Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернулося в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнута з відповідача на свою користь 16 457,96 грн матеріальної шкоди в порядку регресу та судові витрати. Покликається на те, що 08.03.2016 ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/9610662. Забезпеченим ТЗ є Opel Vivaro, д.н. [NUMBER] . 01.11.2016 року в м. Тернополі на вул. Глибока, 2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю Opel Vivaro, д.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача, та ТЗ Citroen Jumpy, д.н. [NUMBER] . Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.12.2016 у справі №670/12815/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП. Власник пошкодженого ТЗ звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою на виплату страхового відшкодування. Було проведено його пошкодженого автомобіля, про що складено акт огляду, на підставі якого отримано ремонтну калькуляцію №2300140901, визначено вартість ремонту Citroen Jumpy, д.н. [NUMBER] в розмірі 34 086,00 грн. ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт №2300140901 з розрахунком суми матеріального збитку на суму 20 957,96 грн, яка була виплачена в якості страхового відшкодування згідно платіжного доручення №0004885 та відомістю №ВПТ-000499 від 30.01.2017. Зазначає, що постановами судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.12.2016 встановлено, що відповідач на момент вчинення ДТП перебував у стані сп`яніння та залишив місце ДТП, у зв`язку з чим, на підставі статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в страховика виникло право звертатися із регресним позовом до винуватця. Між відповідачем та позивачем була домовленість про компенсацію виплаченого страхового відшкодування, відповідно до якого відповідач зобов`язується компенсувати страховику виплачене страхове відшкодування до повного погашення, а саме в розмірі 20957,96 грн. Відповідно до домовленості [PERSON] сплатив з суми 20 957,96 грн всього 4 500,00 грн, а тому залишок у розмірі 16457,96 грн підлягає стягненню з відповідача. Дата останнього платежу, що отримана від [PERSON] є 27.11.2018. Вважає, що Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 16 457,96 грн. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2022 року призначено по справі судову авто товарознавчу експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 22 лютого 2023 року провадження у справі відновлено, у зв`язку із поверненням матеріалів справи без виконання ухвали про призначення експертизи через її несплату відповідачем. Позивач свого представника в судове засідання не направив, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у відсутності. Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що сума страхового відшкодування є необґрунтованою Крім того, пропущено строк позовної давності, який просить застосувати. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. 01.11.2016 о 20:05 в м. Тернополі на вул. Глибока, 2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю Opel Vivaro, д.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача, та ТЗ Citroen Jumpy, д.н. [NUMBER] , в результаті якої було пошкоджено ТЗ Citroen Jumpy, д.н. [NUMBER] . Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.12.2016 у справі №670/12815/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП за фактом вказаного ДТП, а також у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП за фактом того, що [PERSON] після ДТП залишив місце події. Крім того, постановою суді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2016 року у справі №607/12815/15-ц [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП за фактом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 01 листопада 2016 року о 20:05. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобіля Opel Vivaro, д.н. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/9610662 від 08.03.2016 ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяного майну становить 100000 грн, франшиза - 0 грн. Власник пошкодженого ТЗ [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.7). На підставі акту огляду транспортного засобу Citroen Jumpy В08849АХ, позивачем складено ремонтну калькуляцію №2300140901, відповідно до якої вартість ремонту Citroen Jumpy, д.н. [NUMBER] складає 34 086,00 грн (а.с. 9-11). ПрАТ «СК «Провідна» 30.01.2017 складено страховий акт №2300140901 з розрахунком суми матеріального збитку на суму 20 957,96 грн, що була виплачена в якості страхового відшкодування на підставі платіжного доручення №0004885 та відомістю №ВПТ-000499 від 30.01.2017 (а.с. 12-15). Відповідно до бухгалтерської довідки від 28.04.2021 вих. №2219/2292, за період з 24.09.2018 по 27.11.2018 [PERSON] оплатив регресних платежів на суму 4500 грн. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV ). Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, було пошкоджено ТЗ Citroen Jumpy, д.н. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля Opel Vivaro, д.н. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована згідно полісу АЕ/9610662 ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяного майну становить 100000 грн, франшиза - 0 грн. На підставі пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV оцінена сума страхового відшкодування в розмірі 20 957,96 грн була перерахована потерпілому. Пунктами «а» та «в» частини першої статті 38 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик після\~виплати страхового\~відшкодування має\~право подати\~регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції або якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. \~ \~ \~ \~Тому, зважаючи на те, [PERSON] на момент ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, що підтверджується постановами судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.12.2016 у справах №670/12815/16-п та №607/12815/15-ц, до страховика у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від водія забезпеченого транспортного засобу здійсненого страхового відшкодування. \~ \~ \~ \~Суд відхиляє доводи відповідача про те, що розмір шкоди є необґрунтованим. Такий розмір встановлений на підставі акту огляду транспортного засобу Citroen Jumpy В08849АХ, ремонтної калькуляції №2300140901, а також страхового акту ві 30.01.2017 №2300140901 з розрахунком суми матеріального збитку 20 957,96 грн, що відповідає вимогам статті 36.2 Закону № 1961-IV. \~ \~ \~ \~При цьому, заперечуючи проти вартості шкоди, відповідач своїх доказів не надав, не оплатив вартість призначеної судом експертизи з визначення такого збитку. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що відповідачем частково, в сумі 4500 грн, відшкодовано вартість страхового відшкодування, тому з нього підлягає стягненню 16457,96 грн (20957,96 4500). \~ \~ \~ \~Суд відхиляє доводи відповідача про те, що пропущено строк позовної давності. \~ \~ \~ \~Так, як видно із матеріалів справи, позивачем сума страхового відшкодування виплачена 31.01.2017, отже строк позовної давності мав би сплинути 31.01.2020. \~ \~ \~ \~Разом з тим, згідно частини першої статті 264 ЦК перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. З тлумачення цієї норми слідує, що вона пов`язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов`язаного суб`єкта (боржника), що свідчать про визнання боргу. \~ \~ \~ \~Як видно із бухгалтерської довідки від 28.04.2021 вих. №2219/2292 [PERSON] вчиняв активні дії що свідчить про визнання боргу, а саме, сплачував регресні платежі 24.09.2018, 23.10.2018, та 27.11.2018 в сумі по 1500 грн. \~ \~ \~ \~Вказана обставина не заперечувалася відповідачем та його представником. \~ \~ \~ \~Отже, строк позовної давності був перерваний, та повинен був сплинути 27.11.2021, позивач звернувся в суд із позовом (здав в поштове відділення) 26.11.2021 (а.с.18), тобто в межах трьохрічного строку позовної давності. \~ \~ \~ \~Отже, позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Згідно статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved