Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

25 листопада 2022 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти у розмірі 3910 грн. від усіх видів заробітку та доходів відповідача, з подальшою індексацією, згідно середнього заробітку по Криворізькому районі, починаючи з моменту подачі позовної заяви до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 15.11.2003, який рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25.10.2012 було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час повнолітня донька проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні та з вересня 2022 року є студенткою денного відділення Криворізького державного педагогічного університету. Оскільки позивач не працює, займається вихованням 5-річного сина, повнолітня донька потребує матеріальної допомоги. Ухвалою судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2022 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі з розглядом в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10 лютого 2023 року від відповідача по справі [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, в якому він просить вимоги позивача до нього задовольнити частково та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Відповідач зазначає, що до повноліття доньки вчасно та в належному обсязі надавав позивачу грошові кошти на утримання спільної доньки, окрім того купував одяг, подарунки. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини від його доходів, оскільки, він перебуває у шлюбі та має на утриманні малолітню дитину, 2020 року народження, дружина не працює. На його утриманні також перебуває і батько - [PERSON] , який є інвалідом 2 групи. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але не згоден з розміром. 13 лютого 2023 року позивач подала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила суд щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання [PERSON] , у розмірі від середньомісячної заробітної плати найманого працівника по Криворізькому районі, що становить на даний час 3910 грн., з подальшою індексацією, згідно середнього заробітку по Криворізькому районі, починаючи з моменту подачі позовної заяви до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. 06 березня 2023 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, де остання зазначила, що не погоджується з обставинами, викладеними у відзиві відповідачем, з наступних підстав. Ініціативи з боку відповідача стосовно надання дитині додаткових коштів ніколи не було. Перелік витрат для дитини надано нею згідно її потреб дитини, та уточнено в позові від 10.02.2023. Крім того у позивача також на утриманні є малолітня дитина, [PERSON] , 2017 року народження, але це не звільняє її від обов`язків по утриманню старшої доньки - [PERSON] . Щодо утримання батька-інваліда - [PERSON] відповідачем не було надано доказів. Крім того, у [PERSON] є дружина та ще один син. Щодо вимог відповідача про стягнення з нього 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), то позивач вважає, що така вимога є некоректною, тому що офіційно відповідач не працює і не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності. Тому просить викладені нею вимоги в уточненій позовній заяві задовольнити в повному обсязі. Розгляд справи призначено на 17.03.2023 року. В судовому засіданні позивач, представник позивача, підтримали позовні вимоги посилаючись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві. Просять позовні вимоги задовольнити відповідно до обставин зазначених у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив винести рішення, яким стягнути з нього 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, посилаючись на обставини викладені ним у відзиві. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши, наявні в матеріалах справи та долучені сторонами, докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дослідивши всі обставини, викладені в уточненій позовній заяві, відзиві, відповіді на відзив приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З 15 листопада 2003 року позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , в період якого народилася\~спільна дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 25 жовтня 2012 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Відповідно до довідки № 15-1004 від 17.11.2022 , донька сторін [PERSON] , є студенткою 1 курсу факультету дошкільної і технологічної освіти денної форми навчання Криворізького державного педагогічного університету, наказ про зарахування від 05.09.2022 року № 576-с, навчання розпочато 12.09.2022, термін навчання для здобуття ступеня бакалавра по 30 червня 2026 року. У зв`язку з навчання, донька потребує щомісячного матеріального забезпечення для повноцінного розвитку, зокрема для придбання їжі, одягу, взуття, ліків, інших предметів для нормального фізичного, духовного і культурного розвитку. Так, відповідно до ст.198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Виходячи з норм ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із врахуванням матеріального становища позивача, відповідача, інших обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , на час її навчання слід стягувати з відповідача щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення донькою 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. На виконання п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved