Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Направленими вимогами позивач просить суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав. У обґрунтування заявленого суду повідомлено наступне. Відповідач, як батько, не бачиться із дитиною, не приділяє їй будь-якої уваги, має значну заборгованість із аліментів на утримання дитини, яка фактично не знає іншого батька крім теперішнього чоловіка позивачки. У судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали, просили їх повністю задовольнити з підстав викладених у позові й з урахуванням викладених пояснень. Відповідач був присутнім на попередньому розгляду справи, заперечував задоволення позову. Подальший розгляд справи здійснювався через представника. У передостаннє судове засідання, перед прийняттям рішення, не з`явився і причин неявки не повідомив ні суду ні представникові та на телефонні дзвінки не реагував. У зв`язку із цим у засіданні оголошувалась перерва для з`ясування причин та поважність неявки та надання можливості виступити у судових дебатах. На наступне засідання відповідач знову не з`явився. Причини неявки у обидва судові засідання обґрунтовував сімейними обставинами, натомість жодних матеріалів підтверджуючих такі твердження суду не надав. Судом визнана така неявка відповідача без поважних причин. Служба у справах дітей письмовими поясненнями висловила позицію, якою просила задовольнити заявлені вимоги. Суду таким учасником повідомлено наступне. Результати обстеження житлово побутових умов проживання позивачки й дитини позитивні. Батько участі у спілкуванні та вихованні дитини не приймає, не працевлаштований, аліментів не сплачує, іншої допомоги не надає. Відповідачеві службою визначався спосіб участі батька у вихованні дитини. Дане рішення фактично не виконувалось, оскільки відбулась лише одна зустріч батька з дитиною. За поясненнями відповідача позивачка чинила перешкоди побаченням. Окремого судового позову з даного приводу подано не було і відповідних заяв до служби не надходило. Заслухав пояснення присутніх учасників й дослідив надані ними матеріали, судом встановлено наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. Позивачка є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання, отримувала код платника податків й при зверненні до суду сплатила судовий збір. Також, позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, подружжя мають спільну дитину 2019 року народження. Рішенням суду від 27 березня 2017 року ухвалено стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, відносно якої вирішується заявлене питання. [PERSON] є дитиною сторін і народилась [INFO] . Дитина має інвалідність, їй затверджена індивідуальна програма реабілітації, навчання проходить у спеціалізованій школі. Батько контакту з навчальним закладом не тримає взагалі. Психодіагностичним висновком на дитину, серед іншого, встановлено відсутність батька (відповідач у справі) у житті дитини. Опитана у судовому засіданні [PERSON] повідомила, що не знає біологічного батька і не бачиться з ним. Татом називає теперішнього чоловіка позивачки. У судовому засіданні сторони визнали факт надання нотаріально засвідченої заяви про згоду відповідача на усиновлення чоловіком позивачки дитини [PERSON] . Дана згода, в подальшому, була відкликана відповідачем. За поясненнями позивачки, відповідач вимагав відмовитись від аліментів взамін за передання згоди на усиновлення. Сторони у справі проживають на одній вулиці у одному населеному пункті. Відповідач здобув вищу освіту в 2019 році, має зареєстроване місце проживання на території Житомирського району Житомирської області. Також відповідач не заявляв про наявність будь-яких перепон, які б чинила позивач у побаченнях з дитиною. За період часу з 2017 року по 31 грудня 2022 року відповідач має заборгованість із сплати аліментів в загальному розмірі 65 035,55 гривень. Рішенням № 65 від 16 лютого 2023 року виконавчого комітету Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON] . Висновком встановлено наступне. На засіданні комісії були присутні обоє батьків. Позивачка просила дати позитивний висновок. З даного приводу навела підстави та повідомила обставини. Відповідач нічого не спростовував. Допитаний у суді [PERSON] суду повідомив наступне. Позивачка його дружина. Мають спільну дитину. Дружина з відповідачем мають спільну дитину, яку свідок виховує майже із самого народження. Відповідач ніякої участі у вихованні дитини не приймає. Ніхто йому не чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Батько і дитина проживають на одній вулиці. Відповідач вимагав відмовитись від аліментів взамін на його згоду щодо усиновлення. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу (ч. ч. 1 - 4 ст. 164 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (абзац другий п. 18 ППВСУ № 3 від 30 березня 2007 року). Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Суд вважає відповідача таким, який нехтував батьківськими обов`язками та продовжує їх ігнорувати, що негативно впливає на дитину. Так, відповідач, будучи батьком малолітньої дитини та проживаючи з нею у одному населеному пункті та по одній вулиці не може знайти можливість приймати участь у вихованні та побаченні з нею, що є наслідком сприйняття [PERSON] за батька іншу, фактично сторонню людину. Результатом такого безвідповідального відношення до батьківських обов`язків, що в свою чергу є підтвердженням раніше наданого судом висновку з даних правовідносин, стало створення значної заборгованості із сплати аліментів на утримання дитини. Системні та стабільні нехтування відповідачем батьківськими обов`язками по відношенню до дитини, що на переконання суду знайшли своє яскраве підтвердження в ході розгляду справи, дають достатні підстави для висновку про необхідність застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав. Досліджені фактичні обставини справи й відносини, що склались, вірніше, відсутність будь-яких відносин між батьком та дитиною, не вимагають задовольняти позов, оскільки своїми лише односторонніми діями відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та не бажає їх відновлювати навіть після відкриття провадження у справі, тобто більш як чотири місяці поспіль. Прийняття рішення у справі про задоволення вимог позивача, на переконання суду та враховуючи відношення батька до дитини, лише формально припинити його права щодо дитини. Суд зауважує, що навіть натяку на будь-які перепони в участі батька у вихованні дитини не були станом на момент розгляду справи та відсутні докази такого і у минулому. Не бажання приймати участь у розгляді даної справи та безвідповідальне відношення до здійснюваних судом викликів на розгляд справи, не повідомлення причин неявки, а також ігнорування телефонних дзвінків направлених на з`ясування цього, суд вважає, підтверджують надані висновки з даного приводу щодо ігнорування батьківських обов`язків, що підкреслює необхідність застосування до відповідача, як батька дитини, крайнього заходу впливу шляхом позбавлення його батьківських прав. Результати вирішення спору дають підстави стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved