Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий. 06 вересня 2022 року з Суворовського районного суду міста Одеси до суду надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] (далі - також позивач, мати) до [PERSON] (далі - також відповідач, батько) в якій позивач просить визначити місце проживання з нею дитини [PERSON] (далі - також дитина, донька), [INFO] (далі - також позовна заява). У позовній заяві позивач зазначає таке: перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі; від шлюбу сторони мають доньку; натепер донька проживає з нею та перебуває на її утриманні; місцем проживання дитини доцільно визначити з нею, оскільки усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання, піклування про дитину, створення належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного, фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку; відповідач неодноразово здійснював на дитину психологічний тиск; має постійне місце проживання в квартирі, яка обладнана всім необхідним для неї та дитини; постійно слідкує за станом здоров`я дитини та її розвитком; має з дитиною психологічний контакт та спільну прив`язаність; забезпечує для дитини дозвілля, купує продукти харчування, одяг, іграшки, оплачує подорожі, канцелярське приладдя, та все необхідне дитині нині; не забороняє дитині спілкуватися та зустрічатися з відповідачем; відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Відповідач не подав до суду відзив проти позову. Представник органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (далі - також орган опіки) не подав до суду пояснень. 2. Суд, з приводу неявки в судове засідання сторін, зазначає таке. Відповідач до судового засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав, хоча повідомлений належним чином про час, дату та місце судового розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Представник органу опіки подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України, далі - ЦПК). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та представника органу опіки, що не з`явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. 3. Учасники судового провадження висловили таке. Позивач та її представник адвокат Трусов Анатолій Сергійович у судовому засіданні підтвердили обставини зазначені у позовній заяві, просили її задовольнити, та визначити місце проживання дитини з позивачем. Дитина в судовому засіданні, розповіла таке: проживає разом з мамою, маленькою сестричкою та вітчимом; в квартирі має свою окрему кімнату; батька давно не бачила, ходить до школи та додатково займається в гуртках з малювання, бального танцю; надалі бажає проживати з мамою. 4. Процесуальні рішення та дії у справі такі. Іванівський районний суд Одеської області 13 вересня 2023 року постановив ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження, й визначив дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання для розгляду справи. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 03 жовтня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задовольнив клопотання позивача та витребував висновок органу опіки. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 07 листопада 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, через відсутність висновку органу опіки. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 05 грудня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відклав розгляд справи через відсутність висновку органу опіки, та продовжив підготовче судове засідання. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 25 січня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відклав розгляд справи через відсутність висновку органу опіки, та продовжив підготовче судове засідання. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 22 лютого 2022 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 20 березня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, оголосив перерву в розгляді справи за клопотанням позивача задля забезпечення прибуття до суду дитини. 27 березня 2023 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. 5. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі. Суворовський районний суд міста Одеси заочним рішенням від 10 лютого 2022 року розірвав шлюб укладений між позивачем та відповідачем 03 жовтня 2014 року (а.с. 12). За довідкою про реєстрацію місця проживання особи, дитина зареєстрована в квартирі [ADDRESS] (далі - також квартира)(а.с. 13). Довідка від 23 червня 2022 року №П3-94137-ф/л свідчить, що позивач зареєстрована в квартирі (а.с. 15). Відомості про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку свідчать, що у квартирі зареєстровані та проживають позивач, дитина та батько позивача (а.с. 16). Суворовський районний суд міста Одеси судовим наказом від 04 липня 2022 року стягнув з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, щомісячно у розмірі однієї чверті усіх доходів (заробітку), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17-18). Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності свідчить, що позичу та дитині належить по 1/3 частині квартири (а.с. 169-170). Характеристика видана комунальним некомерційним підприємством «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради» свідчить, що позивач працює на посаді лікаря анестезіолога, відділення інтенсивної терапії екстракорпоральних методів детоксикації та ГБО. Проявила себе як, талановитий організатор з неординарним підходом до вирішення поставлених завдань, знаючий фахівець, яка досконало володіє професійними навичками, уважна та чуйна до хворих, цілеспрямована в досягненні мети, самовіддання своїй справі. За весь період роботи стягнень та зауважень не має (а.с. 20). Характеристика співвласників багатоквартирного будинку «Яблонька» свідчить, що позивач зареєстрована та проживає в будинку, з дитиною та чоловіком [PERSON] . Родина характеризується позитивно, скарг від сусідів не надходило (а.с. 21, 22). За довідкою про доходи від 24 червня 2022 року №151, загальна сума доходу позивача за період з грудня 2021 року по травень 2022 року становить 289006 гривень 53 копійки (а.с. 23). Позивач та [PERSON] , 06 липня 2022 року уклали шлюб який зареєстрували в Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №796. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 24). Висновок органу опіки про визначення місця проживання дитини, свідчить, що є доцільним визначення місця проживання дитини з позивачем (далі - також висновок, а.с.147-148). 6. Норми права, які застосував суд такі. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (стаття 51 Конституції України). Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина 8 статті 7 Сімейного кодексу України, далі - також СК). При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (частина 4 статті 19 СК). Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (частина 1 статті 141 СК). Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (частина 1 статті 160 СК). Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 161 СК). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (частина 1, 2 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», далі - також Закон). Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього (частина 1 статті 11 Закону). Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (частина 1 статті 12 Закону). 7. Мотиви з яких виходив суд задовольняючи позовні вимоги. Системний аналіз норм зазначених у пункті 6 цього рішення свідчить, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суд насамперед має виходити з інтересів самої дитини, враховуючи зокрема сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини слід брати до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю ( принцип 6 Декларації прав дитини проголошено). Дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини). Отже, рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, тому передусім повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже потім права батьків. Суд зазначає, що міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Тобто, при визначенні місця проживання дитини необхідно врахувати найкращі інтереси дитини, враховуючи зокрема сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан, бажання самої дитини тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Суд зауважує, що сім`я є цінною для розвитку дитини, і коли вона руйнується, батьки, які почали проживати окремо, мають віднайти способи захистити дитину й забезпечити те, що їй потрібно, щоб дитина зростала в благополучній атмосфері, повноцінно розвивалася та не зазнавала негативного впливу. Ситуація, в якій батьки не в змозі віднайти такі способи за взаємним погодженням, потребує втручання органів державної влади, зокрема суду, з метою забезпечення належних стосунків між дитиною й батьками, які є фундаментальними для благополуччя дитини. Діти потребують уваги, підтримки і любові обох батьків. Діти є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів. Суд констатує, що позивач має постійне місце проживання, джерело існування, створила належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, та приділяє увагу дитині, повністю її забезпечує, а тому, виходячи із найкращих інтересів дитини, яка з народження проживає разом з матір`ю, є правильним визначення місце проживання дитини з позивачем. Одночасно, суд зазначає, що відповідач протягом розгляду справи, не заявляв про визначення місця проживання дитини разом із ним, та ним не порушувалося питання щодо відібрання дитини в матері, відсутні звернення також до правоохоронних органів щодо захисту порушених прав відповідача, жодних дій для відновлення стосунків із донькою батько не вчиняв. До того ж сторони не подали докази про те, що: існували чи існують будь-які протиріччя або перешкоди у спілкуванні дитини з відповідачем за час її проживання з позивачем; зміна місця проживання, буде мати більш позитивний вплив на дитину, яка прижилася у існуючому середовищі; існують інші вагомі підстави зміни місця проживання дитини. Суд наголошує, що батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль в її житті та розвитку, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати. Відтак, через те, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини й забезпечити доброзичливе спілкування один з одним, та враховуючи той факт, що дитина виявила бажання проживати з матір`ю, є особою жіночої статі, тому мати в найбільшій мірі може сприяти гармонійному розвитку дитини, зокрема й в майбутньому, зважаючи на її статеві ознаки, не встановивши протягом розгляду справи виняткових обставин у розумінні приписів статті 161 СК, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір`ю, суд, визначає місце проживання дитини з позивачем, оскільки це буде відповідати якнайкращим інтересам дитини сприятиме її повноцінному вихованню та розвитку. Воднораз, суд роз`яснює, що в разі зміни обставин у відносинах між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дитиною, визначене в цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. 8. Суд застосовує таку практику Верховного Суду. Такі висновки, узгоджуються з правовими позиціями викладеними Верховним Судом у постановах: від 14 лютого 2022 року по справі № 761/25544/19; від 16 червня 2022 року по справі № 712/11527/17. 9. Висновок суду такий. З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити повністю. 10. Розподіл між сторонами судових витрат такий. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК). Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача, оскільки позовна заява задоволена повністю.

Outcome: approved