Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про визнання відповідного права в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком позивача та батьком неповнолітньої дитини [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема з земельної ділянки з кадастровим номером 6125282300:01:001:0720, цільове призначення - для індивідуального садівництва, площею 0,1000 га, розташованої за межами населеного пункту на території Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, відносно якої спадкодавцю наказом Головного управління Держземагентства у Тернопільський області № 19-1169/14-14-СГ від 24.10.2014 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність. Проте [PERSON] помер, не встигнувши завершити процедуру приватизації земельної ділянки, а саме зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє ім`я. Спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є донька спадкодавця [PERSON] та матір спадкодавця [PERSON] . Однак між спадкоємцями наявна домовленість, що земельну ділянку з кадастровим номером 6125282300:01:001:0720 після смерті спадкодавця успадкує [PERSON] , а частку квартири, що розташована на [ADDRESS] успадкує відповідач, яка станом на даний час уже здійснила перереєстрацію такого майна на своє ім`я. Позивач в інтересах неповнолітньої [PERSON] подала до органу нотаріату заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак оформити спадкові права на вказане вище нерухоме майно не має можливості через відсутність правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцю. За таких підстав позивач просить визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення процедури приватизації та реєстрації на ім`я [PERSON] права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6125282300:01:001:0720, цільове призначення - для індивідуального садівництва, площею 0,1000 га, що розташована за межами населеного пункту на території Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, дозвіл на розроблення проекту землеустрою якої спадкодавець отримав за життя відповідно до наказу Головного управління Держземагентства у Тернопільський області № 19-1169-14-14-СГ від 24.10.2014. 19.12.2022 позовна заява залишена без руху з наданням позивачу строку на усунення її недоліків. 22.12.2022 представник позивача усунула недоліки позовної заяви. 27.12.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 26.01.2023 та визначений учасникам справи строк для подання заяв по суті справи, а також залучено Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. 26.01.2023 розгляд справи не відбувався у зв`язку з оголошенням Тернопільською обласною адміністрацією на території Тернопільської області повітряної тривоги. Підготовче засідання призначено на 22.02.2023. 22.02.2023 залучено Великогаївську сільську раду Тернопільського району Тернопільської області до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, витребувано від приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Кашанської М.І. належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Підготовче засідання відкладено на 21.03.2023. У підготовче засідання 21.03.2023 позивач [PERSON] та її представник адвокат Дяків О.Я. не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Не заперечувала проти постановлення рішення у підготовчому засіданні. У підготовче засідання 21.03.2023 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явилася. Правом подання відзиву відповідач не скористалася. Подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та не заперечувала проти задоволення позову. У підготовче засідання 21.03.2022 представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області не з`явився. Подав письмові пояснення, у яких зазначив, що просить здійснювати розгляд справи без його участі, питання щодо можливості задоволення позову залишив на розсуд суду. У підготовче засідання 21.03.2023 представник третьої особи Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Щодо заяви відповідача [PERSON] про визнання позову суд вважає за необхідне зазначити таке. Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вказувала про те, що між спадкоємцями [PERSON] наявна домовленість щодо поділу спадкового майна. Зокрема, наявна домовленість, що частку квартири, що розташована на [ADDRESS] успадкує відповідач, яка станом на даний час уже здійснила перереєстрацію такого майна, в той час як неповнолітня [PERSON] успадковує земельну ділянку з кадастровим номером 6125282300:01:001:0720, що розташована за межами населеного пункту на території Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Дійсно з матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що відповідач [PERSON] не подавала нотаріусу відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак враховуючи родинний зв`язок сторін, а саме те, що неповнолітня [PERSON] , в інтересах якої діє позивач, є онукою відповідача [PERSON] , суд доходить висновку, що заява [PERSON] про визнання позову подана в інтересах неповнолітньої [PERSON] , не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти таку заяву відповідача. Дослідивши матеріали цивільної справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Суд встановив, що наказом Головного управління Держземагентства у Тернопільський області № 19-1169/14-14-СГ від 24.10.2014 надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000 га, у власність для ведення індивідуального садівництва, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу - пасовища), розташованої за межами населеного пункту на території Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (а.с. 20). На підставі договору № 1420990100351 від 11.11.2014 Тернопільською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» на замовлення [PERSON] виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину [PERSON] для ведення індивідуального садівництва, розташованої за межами населеного пункту на території Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (а.с. 16-37). Висновком відділу Держземагентсва у Тернопільському районі Головного управління Держземагентства у Тернопільський області № 936 від 20.11.2014 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] площею 0,100 га для ведення індивідуального садівництва, яка розташована за межами населеного пункту на території Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (а.с. 30-31 зв.бік). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6101486052015 від 28.01.2015 (а.с. 35-36 зв.бік) вбачається, що 22.12.2014 відділом Держземагентства у Тернопільському районі внесені відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 6125282300:01:001:0720 площею 0,1000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована на території Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі за текстом - ЗК України) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так само ч. 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. При цьому згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. При цьому системний аналіз положень ЗК України свідчить про те, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. Разом з тим, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 350/67/15-ц та постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 128/1911/15-ц, від 30.06.2020 у справі № 623/633/17, від 25.03.2020 у справі № 158/1672/17, від 29.08.2019 у справі № 554/1195/17, від 04.11.2020 у справі № 545/1631/19, від 24.12.2021 у справі № 343/1341/20, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки. Таким чином у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що початком процедури безоплатної приватизації земельної ділянки є звернення громадянина, зацікавленого у такій приватизації, до відповідного компетентного органу (органу місцевого самоврядування) із заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Вказані висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.11.2022 у справі № 692/769/21 та від 08.12.2022 у справі № 692/768/21. Так само відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 23.11.2022 у справі № 752/1229/21, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю, входить до складу спадщини. З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що право на завершення процедури приватизації земельної ділянки з кадастровим номером 6125282300:01:001:0720 площею 0,1000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована на території Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, яку [PERSON] розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю, входить до складу спадщини після його смерті. Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так само згідно з ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2-4 ст. 1273 ЦК України фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. Системний аналіз положень ч. 4 ст. 1268, ч. 2-4 ст. 1273 ЦК України свідчить про те, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо від їх імені уповноваженими на це особами не подано заяви про відмову від прийняття спадщини. Так, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с. 12). Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі на право на завершення процедури приватизації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6125282300:01:001:0720, цільове призначення - для індивідуального садівництва, площею 0,1000 га, що розташована за межами населеного пункту на території Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, дозвіл на розроблення проекту землеустрою якої спадкодавець отримав за життя відповідно до наказу Головного управління Держземагентства у Тернопільський області № 19-1169-14-14-СГ від 24.10.2014. Спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є його матір [PERSON] та неповнолітня дочка [PERSON] , що підтверджуєтьсядовідкою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Кашанської М.І. від 28.10.2022 (а.с. 14), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 111). При цьому з матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що 04.08.2015 відповідач [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , як особа, яка фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та отримала свідоцтво про спадщину за законом, а саме на 1/3 частку квартири, що знаходиться в будинку [ADDRESS] (а.с. 105, 116). Так само з матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що уповноважена особа від імені неповнолітньої [PERSON] не зверталася до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини, що свідчить про те, що неповнолітня [PERSON] є такою, що також прийняла спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 103-119). При цьому суд враховує наявну між спадкоємцями усну домовленість щодо поділу спадкового майна, про яку суд зазначав вище, а також приймає до уваги визнання відповідачем позову, та доходить висновку, що єдиним спадкоємцем, який має намір успадкувати право на завершення процедури приватизації земельної ділянки з кадастровим номером 6125282300:01:001:0720 площею 0,1000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована на території Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, є неповнолітня [PERSON] . Разом з тим постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Кашанської М.І. від 14.11.2022 (а.с. 15) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку для індивідуального садівництва, що розташована на території Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про право власності на майно, що підлягає державній реєстрації. З урахуванням викладених обставин суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню шляхом визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , права на завершення процедури приватизації та реєстрації на ім`я [PERSON] права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6125282300:01:001:0720, цільове призначення - для індивідуального садівництва, площею 0,1000 га, що розташована за межами населеного пункту на території Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, дозвіл на розроблення проекту землеустрою якої спадкодавець отримав за життя відповідно до наказу Головного управління Держземагентства у Тернопільський області № 19-1169-14-14-СГ від 24.10.2014. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Приймаючи до уваги, що при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0.2787607371.1 від 21.12.2022 (а.с. 51), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у сумі 496,20 грн, а інші 50 відсотків судового збору у сумі 496,20 грн необхідно повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved