Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з 13.04.2007 року він перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, мають спільних дітей - сина [PERSON] , 2009 року народження, та сина [PERSON] , 2013 року народження. Вони з відповідачем прожили у шлюбі протягом доволі тривалого часу, виховували разом дітей. Однак, з початком карантину (весна 2020 року) стосунки між ними почали поступово псуватися, що характеризувалося періодичними сварками, критичними розбіжностями у поглядах на життя та виховання дітей. Для того щоб не завдавати психологічної травми один одному та дітям, вони вирішили роз`їхатися та проживати окремо. З жовтня 2022 року відповідач переїхала до своєї квартири разом з їх неповнолітнім сином. Старший син залишився проживати разом з ним. 21.02.2023 року вони з відповідачем підписали Договір про участь у вихованні дитини та визначення її місця проживання, який посвідчено нотаріально. Отже, з жовтня 2022 року вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки, ведення спільного господарства, проживають окремо. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 21.02.2023 року. 22.02.2023 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 27.02.2023 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача. 28.02.2023 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 28.02.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Документи отримано 09.03.2023 року. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подавав. Оскільки розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд проводиться по матеріалах справи в заочному порядку. Клопотання по суті спору та з процесуальних питань сторонами не подавалися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.04.2007 року, мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що примиритися, зберегти сім`ю позивач не бажає, просить розірвати шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім`ї. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористався процесуальним правом висловити заперечення з наданням відповідних доказів, не висловив бажання і щодо можливості збереження сім`ї. На підставі викладеного та

Outcome: approved