатковою угодою до кредитного договору від 25.06.2012 року кредитний договір було викладено в новій редакції, розмір поточного ліміту кредитування встановлено у сумі 14 000,00 грн. із подальшим збільшенням відповідно до ст. 10 договору. Строк кредитування продовжено початково до 25.06.2016 року. Відповідно до п. 9.3 кредитного договору в редакції додаткової угоди без укладення додаткових угод до договору Банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом Банк не отримав листа від клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом. Відповідно до ст. 10 кредитного договору в редакції додаткової угоди від 25.06.2012 року максимальний розмір кредиту за договором становить 200 000,00 грн. У порядку встановленому кредитним договором позивачем здійснювалися пролонгації дії кредитного договору, остання пролонгація проведена 10.06.2022 року на 24 місяці та збільшувався ліміт кредитування, зокрема останнє таке збільшення ліміту відбулося 23.07.2020 року до 68 657,00 грн. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Проте, всупереч вимог кредитного договору позичальник не виконував взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював сплату Банку обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 18.10.2022 року заборгованість останнього перед AT «Райффайзен Банк» за кредитним договором становить 70 945, 66 грн., яка складається з: - заборгованості за дозволеним овердрафтом 68 657,00 грн.; - заборгованості за недозволеним овердрафтом 2 288,66 грн., в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску 7 508, 55 грн (п.11.5 кредитного договору). Враховуючи те, що Позичальник не виконує умови Кредитного договору та вимоги Банку щодо повернення кредиту Банк змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. Процесуальні дії по справі Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.01.2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи. Представник позивача AT «Райффайзен Банк» у судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. При цьому, 01.02.2023, 24.02.2023, 09.03.2023 та 30.03.2023 до суду від представника AT «Райффайзен Банк» Лозіної О.Ю. надійшли заяви, у яких просить провести розгляд справи №308/16933/22 без участі представника AT «Райффайзен Банк». Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про її виклик на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзиву не подавала. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] 10.06.2010 підписала Заяву-анкету для отримання готівкового кредиту/карткового кредиту «Кредитна картка»/Овердрафту до зарплатного рахунку № [NUMBER] . Також встановлено, що 21 червня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №010/0632/82/0004741, згідно умов якого Кредитор зобов`язався надати Позичальнику кредитні кошти на умовах Кредитного договору в межах поточного ліміту 10 000,00грн. строком до 21.06.2012 року (24 місяці) під 36.9% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні кредитним договором. 25 червня 2012 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» таа [PERSON] було укладено Додаткову угоду до кредитного договору №010/0632/82/0004741 від 21.06.2010р., згідно якої розмір поточного ліміту кредитування встановлено у сумі 14 000,00 грн. із подальшим збільшенням відповідно до ст. 10 договору. Строк кредитування продовжено початково до 25.06.2016 року, процентна ставка користування дозволеним овердрафтом 36%. У відповідності до п. 9.3 вказаної Додаткової угоди без укладання додаткових угод до Договору Банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк, за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом Банк не отримав листа від клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом. Крім того, 25 червня 2012 року [PERSON] було підписано Доручення договірне списання, яке є Додаток №1 до Додаткової угоди до кредитного договору №010/4032/82/0004741 від 21.06.2010р. У Додатку №2 до Додаткової угоди до кредитного договору №010/4032/82/0004741 від 21.06.2010р. який теж підписаний [PERSON] вказано умови видачі кредиту, а саме: сума кредитного ліміту згідно кредитного договору 14000 грн.; строк кредиту 48 (міс.); відсоткова ставка за умови зняття кредитних коштів в банкоматі 36%; розмір щомісячно нарахованих відсотків за кредитом за умови зняття коштів в банкоматі 482,05 грн.; комісія за зняття коштів за умови зняття коштів в банкоматі 435,00 грн.; розмір щомісячного платежу за умови зняття коштів в банкоматі 1156,40 грн., за умови розрахунку в торгівельній мережі 700,00 грн. Також у Додатку зазначено дедальний розпис сукупної вартості кредиту. Згідно копії розписки вбачається що [PERSON] 22.06.2010 р. о 08.40 отримала у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» платіжну картку (а.с. 45). Із виписки по рахунку дата відображення операції 01-01-2000 11-10-2022 клієнта [PERSON] вбачається, що відповідач отримувала обумовлені кредитним договором кошти та користувалася ними протягом зазначеного періоду, вказано що кредит становить 68657,00 грн., закінчення кредитного ліміту 25-06-2026, поточний баланс 70\~945,66 (а.с. 29-44). 19.10.2022 року відповідачу [PERSON] направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 010/0632/82/0004741, що підтверджується списком №12 18.10.2022, та яка згідно трекінгу була отримана відповідачем особисто 05.11.2022, (а.с. 46, 47-49, 50, 51). Згідно розрахунку заборгованості по картковому кредиту позичальника [PERSON] за договором № 010/0632/82/0004741 від 21.06.2010р. загальна заборгованість перед AT «Райффайзен Банк» станом на 18.10.2022 року становить 70 945, 66 грн., яка складається: заборгованість за дозволеним овердрафтом 68 657,00 грн.; заборгованості за недозволеним овердрафтом 2 288,66 грн., в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску 7 508, 55 грн.(а.с. 6- 14). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодек су, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12 та 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно п. 1 ч. 2 ст.\~11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст.\~202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626\~ЦК України). В силу ч. 1 ст.\~628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи між стороними було укладено кредитний договір № 010/0632/82/0004741 від 21.06.2010р. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до положень частини 1\~статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2\~статті 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1ст.1052\~ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Так, з матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту. При цьому, розрахунком заборгованості підтверджується, що у відповідача наявна заборгованість в розмірі 70\~945,66 грн. Будь-яких відомостей та доказів на спростування наявної заборгованості чи наявності такої в іншому розмірі матеріали справи не містять. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 5 ст.\~263\~ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, відтак кредитор має право вимагати його виконання, що свідчить про порушення його прав. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «Райффайзен Банк» та стягнення із відповідача заборгованість за Кредитним договором № 010/0632/82/0004741 від 21.06.2010 року, яка станом на 18.10.2022 року становить 70 945,66 грн. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved