Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~19.05.2022 року\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем перебував у шлюбі, від якого мають трьох дітей. Після розлучення діти проживали з матір`ю. Згідно рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09.07.2016 року №486/750/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 50% всіх видів доходу, до повноліття дітей. [PERSON] , старша донька, у грудні 2020 року досягла повнолітнього віку, а тому стягнення аліментів в частині на її утримання за виконавчим листом №486/750/16-ц було припинено. У зв`язку з вступом до учбового закладу [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з батька на її користь. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області №316/2162/21 стягнуто з [PERSON] на користь повнолітньої [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки доходів батька. Таким, чином, з позивача станом на 18.05.2022 року утримуються: за рішенням суду №486/750/16-ц на користь [PERSON] , аліменти на двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , всього 1/3 частка доходів, тобто по 16,6% на кожну дитину; за рішенням суду № 316/2162/21 на користь повнолітньої [PERSON] аліменти в розмірі 16,6%. Неповнолітній син [PERSON] до [INFO] проживав у м. Харкові. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та початком активних бойових дій у місті Харків, його син був евакуйований та прибув до міста Южноукраїнська, де завжди був зареєстрований та наразі перебуває з батьком. Згідно з довідки ЦНАП від 25.04.2022 року, [PERSON] взятий на облік як внутрішньо-переміщена особа та проживає за адресою: [ADDRESS] , тобто разом з батьком [PERSON] . Зазначає, що з відповідачкою проживає лише одна дитина, донька [PERSON] , але при цьому мати продовжує отримувати аліменти, що відраховуються із заробітку батька, на обох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частка його доходів. Просить суд: припинити з 18.05.2022 року стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] в частині 16,6% його доходів на утримання неповнолітнього [PERSON] , стягнутих за рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09.07.2016 року №486/750/16-ц; з 18.05.2022 року стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] за рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09.07.2016 року №486/750/16-ц аліменти в частині 1/6 його доходів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] надмірну утримані суми аліментних платежів, що були стягнуті з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] за рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09.07.2016 року №486/750/16-ц за березень 2022 року та квітень 2022 року в сумі 22995,60 грн.; стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19.05.2022 року заяву [PERSON] про забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів повернуто заявнику (а.с. 19). Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.05.2022 року позовну заяву позивача про припинення стягнення аліментів залишено без руху (а.с. 20). Ухвалою суду від 07.06.2022 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено, забезпечено позов [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 52170302,\~що знаходиться\~на виконанні\~у Южноукраїнському\~міському відділі\~державної \~виконавчої служби\~Південного міжрегіонального \~управління Міністерства \~юстиції (м.\~Одеса),\~ за виконавчим\~ листом №\~486/750/16-ц,\~виданим Южноукраїнським\~ міським\~ судом\~ Миколаївської\~ області,\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] аліментів\~на утримання\~неповнолітніх дітей,\~в частині\~1/6\~частини (16,7%)\~доходів на\~утримання неповнолітнього\~сина [PERSON] , \~ [INFO] ,\~до набрання рішенням у справі законної сили (а.с. 42-43). Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.06.2022 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 46). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явився, однак позивач надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила. Про день, час та місце розгляду справи [PERSON] була повідомлена через оголошення, розміщене на офіційному сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. На підставі ч. 2\~ ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи встановлено, що від шлюбних відносин сторони мають трьох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9), неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , та повнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29.07.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, щомісячно, починаючи з 05.07.2016 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 27). Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03.11.2021 року задоволено частково позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.08.2021 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років (а.с. 25-26). Відповідно до виконавчого провадження ВП №52170302, що знаходиться на виконанні Южноукраїнського міського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за виконавчим листом №486/750/16-ц виданим Южноукраїнським міським судом Миколаївської області, стягується з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей (а.с. 34-35, 36). Судом встановлено, що відповідно до копії довідки Центру надання адміністративних послуг міста Южноукраїнська від 25.04.2022 року №4807-7000958370 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за місцем реєстрації батька (а.с. 10). Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.10.2022 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 червня 2022 року та до досягнення ним повноліття (а.с. 99-101). Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє в Україні з 27 вересня 1991 року, «… держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей». Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що на теперішній час відсутні правові підстави для стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання малолітнього сина, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині припинення з 18.05.2022 року стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стягуються на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області по справі №486/750/16-ц від 29.07.2016 року, підлягають задоволенню, але частково, тобто не з 18.05.2022 року, як того просить позивач, а з 10.06.2022 року, так як з цієї дати згідно рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.10.2022 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ним повноліття. У позовній заяві позивач просить суд з 18.05.2022 року стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON] , в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу). Оскільки позовні вимоги щодо припинення стягнення аліментів підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне відкликати на адресу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області виконавчий лист №486/750/16-ц виданий Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 08.09.2016 року. У цей же час, суд, враховуючи інтереси іншої дитини сторін - доньки [PERSON] , на утримання якої рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09.07.2016 року, були стягнуті аліменти, а також позовні вимоги [PERSON] щодо аліментів на утримання доньки, вважає за можливе вирішити питання стягнення аліментів на утримання [PERSON] у даному рішенні та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з моменту набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. За положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд звертає увагу сторін на те, що в даному рішенні йде мова про припинення стягнення з [PERSON] раніше присуджених аліментів та про приведення у відповідність раніше стягнутих аліментів, тому в даному випадку початком стягнення аліментів на утримання дітей є набрання даним рішенням законної сили. Стосовно вимог\~про стягнення\~з відповідачки\~безпідставно отриманих\~сум аліментів за березень 2022 року та квітень 2022 року в розмірі 22995,60 грн., суд приходить до наступного. До матеріалів справи долучено звіт про здійснені відрахування та виплати № 1552 від 13.05.2022 року, яка підтверджує відрахування аліментів з позивача на двох неповнолітніх дітей (а.с. 11). Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.01.2019 року у справі № 753/15556/15-ц, провадження № 14-445цс18. За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] просив стягнути з відповідача суму грошових коштів у розмірі 22995,60\~грн.,як отриманих нею безпідставно. Проте, як встановлено судом, спірну суму грошових коштів відповідач отримала від позивача у вигляді аліментів на утримання їхнього сина. Тобто, фактично кошти сплачені позивачем на виконання рішення суду Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від від 29.07.2016 року у цивільній справі № 486/750/16-ц. Виплата коштів проведена шляхом відрахування коштів із заробітної плати позивача в ході виконавчого провадження. Недобросовісність відповідача в отриманні цих коштів та розпорядженні ними не встановлена, а позивачем в ході розгляду справи цей факт не доведений, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідачки безпідставно отриманих сум аліментів за березень 2022 року та квітень 2022 року в розмірі 22995,60 грн., необхідно відмовити. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий в розмірі 1488,40 гривень.

Outcome: partial