Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 15 грудня 2020 року до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову зазначила, що10.08.2007 року між нею, [PERSON] та [PERSON] 10.08.2007 року був зареєстрований шлюб, що підтверджується повторно виданим Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 27.02.2020 року, яке видано Києво-Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області за актовим записом № 145 від 10.08.2007 року. Сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 07.11.2008 року, яке видано виконавчим комітетом Райської сільської ради. За період проживання у шлюбі, а саме з 10.08.2007 року подружжям, за спільні кошти, було придбано на праві спільної сумісної власності рухоме та нерухоме майно, а саме: транспортний засіб Daewoo Nexia 2007 року випуску із державним номерним знаком [NUMBER] , та земельну ділянку загальною площею 0,0597 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером: 3222482001:01:006:5224. Наразі сторони знаходяться на стадії розірвання шлюбних відносин у судовому порядку. В результаті чого між сторонами виник спір щодо поділу майна. Земельну ділянку загальною площею 0,0597 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 3222482001:01:006:5224 набуто у власність 23 серпня 2017 року, у період проживання у шлюбі, та зареєстровано на [PERSON] . Земельну ділянку було зареєстровано на ім`я відповідача, розуміючи ту обставину, що такі дії жодним чином не позбавляють іншого з подружжя права спільної сумісної власності на вказану Земельну ділянку. Варто звернути увагу суду на те, що договорів стосовно виду права власності на набуте майно та щодо розміру часток у праві власності між сторонами не укладено. Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Апишковою З.І., загальна вартість Земельної ділянки становила 46 400 (сорок шість тисяч чотириста) гривень, 00 копійок. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про право власності на земельну ділянку №3222482001:01:006:5224, відомості про нормативно грошову оцінку ділянки відсутні. Окрім того, подружжям за час шлюбу придбано транспортний засіб Daewoo Nexia 2007 року випуску із державним номерним знаком [NUMBER] , який було поставлено на облік на ім`я позивача. На час звернення із цією заявою до суду приблизна вартість транспортного засобу становить 2700 $, що за курсом Національного банку України станом на дату подання позову (1$ = 28,0406 грн.) становить 75709,62 грн. (відповідно, половина даного майна становить 37854,81 грн.). Отже, вартість даного майна с приблизно однаковою та спів мірною для його розподілу між подружжям. Позивачка просила визнати в порядку поділу майна подружжя за нею - [PERSON] право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 3222482001:01:006:5224, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та визнати в порядку поділу майна подружжя за [PERSON] право власності на автомобіль марки DAEWOO NEXIA, номер кузова [NUMBER] , сірого кольору державний номерний знак [NUMBER] . Також позивачка просила стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2021 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження по справі на час проведення експертизи. 07 квітня 2021 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне. Відповідач позовні вимоги вважає незаконними та необґрунтованими, та такими що порушують презумпцію рівності часток у спільному майні подружжя. суперечать вимогам Сімейного кодексу України, згідно якого частки майна дружини та чоловіка с рівними. Тобто все майно що було набуто позивачем та відповідачем під час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності, а отже кожному з них належить по 1/2 частині від даного майна. Позовні вимоги заявлені позивачем з відступленням від рівності часток подружжя, спірне майно розподіллено без надання належних, допустимих та достовірних доказів про вартість майна та відповідно без погодження та підтвердження вартості всього майна що підлягає поділу. Позивач не враховує дійсну ринкову вартість земельної ділянки та фундаменту що ній вже побудований. Зазначаючи що вартість земельної ділянки загальною площею 0,0597 га, що розташована за адресою [ADDRESS] кадастровий номер - 3222482001: 01: 006:5224, що складає 46 400 гривень, та це є вартістю земельної ділянки при укладанні договору купівлі-продажу, а не дійсною ринковою вартістю майна на момент розгляду судом позовної заяви про розподіл спільного майна подружжя. Виходячи із заявлених позовних вимог відповідач вважає що запропонований позивачем варіант розподілу спільного майна суттєво порушить права відповідача та поставить його у вкрай невигідне становище, зменшить розмір його частки у спірному спільному майні подружжя. Окрім того, відповідач має намір провести оцінку ринкової вартості земельної ділянки та фундаменту, та наразі має намір укласти договір на проведення такої оцінки. Та оскільки така оцінка потребує певного часу, то звіт про оцінку буде наданий суду невідкладно після його складання експертом. Земельна ділянка має бути поділена, шляхом визнання за кожним з подружжя права власності на 1/2 частини земельної ділянки, що стосується автомобіля, що був придбаний під час шлюбу. У спільній власності подружжя також є транспортний засіб Daewoo Nexia 2007 року випуску, даний транспортний засіб зареєстрований на позивача та перебуває у користуванні відповідача, оскільки позивач не виявляла бажання сильно користуватися даним транспортним засобом. Відповідач не заперечує, що автомобіль може бути залишений у власності відповідача, у якого і перебуває на даний час, а з нього на користь позивачки може бути тягнута грошова компенсація у розмірі вартості 1/2 частки на користь позивачки у вказаному майні. За роки спільного проживання позивачем та відповідачем купувалось багато речей для комфортного спільного побуту, це - побутові електроприлади, кухонне приладдя, меблі, посуд, предмети оздоблення та інтер`єру які відповідач в повному обсязі залишив своїй колишній дружині та дитині. Враховуючи що у відповідача відсутні знання у галузі права та він потребує кваліфікованої правової допомоги. До даного відзиву у відповідності до ст.. 134 ЦПК України відповідач зазначає попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідач поніс витрати у розмірі 4000 грн. та очікує понести витрати на оплату правової допомоги, орієнтовно сукупна вартість якої складає 10 000,00 грн. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги викладені вище вимоги закону, відповідач вважає, що позовні вимоги про визнання в порядку поділу майна подружжя за позивачем визнати право власності на земельну ділянку розташовану за адресою [ADDRESS] , та визнання в порядку поділу майна подружжя за відповідачем права власності на автомобіль Deawoo Nexia сірого кольору, державний номерний знак [NUMBER] , с необґрунтованими та не ґрунтуються на вимогах закону, у зв`язку з цим даний позов не підлягає задоволенню. У позовних вимогах [PERSON] до [PERSON] пр. поділ майна подружжя відповідач просив відмовити. 02 вересня 2022 року позивачка [PERSON] надала до суду уточнену позовну заяву та просила визнати в порядку поділу майна подружжя за позивачем, [PERSON] право власності на 1/2 земельної ділянки із кадастровим номером: 3222482001:01:006:5224, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; визнати в порядку поділу майна подружжя за [PERSON] право власності на 1/2 земельної ділянки із кадастровим номером 3222482001:01:006:5224, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; визнати в порядку поділу майна подружжя за [PERSON] право власності на автомобіль марки DAEWOO NEXIA номер кузова [NUMBER] , сірого кольору державний номерний знак [NUMBER] і стягнути з [PERSON] половину вартості даного транспортного засобу у розмірі 26 730 гривень, 37 коп.; стягнути з [PERSON] судові витрати понесені у зв`язку із сплатою судового збору та проведенням судової експертизи. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2022 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Каченюк О.І., на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити, просив стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за транспортний засіб та залишити автомобіль за відповідачем. У судове засідання з`явився відповідач [PERSON] , визнав позовні вимоги в частині поділу земельної ділянки, в частині вимог щодо стягнення компенсації за транспортний засіб заперечував, просив судові витрати поділити порівну між сторонами. Суд, заслухавши обґрунтування та заперечення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 27 лютого 2020 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 10 серпня 2007 року зареєстровано шлюб, про що 10 серпня 2007 року Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області складено відповідний актовий запис № 145. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером: 3222482001:01:006:5224, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] . Право власності зареєстровано з 23 серпня 2017 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 серпня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 256, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Апишковою З.І. Відповідно до повідомлення Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (Філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві) № 31/26-241Аз від 25 вересня 2020 року, згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 24 вересня 2020 року автомобіль DAEWOO NEXIA, 2007 року випуску, 18.05.2012 року зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до Договору № 210407-01 про надання послуг укладеного між [PERSON] та ТОВ «Офіс незалежних експертиз», між сторонами укладено договір про проведення оцінки земельної ділянки з кадастровим номером: 3222482001:01:006:5224, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, відповідно до Висновку про вартість від 15 квітня 2021 року складеного експертом Булейко О.А., ринкова вартість земельної ділянки загальною площею 0,0597 га., кадастровий номер: 3222482001:01:006:5224, що розташована за адресою: [ADDRESS] , становить: 433 009 (чотириста тридцять три тисячі дев`ять) гривень 82 коп. Відповідно до п. 4 вищезазначеного Договору вартість послуг за таким договором складає 7000,00 грн. без ПДФ. Відповідно до квитанції № 0 0.2105460512.1 від 27 квітня 2021 року [PERSON] було проведено оплату послуг з оцінки вартості земельної ділянки ОНЕ ТОВ у розмірі 3500,00 грн. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/111-21/17396-АВ за результатами проведеної 15 червня 2021 року Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової транспортно-товарознавчої експертизи ринкова вартість КТЗ Daewoo Nexia реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , сірого кольору, станом на момент огляду 31 травня 2021 року, становить 53 460,74 грн. Статтею 60 СК України передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно роз`яснень, викладених у п. 23 постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки спірна земельна ділянка придбана у період перебування сторін у шлюбі, та відповідач визнав позовні вимоги щодо визнання в порядку поділу майна подружжя за позивачем, [PERSON] право власності на 1/2 земельної ділянки із кадастровим номером: 3222482001:01:006:5224, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та визнання в порядку поділу майна подружжя за [PERSON] право власності на 1/2 земельної ділянки, то суд задовольняє такі позовні вимоги. Щодо визнання в порядку поділу майна подружжя за [PERSON] права власності на автомобіль марки DAEWOO NEXIA номер кузова [NUMBER] , сірого кольору державний номерний знак [NUMBER] і стягнення з [PERSON] половини вартості даного транспортного засобу у розмірі 26 730 грн., 37 коп., суд відмовляє у задоволенні такої позовної вимоги у зв`язку з відмовою відповідача [PERSON] від сплати компенсації вартості частки та його запереченнями щодо задоволення позовних вимог у частині визнання за ним, [PERSON] , права власності на автомобіль марки DAEWOO NEXIA номер кузова [NUMBER] . Згідно частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частинами четвертою, п`ятою статті 71 СК України визначено, що у випадку присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно визначено обов`язкову згоду одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової компенсації на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У зв`язку з цим спірне майно підлягає поділу між колишнім подружжям у рівних ідеальних частках (без реального поділу), залишаючись у їхній спільній частковій власності, оскільки сторони не вчинили дій, передбачених законом щодо припинення права власності одного з подружжя, що відповідає роз`ясненням, наданим судам у пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». У пунктах 22, 24, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статті 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Тобто, суд вбачає відсутність предмету спору в частині вимог позивача [PERSON] щодо визнання в порядку поділу майна подружжя за [PERSON] права власності на автомобіль марки DAEWOO NEXIA номер кузова [NUMBER] , сірого кольору державний номерний знак [NUMBER] і стягнення з [PERSON] половини вартості даного транспортного засобу у розмірі 26 730 грн., 37 коп., оскільки право власності на спірний автомобіль зареєстровано за [PERSON] , а відповідач [PERSON] не заперечує щодо перебування автомобіля у власності позивача та відмовляється від права володіти ним та сплати компенсації вартості 1/2 частки спірного автомобіля позивачу [PERSON] . Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ст. 63 СК України дружина і чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 73 СК України встановлено, що за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Статтею 41 Конституції України визначеного кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом прав спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України при вирішенні спору, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вирішуючи спір між колишнім подружжям про поділ майна, суд встановлює: 1) обсяг спільного майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства - ним є будинок та комплекс будівель та споруд; 2) з`ясовує джерело та час його придбання, - майно придбане в період наявних офіційно зареєстрованих шлюбних відносин. Згідно із ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. В ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплені принципи непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Враховуючи вищезазначене, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача в частині та, з урахуванням ч. 4 ст. 206 ЦПК України, враховуючи часткове визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання в порядку поділу майна подружжя за [PERSON] та [PERSON] права власності по 1/2 частині земельної ділянки із кадастровим номером: 3222482001:01:006:5224, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та відмовляє у задоволенні позовних вимог про визнання в порядку поділу майна подружжя за [PERSON] права власності на автомобіль марки DAEWOO NEXIA номер кузова [NUMBER] , сірого кольору державний номерний знак [NUMBER] і стягнення з [PERSON] половини вартості даного транспортного засобу у розмірі 26 730 грн. 37 коп. у зв`язку з відмовою відповідача щодо визнання в порядку поділу майна подружжя за [PERSON] права власності на автомобіль. А також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2020 року становить 2102 грн. 00 коп. Тобто, за подання позовної заяви та уточненої позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1216,17 грн. (1681,60 грн. та 750,75 грн.). За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з перерахунком та пропорційністю сплати судового збору сторонами, враховуючи часткове визнання відповідачем позовної заяви, суд вважає за необхідно поділити між сторонами обов`язок зі сплати судового збору та витрат на оплату послуг з проведення експертом оцінки вартості земельної ділянки, проведеної ТОВ «Офіс незалежних експертиз», у розмірі 3500,00 грн., а отже стягнути з позивача на користь відповідача 1750,00 грн. (3500,00 грн. / 2) за проведення експертної оцінки та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1216,17 грн. (2432,35 грн. / 2). На підставі викладеного,

Outcome: partial