Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

06 жовтня 2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач через свого представника із позовом до ПрАТ «СК «Євроінс Україна», [PERSON] про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого послалась на те, що 11 квітня 2022 року в м. Дніпро на пр. Мануйлівський біля е/о №22 сталася ДТП з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом «Renault Premium» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «Schmitz» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault Premium» д.н.з. [NUMBER] перед третіми особами за шкоду, завдану внаслідок ДТП, була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна», якому позивач 12 квітня 2022 року надіслала на електронну пошту, а також звичайною поштою повідомлення про ДТП із необхідним пакетом документів. Документи, що були направлені електронною поштою, страхова компанія отримала 14 квітня 2022 року, однак протягом встановлених законом 10 робочих днів свого представника для визначення причин настання страхового випадку та огляду пошкодженого авто позивача не направила, а тому позивач, скориставшись своїм правом, самостійно обрала експерта для визначення розміру завданої їй матеріальної шкоди, розмір якої згідно висновку експерта від 0905/22 від 11 травня 2022 року з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та за вирахуванням ПДВ склав 59997,37 гривень. 13 липня 2022 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за зверненням позивача виплатила останній страхове відшкодування в розмірі 34951,96 гривень, розраховане на підставі проведеного на замовлення вказаного відповідача звіту №17994 про оцінку вартості (розміру) збитків від 31 травня 2022 року. Вказаний звіт позивач вважає неналежним та недопустимим доказом, оскільки огляд транспортного засобу та складення звіту здійснювали різні особи, а сам огляд проведено із порушенням встановленого ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строку. Крім того, згідно проведеного на замовлення позивача рецензування означеного звіту він не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не можу бути використаний. За таких обставин позивач просила суд стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 22445,41 гривень (59997,37 гривень (розрахована на замовлення позивача сума матеріальної шкоди)\~ 2600 гривень (франшиза) 34951,96 гривень (фактично виплачене вказаним відповідачем страхове відшкодування). Посилаючись на спричинення внаслідок ДТП позивачу моральної шкоди, остання просила стягнути з відповідача [PERSON] в якості відшкодування такої шкоди 500 гривень. Крім того, позивач просила суд покласти на відповідачів судові витрати по справі у вигляді судового збору, витрат на проведення експертизи, рецензування звіту та професійну правничу допомогу. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2023 року прийнято відмову позивача від її позовних вимог до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди та закрито провадження у даній цивільній справі у відповідній частині позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі з викладених у позові підстав та обставин. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, натомість подав відзив на позов, в якому ПрАТ «СК «Євроінс Україна» просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що отримало електронною поштою від позивача заяву про страхове відшкодування та повідомлення про ДТП 22 квітня 2022 року, 05 травня 2022 року на замовлення відповідача аварійним комісаром [PERSON] було оглянуто пошкоджений в ДТП автомобіль позивача, а 31 травня 2022 року оцінювачем [PERSON] так само на замовлення відповідача складено звіт №17994 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу. В подальшому на підставі зазначеного звіту відповідачем розраховано суму страхового відшкодування з вирахуванням розміру франшизи та ПДВ в сумі 34951,96 гривень, яку і виплачено позивачу 13 липня 2022 року. З цих підстав відповідач вважає свої зобов`язання виконаними, а позовні вимоги безпідставними. В свою чергу, представником позивача подано суду відповідь на відзив, в якому представник посилається на порушення відповідачем строку подання відзиву, правомірність подання позивачем заяви про настання ДТП електронною поштою відповідачу, оскільки така можливість прямо передбачена на веб-сайті відповідача, а також не заборонена законом, в зв`язку із чим свій обв`язок позивачем було виконано ще 14 квітня 2022 року, а відповідач протягом 10 робочих днів не забезпечив явку свого представника для огляду пошкодженого авто позивача. Останнє, в свою чергу, зумовило виникнення у позивача права самостійно обрати експерта для визнання суми матеріального збитку, чим позивач і скористалась. Вкотре представник наголосив на тому, що оцінювачем [PERSON] особисто пошкоджене авто позивача не оглядалось, а сам звіт оцінювача, складений на замовлення відповідача, містить чисельні недоліки згідно проведеного на замовлення позивача рецензування, а отже не є належним доказом по справі. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України провести судове засідання та здійснити розгляд даної цивільної справи по суті за наведеної явки учасників справи. Вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені на ступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2022 року мала місце ДТП. [PERSON] у вказаний день о 15 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом «Renault Premium» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «Schmitz» д.н.з. [NUMBER] , в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху в районі е/о №22 на пр. Мануйлівський в м. Дніпро при зміні напрямку руху не переконався у безпеці свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача, яка рухалась в попутному напрямку, внаслідок чого означені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Викладені фактичні обставини ДТП, а також вина [PERSON] в її скоєнні встановлені постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.\~Дніпропетровська від 27 квітня 2022 року, якою [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Оскільки дана постанова суду набрала законної сили ще 10 травня 2022 року, викладені в ній фактичні обставини спричинення майнової шкоди та вина [PERSON] у її спричиненні відповідно до ст.82 ч.6 ЦПК України є преюдиційно встановленими та не підлягають доказуванню. Копія постанови наявна в матеріалах справи. На момент вищевказаної ДТП автомобіль «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] належав позивачу, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копією паспорту позивача. Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами на час вищевказаної ДТП була застрахована у відповідача на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліси серія АР №5820543 та №5498467). Забезпеченим транспортним засобом є «Renault Premium» д.н.з. [NUMBER] , напівпричеп «Schmitz» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується інформацією з централізованої бази даних МТСБУ, відомості якої є загальнодоступними (https://policy-web.mtsbu.ua/), а також копіями відповідних посілів. Зі змісту останніх вбачається, що ліміт страхування за шкоду, завдану майну, становив 130000 гривень, розмір франшизи 2600 гривень. 12 квітня 2022 року позивач електронною поштою на відповідну електронну поштову адресу відповідача, вказану на офіційному веб-сайті останнього та у відповідності до порядку, зазначеного самим відповідачем на своєму веб-сайті, направила повідомлення про вищевказане ДТП від 11 квітня 2022 року із необхідним пакетом документів для отримання страхового відшкодування, а також в той же день той же пакет документів направила відповідачу у паперовому вигляді звичайним поштовим зв`язком. Вищевказаний електронний лист та додані до нього документи були отримані відповідачем 14 квітня 2022 року, що вбачається зі змісту переписки сторін електронною поштою. Викладені обставини підтверджуються роздруківкою переписки сторін за допомогою електронної пошти, а також роздруківкою із сайту відповідача, копіями документів, направлених на адресу відповідача, копією поштової документації. 25 квітня 2022 року судовим експертом Дроздовим Ю.В. на замовлення позивача здійснено огляд пошкодженого в ДТП від 11 квітня 2022 року транспортного засобу позивача, про що складено відповідний протокол, а 11 травня 2022 року тим же експертом складено висновок експерта №0905/22 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ). Згідно означеного висновку експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП від 11 квітня 2022 року, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінюваних складових частин та за вирахуванням ПДВ становить 59997,37 гривень. Вартість проведеної експертизи склала 4800 гривень та була сплачена позивачем. Копія вказаного висновку була направлена позивачем відповідачу електронною поштою 16 травня 2022 року. Викладені обставини підтверджуються вказаним протоколом огляду транспортного засобу, висновком експерта та роздруківкою переписки сторін електронною поштою. 05 травня 2022 року аварійним комісаром [PERSON] за заявою відповідача був проведений огляд пошкодженого автомобіля «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] , про що складено відповідний протокол, а 31 травня 2022 року на підставі такого протоколу на замовлення відповідача оцінювачем [PERSON] складено звіт №17994 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу. Згідно такого звіту вартість матеріального збитку за вирахуванням ПДВ та коефіцієнту фізичного зносу становить 37551,96 гривень. При цьому вказаний звіт не містить пояснень щодо відсутності у оцінювача можливості особистого огляду транспортного засобу. Викладені обставини підтверджуються копією вказаного звіту та протоколу огляду, а також листом відповідача від 01 серпня 2022 року за вих.№533-ЮР, адресованим представнику позивача. В подальшому на підставі вищевказаного звіту відповідачем складено страховий акт №54796/1/2022 та розрахунок №00000006492 суми страхового відшкодування від 01 червня 2022 року, на підставі яких 13 липня 2022 року відповідачем позивачу виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 34951,96 гривень. Викладені обставини підтверджуються копіями страхового акту, розрахунку та платіжного доручення. В досудовому порядку вирішити питання щодо доплати страхового відшкодування у відповідності до даних наведеного вище висновку експерта, складеного на замовлення позивача, сторонам не вдалось, про що свідчать наявні в матеріалах цивільної справи копії письмових скарг, запитів на відповідей на них. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 09 липня 2010 року №566 (далі Розпорядження). Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст.11, 629 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Нормою ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положеннями ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником майна або відповідальності перед іншими особами. Відповідно до ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Положеннями ст.ст.3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.979, 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. За змістом ст.17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.981 ЦК України договір обов`язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва\~ поліса. Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін. Пунктом 1 Розпорядження встановлено, що розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням (після 21 вересня 2019 року) за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 130000 гривень на одного потерпілого. За змістом ст.ст.12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Відповідно до ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, окрім іншого: поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Нормою ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Згідно ст.ст.35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (подається причетним до ДТП водієм в письмовій формі невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП) подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи. В свою чергу, страховик, за умови настання страхового випадку, подання йому повного пакету документів та повідомлення про ДТП із дотриманням вимогу закону, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно ст.36 п.36.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Нормою ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, суд приходить до на ступного висновку на підставі нижчевикладеного. Так, наведене вище судом чинне на час виникнення та існування спірних правовідносин сторін цивільне законодавство визначає порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі (власнику іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника), однак з урахуванням зносу пошкодженого в ДТП транспортного засобу/замінюваних при відновлювальному ремонті його складових частин. За таких обставин, згідно положень закону покладення на застраховану винну у ДТП особу обов`язку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру завданої майнової шкоди з урахуванням зносу пошкодженого майна. В останньому випадку на винну особу (страхувальника) може бути покладено обов`язок з відшкодування різниці між страховою виплатою та розміром завданої шкоди. При цьому, в такому випадку розмір здійсненої страхової виплати (страхового відшкодування), розрахованого з урахуванням зносу, має бути максимально наближеним до встановленого ліміту відповідальності страховика (страхової суми) і може бути зменшений лише на розмір франшизи та/або розмір відповідного податку (ст.ст.29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Наведений вище правовий висновок узгоджується із правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року по справі №760/15471/15-ц, у постановах Верховного Суду 06 березня 2019 року по справі №369/11306/16-ц, від 13 березня 2019 року по справі №227/2552/17, від 13 березня 2019 року по справі №727/1881/16-ц, від 20 березня 2019 року по справі №522/438/18, від 20 березня 2019 року по справі №695/882/15-ц. Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі №753/21177/16-ц, від 30 червня 2020 року по справі №200/12295/17, від 03 червня 2021 року по справі №461/2217/19. Оцінка майна має здійснюватися з урахуванням Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, яким визначено загальні засади. Відповідно до п.51 Національного стандарту №1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби). Разом із цим, відповідно до п.56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення тощо. Отже, виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього. Наведений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2021 року по справі №753/3055/18, від 19 травня 2021 року по справі №523/17998/17. У випадку, якщо ж звіт про оцінку транспортного засобу складений взагалі без його огляду, такий звіт є не належним доказом у справі (п.45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц). Стосовно спірних правовідносин сторін, то в ході розгляду даної цивільної справи дійсно знайшов підтвердження факт ДТП від 11 квітня 2022 року, яка сталася з вини водія транспортного засобу «Renault Premium» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «Schmitz» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , і внаслідок якої останнім завдано власнику автомобіля «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] , яким є позивач, майнової шкоди у вигляді пошкодження її авто. Разом з тим, судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault Premium» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «Schmitz» д.н.з. [NUMBER] перед третіми особами на час ДТП була застрахована у відповідача із лімітом відповідальності (страховою сумою) даного страховика в розмірі 130000 гривень за шкоду, завдану майну, франшиза 2600 гривень. При цьому такий страховик 13 липня 2022 року на виконання взятих на себе зобов`язань здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 34951,96 гривень на користь позивача безпосередньо. В основу розрахунку страхового відшкодування відповідачем покладено відомості звіту №17994 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, від 31 травня 2022 року, складеного на замовлення відповідача. Разом з тим, відповідно до висновку експерта №0905/22 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ) від 11 травня 2022 року, складеного на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача, пошкодженого в ДТП від 11 квітня 2022 року, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінюваних складових частин та за вирахуванням ПДВ становить 59997,37 гривень, а ще й за вирахуванням франшизи 57397,37 гривень, що значно більше виплаченого відповідачем розміру страхового відшкодування. Таким чином, з вищевикладеного слідує, що матеріали цивільної справи містять суперечливі один одному докази, які визначають розмір відновлювального ремонту автомобіля позивача, а отже і розмір страхового відшкодування, яке мало бути сплачено відповідачем позивачу, що зумовлює необхідність оцінки судом таких доказів на предмет їх належності, допустимості та достатності для вирішення справи по суті. Здійснюючи таку оцінку, суд приходить до висновку про необхідність покладення в основу розрахунку страхового відшкодування саме експертний висновку, проведеного на замовлення позивача, ґрунтуючи свою правову позицію на наступному. Так, дії страховика щодо визначення розміру страхового відшкодування регулюються в тому числі і положеннями ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно яких у страховика є обов`язок протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. У випадку, якщо такий обов`язок страховиком не виконано у передбачений законом строк, потерпілий набуває право самостійно обрати експерта для визначення розміру завданої йому в ДТП майнової шкоди, а отже і складений на замовлення потерпілого експертний висновок стає обов`язковим для страховика при розрахунку останнім суми страхового відшкодування. Саме такі обставини мали місце у спірних правовідносинах сторін, оскільки відповідач отримав від позивача електронною поштою повідомлення про ДТП ще 14 квітня 2022 року та у визначений законом строк (до 28 квітня 2022 року включно) не направив свого представника і не здійснив огляд пошкодженого автомобіля позивача, фактично ж огляд авто аварійним комісаром відповідача було здійснено лише 05 травня 2022 року. За таких обставин позивач цілком правомірно самостійно звернулась до судового експерта Дроздова\~Ю.В. та отримала від нього висновок експерта №0905/22 від 11 травня 2022 року. Викладені обставини є цілком самодостатньою та правомірною підставою для оцінки судом означеного висновку експерта як належного та допустимого доказу розміру завданої позивачу внаслідок ДТП майнової шкоди, а отже і достатньою та законною підставою для покладення в основу розрахунку страхового відшкодування саме такого висновку експерта, а не складеного пізніше на замовлення відповідача звіту №17994 про оцінку вартості (розміру) збитків. Більш того, означений звіт №17994 не може бути прийнятий судом до уваги як належний доказ, оскільки він складений на підставі відомостей протоколу огляду транспортного засобу від 05 травня 2022 року, який (протокол) було складено аварійним комісаром [PERSON] , а не оцінювачем [PERSON] , який складав звіт. При цьому, сам звіт в порушення вимог п.56 Національного стандарту №1 не містить пояснень щодо неможливості особистого огляду оцінювачем пошкодженого авто позивача та необхідність використання протоколу огляду, складеного іншою особою. Натомість, висновок експерта №0905/22, який суд приймає до уваги як належний доказ, вказаних вад не містить. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дійсний розмір страхового відшкодування мав розраховуватись відповідачем на підставі вищевказаного висновку експерта №0905/22 від 11 травня 2022 року, складеного на замовлення позивача, та становити 57397,37 гривень (враховуючи коефіцієнт фізичного зносу авто, за вирахуванням франшизи в сумі 2600 гривень та ПДВ, оскільки таке відшкодування сплачується на користь позивача безпосередньо). Натомість, відповідачем неправомірно покладено в основу розрахунку страхового відшкодування звіт №17994 про оцінку вартості (розміру) збитків та виплачено позивачу суму страхового відшкодування лише в розмірі 34951,96 гривень. Відтак, сума недоплати страхового відшкодування становить 22445,41 гривень (57397,37 34951,96) і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі, як заявлено у позові. Решту обґрунтувань позовних вимог та заперечень проти позову суд оцінює критично та не приймає до уваги як такі, що не знайшли свого належного підтвердження в ході розгляду справи, суперечать наведеним вище висновкам та правовій позиції суду. Зокрема, суд не може прийняти до уваги складену на замовлення позивача і долучену до позовної заяви рецензію на звіт №17994 про оцінку вартості (розміру) збитків як доказ по справі, оскільки вказана рецензія за змістом ст.ст.76, 114 ЦПК України не є передбаченим процесуальним законом джерелом доказів, містить у собі фактичну правову оцінку вказаного звіту на предмет його відповідності законодавству в галузі проведення експертних досліджень та оцінки майна, що є прерогативою суду. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат з огляду на положення ст.ст.133, 137, 139, 141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи та види судових витрат, понесені позивачем, враховуючи закриття провадження у справі в частині позовних вимог, пред`явлених до [PERSON] , який в позасудовому порядку відшкодував позивачу свою частину судових витрат (частину судового збору та витрат на професійну правничу допомогу) в загальному розмірі 480 гривень, а також приймаючи до уваги, що до складу витрат на професійну правничу допомогу позивача включено витрати представника позивача на організацію проведення рецензування звіту №17994, яке (рецензування) суд не прийняв до уваги як доказ по справі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат вигляді витрат на проведення товарознавчої експертизи в сумі 4800 гривень, судового збору в розмірі 970,77 гривень, а також витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10541,63 гривень, а всього 16312,4 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved