Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась 03 грудня 2021 року до суду з позовною заявою до [PERSON] , Третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Виконавчий комітет Узинської міської ради Білоцерковського району Київської області про визнання батьківства. Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] обгрунтовує, що вона разом з [PERSON] , [INFO] , починаючи з 2018 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вони мали спільни права та обов`язки. 21 січня 2021 року позивачка [PERSON] повідомила [PERSON] про свою вагітність. Однак, [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданного 09.03.2021 року Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №416. [INFO] народився син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданного 25 жовтня 2021 року Виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис №44. Реєстрація народження дитини - [PERSON] , була здійснення відповідно до вимог ст. 135 СК України, зі слів матері. Станом на теперішній час позивачка [PERSON] звернулась до Саратської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, проте адвокат Якубовська А.І., яка діє в її інтересах, надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, проте надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Виконавчий комітет Узинської міської ради Білоцерковського району Київської області не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши всі представлені докази та обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з огляду на наступне. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивачка [PERSON] разом з [PERSON] , [INFO] , починаючи з 2018 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що не заперечувалось сторонами по справі та підтверджується Довідкою №5/2/2021/1-10 від 05.06.2021 року, виданою ОССБ «САМЕ ТО», а також наявними в матеріалах справи фотокартками. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданного 09.03.2021 року Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №416. [INFO] народився син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданного 25 жовтня 2021 року Виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис №44. Реєстрація народження дитини - [PERSON] , була здійснення відповідно до вимог ст. 135 СК України, зі слів матері. 25 жовтня 2021 року позивачка [PERSON] звернулась до Саратської районної державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №288003816 від 02.12.2021 року, померлому [PERSON] , який помер [INFO] , за життя належала квартира, загальною площею 59,1 кв.м, житловою площею 33 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.09.2022 року, по даній справі було призначено судово-генетичну експертизу. Згідно Висновку експерта №537 від 24.10.2022 року, встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , та громадянин [PERSON] , [INFO] , можуть бути родичами по чоловічій лінії. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі, чи поза ним. Факт народження дитини породжує виникнення біологічного та морального зв`язку між нею та її батьком і матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 24.02.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки і діти мають взаємні особисті немайнові та майнові права та обв`язки. Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини. Згідно ст. 128 ч. 3 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved