Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

15 грудня 2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: зобов`язати [PERSON] , [INFO] , не чинити бабусі [PERSON] , [INFO] перешкоди у спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] ; визначити спосіб участі [PERSON] , [INFO] у спілкуванні, побаченні та вихованні з її неповнолітнім онуком [PERSON] , [INFO] ; побачення з онуком кожного першого і третього тижня місяця в п`ятницю, суботу та неділю із ночівлею у [PERSON] , [INFO] наступним чином: забирати онука до помешкання в суботу чи п`ятницю з 11 години і до 17 години суботи чи неділі, з урахуванням робочого графіку [PERSON] , [INFO] із зобов`язанням повернути його [PERSON] , [INFO] та можливістю проводити час з дитиною в розважальних дитячих закладах та прогулянками на вулиці без присутності матері; перебування онука [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] по місцю проживання протягом двох тижнів літніх канікул щорічно, з можливістю поїхати з дитиною на відпочинок в межах України; щорічно мати побачення [PERSON] , [INFO] з онуком [PERSON] , [INFO] , за місцем її проживання, у святкові державні свята та день народження онука протягом трьох годин з узгодженими годинами із [PERSON] , [INFO] , або ж наступного дня; необмежене спілкування [PERSON] , [INFO] з онуком [PERSON] , [INFO] , засобами зв`язку в денну пору доби без відриву від навчання, з урахуванням розпорядку дня та відпочинку дитини, із зобов`язанням відповідача надати наявні засоби зв`язку. Ухвалою судді від 23 грудня 2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання. 30 січня 2023 року відповідачка [PERSON] подала відзив, згідно якого просила задовольнити позов частково, і визначити такі способи участі позивачки у спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] : спілкування з дитиною засобами зв`язку (телефоном) кожного дня у будь-який час після навчання дитини; побачення та виховання дитини кожну суботу та неділю кожного першого і третього тижня місяця з 12:00 до 16:00 години за місцем проживання дитини, з можливістю проведення часу з дитиною в розважальних дитячих закладах та прогулянки на вулиці без присутності матері; щорічно мати побачення за місцем проживання дитини у святкові державні дні та день народження онука протягом 3 годин з узгодженням часу відвідування з матір`ю або наступного дня; інші дні та часи способу участі у вихованні дитини за домовленістю між сторонами. 23 лютого 2023 року третя особа: Орган опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району надав висновок про визначення способів участі баби у спілкуванні та вихованні [PERSON] , а саме, враховуючи бажання дитини: кожна субота з 09:00 до 19:00 години без ночівлі; інші дні та часи за домовленістю між матір`ю дитини та бабою. Ухвалою суду від 23 лютого 2023 року у справі закрите підготовче провадження, призначено судовий розгляд по суті. 23 березня 2023 року від представника третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, та врахування при прийнятті рішення висновку органу опіки та піклування у справі. В судовому\~засіданні позивачка\~ [PERSON] позовні\~вимоги підтримала\~у повному\~обсязі та\~просила суд\~їх задовольнити, з урахуванням Висновку Органу опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району. Суду пояснила, що в добровільному порядку не можуть дійти згоди з відповідачкою [PERSON] щодо визначення способу її участі у спілкуванні та вихованні онука [PERSON] . Вона дуже любить свого онука, створила йому всі належні умови в своїй квартирі для розвитку, проживання та виховання, хоче проводити з ним час, гратися. Відповідачка постійно чинить перешкоди в спілкуванні з онуком, придумує різні причини, щоб не пускати онука до неї в гості. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні вказала, що позовні вимоги є безпідставними та не обґрунтованими, оскільки вона не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з онуком. Після припинення шлюбних відносин з [PERSON] ніколи не перешкоджала позивачці в спілкуванні з онуком та відвідування і перебування дитини під час побачення за місцем мешкання позивачки. Проте, з початку війни в Україні, з метою забезпечення безпеки дитини відповідачкою запропоновано зустрічі в Хортицькому районі м. Запоріжжя, за місцем мешкання дитини, який вважає більш безпечним, оскільки позивачка проживає в районі об`єктів знаходження критичної інфраструктури, де були неодноразові ракетні влучання. Оскільки відповідачка самостійно виховує дитину, батько участі у вихованні дитини не приймає, то обов`язок якнайкращого забезпечення інтересів дитини лежить на матері. Заслухавши пояснення учасників, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] доводиться матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с.10). 20 вересня 2014 року син позивачки зареєстрував шлюб із [PERSON] , який рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2020 року у справі №336/3184/20, що набуло законної сили 03 листопада 2020 року, між ними було розірвано. Від даного шлюбу у подружжя [INFO] народився син, онук позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.13). Як вбачається із характеристики від 16 листопада 2022 року, наданої начальником служби з персоналу ТОВ «Щедро», позивачка [PERSON] із травня 2017 року працює у ТОВ «Щедро» на посаді апаратник розщеплення жирів 6 розряду. За час роботи на даному підприємстві проявила себе як дисциплінована, кваліфікована і відповідальна працівниця. Користується повагою та авторитетом в колективі. Крім безпосередніх обов`язків за професією, виконує обов`язки майстра зміни в період його відсутності. Є інструктором професійного навчання новоприйнятих працівників, наставником для молоді. (а.с.16). Доходи позивачки на даному підприємстві за період з 01 травня 2022 року по 31 жовтня 2022 року складає 82\~342,41 грн. (а.с.17). Як вбачається із характеристики від 16 листопада 2022 року, наданої Головою правління ОСББ «Мечникова 2018», позивачка [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] . За період мешкання у даному будинку не була помічена у конфліктних ситуаціях. З мешканцями будинку добра, привітна, ввічлива, до загального майна будинку відноситься акуратно. У зловживанні спиртними напоями помічена не була, завжди має охайний зовнішній вигляд (а.с.18). Відповідно до висновку органу опіки і піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району щодо встановлення способу участі у вихованні, спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] , враховуючи бажання дитини, визначено такий спосіб: кожна субота з 09:00 до 19:00 години без ночівлі; інші дні та часи за домовленістю між матір`ю дитини та бабою. Під час розгляду справи і вирішенні спору, суд керується положеннями Конвенції про права дитини (далі Конвенція), Сімейним кодексом України (далі СК України), Законом України «Про охорону дитинства», а також іншими правовими актами. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 5 Конвенції про контакт з дітьми (підписана 15.05.2003 року, набрала чинності для України 01.04.2007 року) з урахуванням найвищих інтересів дитини може бути встановлено контакт між дитиною та особами, що не є її батьками, але мають сімейні зв`язки з дитиною. Договірні Держави вільні поширювати це положення на осіб, інших, ніж ті, що зазначені в пункті 1, й у випадках, коли таке поширення відбувається, держави можуть вільно вирішувати, які види контакту, визначені під літерою «a» в статті 2, повинні бути застосовані. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, при цьому, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч.1 ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. У відповідності до ч.3 ст. 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Відповідно до ч.1 ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановивши обставини справи суд зазначає, що налагодження спілкування онука з бабою певною мірою залежить та має забезпечуватись відповідачем, яка є найбільш близькою людиною у житті дитини та має для дитини значний авторитет. Отже, на підставі оцінки сукупності досліджених доказів, суд дійшов до переконання, що незважаючи на складні стосунки між сторонами, регулярне спілкування позивачки з онуком не лише не перешкоджатиме його нормальному розвитку і вихованню, а і буде сприяти цьому, оскільки роль родичів старшого покоління у вихованні дітей є надзвичайно важливою. Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Врахувавши усталену практику ЄСПЛ, враховуючи вимоги Конвенції про права дитини, положення статей 159, 257 СК України суд дійшов висновку, що інтересам дитини буде відповідати спілкування зі своєю бабою. Визначаючись із способом участі позивачки у вихованні онука, суд виходив із наступного. Мати дитини частково визнала позов і надала свої пропозиції по участі позивачки у спілкуванні з [PERSON] . Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом, з понеділка по п`ятницю [PERSON] навчається у Запорізькій початковій школі «Злагода» у 1-му класі, що в свою чергу свідчить про занятість дитини у вказані дні. Проте, у один з вихідних днів двічі на місяць, суд вважає за можливе встановити побачення позивачки з онуком, у відсутність матері, з можливістю спільного відпочинку без обмеження місць відпочинку, протягом десяти годин. Такий основний час, навіть без спільної ночівлі, врахує перемінний графік роботи [PERSON] , буде достатнім для забезпечення права баби спілкуватися зі своїм онуком, але при цьому зможе дотримати баланс щодо часу, необхідного матері для забезпечення розвитку і потреб дитини. Як додатковий час побачення баби з онуком, суд вважає за необхідне визначити святкові державні дні і день народження дитини, або наступний за ними день, але вже за місцем проживання (знаходження) дитини, протягом кількох годин з узгодженням часу відвідування з матір`ю дитини, а крім того необмежене спілкування засобами мобільного зв`язку, але в денну пору доби у вільний від навчання дитини час, і за бажанням дитини. Для забезпечення гнучкості графіку побачення, і не створення додаткового зайвого навантаження як для баби, так і для матері, та самої дитини, суд вважає за необхідне надати сторонам право за взаємною домовленістю встановлювати інші дні та часи способу участі баби у вихованні дитини. Зважаючи на викладені обставини, позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial