Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.11.2015 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 630. В обґрунтування позову про розірвання шлюбу [PERSON] зазначила, що з листопада 2020 року сторони не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Оскільки шлюб носить формальний характер, а відповідач в добровільному порядку не бажає розірвати шлюб, позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13.02.2023 цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Позивачка [PERSON] у позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Після розірвання шлюбу прізвище просила не змінювати та залишити « [PERSON] ». Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв та відзиву на позов не надав. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.11.2015, який було зареєстровано Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 630, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне), серії [NUMBER] (а. с. 10). Спору з приводу поділу майна подружжя не заявлено. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). З матеріалів даної справи вбачається, що позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, примирення та збереження шлюбу неможливе, клопотання про надання сторонам строку на примирення не заявлялось. Таким чином, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги викладене суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З урахуванням позиції позивачки, яка не заявляла вимогу про стягнення з відповідача на свою користь судового збору, питання про розподіл судових витрат при ухваленні судового рішення не вирішувалось.

Outcome: approved