Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

[PERSON] 27 лютого 2023 року звернулася у суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позовні вимоги мотивувала тим, що з 8 серпня 2013 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, у період якого у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка є неповнолітньою, та на теперішній час проживає із нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дочки, жодної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. У зв`язку з викладеним вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак спрямувала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила проводити без її участі; не заперечувала проти ухвалення рішення у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; про причини неявки до суду не повідомив; відзив на позов та/або заперечення проти позову не спрямовував. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому статтями 247, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України. 7 березня 2023 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи зі слідуючого. Суд установив, що [PERSON] та [PERSON] з 8 серпня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2023 року було розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] у сторін в період щлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка згідно довідки про склад сім`ї за № 205/20-29 від 21 лютого 2023 року виданої старостою села Небилів Небилівського старостинського округу Перегінської селищної ради Калуського району Івано=Франківської області проживає разом з матір`ю - [PERSON] . За змістом статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до приписів частини першої статті 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2023 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня - 2 833 гривні. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний матеріально надавати допомогу матері (у вигляді сплати аліментів) на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, визначений законодавством прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, матеріальний стан позивачки, яка має на утриманні неповнолітню дочку; враховує той факт, що на відміну від відповідача, дитина проживає разом з позивачкою і вона несе більші витрати пов`язані з вихованням та утриманням дитини, а також враховує потреби дитини на її фізичний та духовний розвиток. Разом з цим, суд враховує фізичний стан відповідача, який є особою працездатного віку, оскільки доказів протилежного не надано. Такиим чином, суд вважає, що позов є обгрунтованим та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн щомісячно, до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що у відповідності до приписів статті 141 Цивільного процесуального кодексу України позивачка звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів на утримання дитини до суду, то у такому разі судовий збір в розмірі 1 073 грн 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved