Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

26 січня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що від спільного шлюбу з відповідачем мають дочку. Проте відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає, а тому і просить стягувати з відповідача аліменти у вказаному розмірі. 13 березня 2023 року на поштову адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав позов частково, просив суд стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6\~ частини його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини. Відзив мотивований тим, що на підставі рішення суду з нього вже стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на користь його першої дружини [PERSON] . Також в провадженні Смілянського міськрайонного суду знаходиться інша цивільна справа справа за позовом [PERSON] до нього про стягнення на її користь аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку та у разі задоволення позову, з урахування аліментів які вже стягуються, буде стягуватися частина у розмірі 5/6, що не відповідає вимогам закону. Вважає, що позовні вимоги позивача в частині бажаного розміру аліментів нею не доведені. В судове засідання позивач не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив\~ справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнає частково з підстав та у розмірі викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились то фіксація судового засідання не здійснювалась. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. Позивач та відповідач є батьками малолітньої дитни [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 липня 2020 року. Позивач з дитиною проживає за адресою: в [ADDRESS] , що слідує з копії акту 8-22 від 26 грудня 2022 року. Позивач з посиланням на положення ст. 180-184 Сімейного кодексу України, а також на ту обставину, що їм з відповідачем не вдалося досягнути в добровільному порядку угоди про стягнення аліментів, а також на те, що його матеріальне становище дозволяє йому утримувати свою дитину, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку. Відповідно із статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частинами другою, третьою статті 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів). У відзиві відповідачем зазначено, що окрім спільної з позивачем дитини, відповідач має на утриманні дочку [PERSON] , [INFO] , на підтвердження чого надав до суду копію судового рішення. При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітньої дитини, враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем у позасудовому порядку не досягнуто домовленостей щодо утримання дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача та необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини, в частці від заробітку (доходу) в розмірі 1/6 заробітку (доходу) до досягненню дитиною повноліття. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (частина перша стаття 192 Сімейного кодексу України). Згідно зі статтею 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як вбачається, позов був зареєстрований судом 26 січня 2023 року. Таким чином, аліменти слід призначити з 26 січня 2023 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved