Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки Позивачка [PERSON] подала до суду позов до [PERSON] (відповідача), у якому просить суд: стягувати з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрований по [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину, щомісячно, починаючи з дня її звернення до суду; стягувати з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрований по [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 3000 гривень на дитину, щомісячно, починаючи з дня її звернення до суду і до закінчення ним навчання у Київському університеті імені Бориса Грінченка, з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону; судові витрати покласти на відповідача по справі. В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликається на те, зокрема, що від шлюбу у сторін народилися [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач не забезпечує утримання дітей. [PERSON] одна не може забезпечити належний рівень життя для дітей, та зазначає, що відповідач, який здоровий та працездатний, отримує доходи, не має на своєму утриманні інших утриманців, зможе сплачувати аліменти у розмірі 3 000 гривень на утримання сина - [PERSON] , який продовжує навчання у Київському університеті імені Бориса Грінченка та аліменти у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу), на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] . Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Заяви, клопотання учасників справи 15 лютого 2023 року представником відповідача на розгляд суду подано клопотання про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи(а.с.29, 30). 02 березня 2023 року представником відповідача на розгляд суду подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі (а.с.37). Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 30.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.2-3). Ухвалами судового засідання від 30.01.2023, від 16.02.2023 та від 02.03.2023 розгляд справи відкладено (а.с.22, 34, 38). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Відповідно до свідоцтв про народження від 04.04.2003 серії [NUMBER] та від 10.04.2012 серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі(а.с.9, 12). Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 31.10.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с.15-17). Згідно довідки, виданої призовнику [PERSON] , [INFO] , від 09.09.2022 №180, останній у 2020 році вступив до Київського університету імені Бориса Грінченка, факультет інформаційних технологій та математики, навчається на ІІІ курсі денного відділення. Строк закінчення закладу освіти 30.06.2024(а.с.14). Згідно витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8, 11). Згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 10.12.2022, [PERSON] , [INFO] , 10 грудня 2022 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] (а.с.43). Відповідно до витягу з ЄДР [PERSON] зареєстрований фізичною особою-підприємцем(а.с.44). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своїх дітей до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття та [PERSON] , [INFO] який досяг 18 років та продовжує навчання. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі СК України), Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини. Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України). Відповідно до положень частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з приписами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 Закону №2402-III, які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, згідно з вимогами частини 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Також, до спірних правовідносин судом застосовано норми статей 191, частини 2 і 3 статті 199, 201 СК України, які визначають час, з якого присуджуються аліменти на дитину, право на звернення до суду з даним позовом та припинення права на утримання. Так, згідно з вимогами частини 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Крім цього, суд бере до уваги роз`яснення, викладені в пункті 20 постанови Пленум Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачкою, щодо наявності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано на підставі судового рішення та є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Повнолітній [PERSON] , [INFO] , навчається у Київському університеті імені Бориса Грінченка з 09.09.2022 по 30.06.2024 на денній формі навчання. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Обов`язок щодо утримання дитини, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, також покладено на обох батьків і вони в рівній мірі мають надавати матеріальну допомогу. Однак, законодавцем визначена умова виконання такого обов`язку - якщо батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Зважаючи на те, що діти проживають разом з матір`ю [PERSON] , а відповідач [PERSON] є їхнім батьком і на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, тому суд доходить переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання своїх дітей - [PERSON] та [PERSON] . Надаючи оцінку аргументам сторін щодо розміру визначеної позивачкою суми аліментів 3 000,00 грн на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. Аргументи представника відповідача щодо часткового задоволення позову у сумі 2684 грн у мінімально визначеній законом сумі задоволенню не підлягають, оскільки представником [PERSON] не надано суду доказів неможливості сплати аліментів у визначеній позивачкою сумі. При цьому, доводи представника відповідача про те, що [PERSON] одружився та зареєстрований як фізична особа-підприємець, не звільняють відповідача як батька дитини від обов`язку утримувати сина допоки він продовжує навчання. Надаючи оцінку доводам позивачки, суд зазначає, що визначений [PERSON] розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн на одну дитину яка продовжує навчання, є спроможним з огляду на те, що представником відповідача не надано суду доказів неспроможності сплати аліментів у заявленій позивачкою сумі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивачки в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 3000 грн щомісячно. Надаючи оцінку аргументам позивачки щодо розміру визначеної нею суми аліментів 1/4 частки заробітку (доходу) на дитину суд зауважує, що визначений позивачкою розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька, який вона просить стягувати з відповідача щомісячно як аліменти, є мінімально визначеним Законом розміром аліментів на одну дитину, тому і у даній частині позов слід задоволити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка встановлена Законом України «Про судовий збір» на час подання позову у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. На підставі статей 150, 180-182, 184, 199 СК України та

Outcome: approved