Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Планета-ІНКС», у якому просить визнати незаконним наказ директора ТОВ «Планета-ІНКС» від 05.08.2022 №15 про внесення змін до штатного розпису у зв`язку зі скороченням посад; визнати незаконним та скасувати наказ директора ТОВ «Планета-ІНКС» від 06.10.2022 №24-к про звільнення її з посади головного бухгалтера ТОВ «Планета-ІНКС» з 06.10.2022, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України; поновити на посаді головного бухгалтера ТОВ «Планета-ІНКС». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.09.2006 позивачка була працевлаштована до ЗАТ «Планета-ІНКС» (після зміни організаційно-правової форми ТОВ «Планета-ІНКС»). 06.10.2022 наказом директора № 24-к позивачка була звільнена з посади головного бухгалтера у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників. Позивачка вважає своє звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України незаконним, оскільки було проведено з порушенням чинного законодавства, зокрема ст. 42 та ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України. Крім того вказує, що наказ від 05.08.2022 №15 про внесення змін до штатного розпису у зв`язку зі скороченням посад, який став основною підставою для звільнення позивачки, стосується лише виключення посади головного бухгалтера і не поширюється на інші посади на підприємстві, та в його обґрунтування наведено факти, яких об`єктивно не існувало, а саме: «безпосереднє перебування виробничих площ на території бойових дій, пошкодження майна підприємства». Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Ручка О.С. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві. У відзиві на позов представник відповідача заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає його безпідставним та необґрунтованим. Заперечення обґрунтуванні тим, що звільнення позивачки було проведено з дотриманням норм КЗпП України. Вказує, що всі виробничі потужності ТОВ «Планета-ІНКС» знаходяться в смт. Ріпки Чернігівського району Чернігівської області, а тому після початку повномасштабного вторгнення, тобто з 24.02.2022, відповідач був позбавлений можливості здійснювати господарську діяльність. З метою збереження підприємства та забезпечення безпеки працівників, 24.03.2022 ТОВ «Планета-ІНКС» було прийнято рішення про призупинення дії усіх трудових договорів, що підтверджується наказом №5 від 24.03.2022. З метою оптимізації структури підприємства та забезпечення прав працівників, 05.08.2022 було прийнято рішення про скорочення посади головного бухгалтера. Наказом від 05.08.2022 №15 про внесення змін до штатного розпису у зв`язку зі скороченням посад, позивачку було повідомлено про скорочення посади головного бухгалтера. 12.08.2022 відповідач отримав лист від позивачки, в якому остання обґрунтувала наявність переважного права залишення на роботі. Проте, висновком Уповноваженого представника трудового колективу від 15.08.2022 встановлено відсутність вакантних посад, які б могли б бути запропоновані [PERSON] . Відтак, зважаючи на дотримання процедури скорочення штату підприємства, відсутності порушення прав працівника, у задоволенні позову просить відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. З копії трудової книжки позивачки встановлено, що 09.04.2021 її було переведено на посаду головного бухгалтера в ТОВ «Планета-ІНКС». Наказом директора ТОВ «Планета-ІНКС» О.В.Бугаєвського від 05.08.2022 №15 «Про внесення змін до штатного розпису у зв`язку зі скороченням посад», у зв`язку із повномасштабною збройною агресією РФ проти України, безпосереднім перебуванням виробничих площ на території бойових дій, пошкодженням майна підприємства, зменшенням обсягів виробництва і реалізації продукції, раціоналізацією штатної структури підприємства за результатами господарської діяльності, ухвалено вивести з 06.10.2022 із штатного розпису посаду головного бухгалтера. Позивачка у своєму позові ставить під сумнів підстави, які стали основою для прийняття вказаного наказу, оскільки наведено факти, яких об`єктивно не існувало, та неправомірність винесення наказу від 05.08.2022 №15, оскільки відповідні повноваження директора ТОВ «Планета-ІНКС» Бугаєвського О.В. щодо внесення змін до штатного розпису, можуть бути підтверджені виключно установчими документами товариства та посадовою інструкцією директора, оскільки директор не є засновником чи власником підприємства. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] - директор ТОВ «Планета-ІНКС», вказав, що через погіршення фінансового становища на підприємстві, викликаного збройною агресію рф проти України, було вирішено скоротити посаду головного бухгалтера, оскільки фактично обов`язки головного бухгалтера взяв на себе, що дозволено Статутом підприємства. Також, вказав, що Статутом ТОВ «Планета-ІНКС» він наділений повноваженнями приймати та звільняти працівників на підприємстві. Твердження свідка [PERSON] щодо його повноважень підтверджуються п. 9.24 Статуту ТОВ «Планета-ІНКС», затвердженого Протоколом загальних зборів учасників №58 від 12.02.2021, де зазначено, що одноосібним виконавчим органом Товариства є директор, який, зокрема затверджує штатний розклад, погоджений зі Загальними зборами Учасників, приймає на роботу та звільняє з роботи працівників Товариства, застосовує щодо них заходи заохочення і накладає стягнення. З відзиву на позов та наданих стороною відповідача доказів, судом було встановлено, що всі виробничі потужності ТОВ «Планета-ІНКС» знаходяться в смт. Ріпки Чернігівського району Чернігівської області, та з моменту початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, населений пункт був під окупацією, що призвело до зупинення здійснення господарської діяльності відповідачем і як наслідком зменшення доходів підприємства, що підтверджується податковими деклараціями з податку на прибуток підприємства за 2021-2022 роки. Крім того, встановлено, що внаслідок тимчасової окупації на ТОВ «Планета-ІНКС» були викрадені транспорт, техніку та пошкоджено або зіпсовано двері, вікна, готова продукція та інше. Тому, суд вважає безпідставними твердження позивачки стосовно відсутності повноважень у директора підприємства щодо прийому та звільнення працівників. Крім того, знайшли своє підтвердження факти пошкодження майна підприємства. Щодо тверджень позивачки про те, що фактичного скорочення кількості працівників підприємства не відбувалося, а наказ від 05.08.2022 №15 стосується тільки виведення посади головного бухгалтера, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 3 ст. 64 Господарського кодексу України підприємство, установа, організація, тобто роботодавець, має право самостійно визначати організаційну структуру, а також встановлювати чисельність працівників і штатний розпис. Згідно з позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 16.01.2018 р. у справі № 519/160/16-ц, від 06.02.2018 р. у справі № 696/985/15-ц, від 12.06.2019 р. у справі № 297/868/18, суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить винятково власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення. Отже, право роботодавця самостійно визначати чисельність працівників і штатний розпис не потребує додаткового доведення. Повідомленням №1 від 05.08.2022 «Про заплановане вивільнення», [PERSON] попереджено про звільнення з посади головного бухгалтера на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, яке відбудеться 06.10.2022. Одночасно, в цьому ж попередженні, підприємство, у зв`язку з відсутністю в штатному розписі вакантних посад, які могли б бути запропоновані та відповідали б кваліфікації позивачки, запропонувало останній до 15.08.2022 надати інформацію щодо наявності переважного права на залишення на роботі або наявності інших обмежень на звільнення. З вказаним повідомленням позивачка була ознайомлена 05.08.2022, що підтверджується її підписом. 12.08.2022 на виконання вищевказаного повідомлення [PERSON] надала відповідачу інформацію про наявності переважного права залишення на роботі або наявності інших обмежень на звільнення. Посилаючись на п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 42 КЗпП України, позивачка вказала, що перевага в залишенні її на роботі полягає в наявності: двох утриманців (малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання та яку позивачка зобов`язана утримувати до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання); тривалого безперервного стажу роботи на підприємстві (15 років). В силу ч. 3 ст. 42 КЗпП України, перевага в залишенні на роботі має бути надана позивачці як особі з інвалідністю. Також, позивачка вказала, що згодна на надання іншої оплачуваної роботи, з урахуванням рекомендацій МСЕК, в тому числі безвідносно до її спеціальності, кваліфікації, посади, оскільки майно та виробничі потужності ТОВ «Планета-ІНКС» не були знищені, не зазнало пошкоджень або руйнувань, в тому числі станом на 05.08.2022, а підприємство продовжує виробничу діяльність, отримуючи прибуток. Висновком щодо скорочення посади головного бухгалтера від 15.08.2022, прийнятого Уповноваженим представником трудового колективу [PERSON] , розглянувши повідомлення ТОВ «Планета-ІНКС» щодо запланованого скорочення посади головного бухгалтера, наказу №15 від 05.08.2022, листа [PERSON] від 12.08.2022, встановлено, що на 15.08.2022 трудовий договір з [PERSON] залишається призупиненим, а повноваження головного бухгалтера фактично виконує директор підприємства. Згідно штатного розпису товариства, затвердженого наказом №3-ш від 29.07.2022, відсутні вакантні посади, які могли б бути запропоновані [PERSON] з урахуванням її освіти, кваліфікації та стану здоров`я. Оскільки посад головного бухгалтера на товаристві одна штатна одиниця, то відсутні підстави розглядати умови наявності переважного права залишення [PERSON] на роботі. Також, надано згоду на скорочення посади головного бухгалтера. Наказом директора ТОВ «Планета-ІНКС» О.В.Бугаєвського від 06.10.2022 №24-к «Про звільнення [PERSON] » звільнено [PERSON] , головного бухгалтера, з 06.10.2022 у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України. З даним наказом позивачка ознайомлена 06.10.2022, про що свідчить її підпис в наказі. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною 2 статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. За положеннями ч. 1 і ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 (провадження № 11-431асі18) зазначені подібні висновки, зокрема, що за приписами частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП України вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав відступити від цих висновків. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 19 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Враховуючи приведені вище норми законодавства, суд зазначає, що він не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників. Завдання суду у цій справі полягає у тому, щоб перевірити наявність підстав для звільнення (чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При скороченні чисельності або штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці, що передбачено ч.1ст. 42 КЗпП України. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування). З матеріалів справи встановлено, що позивачка була попереджена про звільнення 05.08.2022, тоді як наказ про звільнення був прийнятий 06.10.2022. Разом з тим, відповідачем у повідомленні №1 від 05.08.2022 було повідомлено позивачку про відсутність в штатному розписі вакантних посад, які могли б бути запропоновані та відповідали б кваліфікації позивачки, на підтвердження чого відповідачем було надано копії наказів №3-ш від 29.07.2022 та №6-ш від 06.10.2022 «Про внесення змін до штатного розпису». Свідок [PERSON] менеджер з персоналу, у судовому засіданні пояснила, що вона працювала на посаді бухгалтера, проте в липні 2022 була переведена на посаду менеджера з персоналу. Вказала, що про скорочення посади головного бухгалтера дізналася в серпні 2022 року та підтвердила відсутність вакантних посад на момент попередження позивачки про виведення посади головного бухгалтера. Відсутність вакантних посад на момент попередження позивачки про виведення посади головного бухгалтера також підтвердив і Уповноважений представник трудового колективу ТОВ «Планета-ІНКС» Приходько Л.В., зазначивши у судовому засіданні, що в період окупації підприємство не працювало та змушене було призупинити дію трудових договорів, оскільки працівники повиїжджали або не мали змоги працювати. За вказаних обставин, суд вважає, що відповідачем, як роботодавцем, було дотримано норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника у разі скорочення штату працівників, тобто звільнення відбулося з дотриманням норм трудового законодавства, а також позивачкою не доведено, а відповідачем спростовано неправомірність ухвалення наказу від 05.08.2022 №15 «Про внесення змін до штатного розпису у зв`язку зі скороченням посад». З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed