Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області звернулась із позовом до [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Романішина Я.О., державного реєстратора Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області Мартинюк О.В. про визнання недійсним договорів купівлі - продажу та скасування рішень про державну реєстрацію права власності. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що зі сторони співвідповідачки [PERSON] чинились перешкоди під час робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення, а саме, щодо утримання автопавільйону на автомобільній дорозі Н-03 Житомир - Чернівці км 107+407 (ліворуч) в с. Старий Остропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було з`ясовано, що у приватній власності співвідповідачки [PERSON] знаходиться нежитлове приміщення загальною площею 40,0 кв. м. по [ADDRESS] , що співпадає з прив`язкою автомобільної дороги Н-03 Житомир - Чернівці 107+407 (ліворуч). Право власності зареєстроване приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Романішиним Я.О. на підставі посвідченого ним же договору купівлі - продажу за р.№1202 від 24 червня 2020 року. Попереднім власником даної нерухомості був співвідповідач [PERSON] , право власності за яким було зареєстровано державним реєстратором Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області Мартинюк О.В. на підставі договору купівлі - продажу від 18 червня 2003 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Вектра» та [PERSON] . При цьому дане право власності не було зареєстроване за товариством, діяльність якого до того ж припинена 18 лютого 2014 року. Спірна нерухомість розташована на земельній ділянці площею 4,5186 га, кадастровий номер 6824288600:02:002:0001, яка належить до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, з видом використання - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, і перебуває у постійному землекористуванні Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області. В текстах двох договорів купівлі - продажу не зазначені такі істотні умови, як розмір та кадастровий номер цієї земельної ділянки, що є порушенням ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, оскільки до особи, яка набула право власності на будівлю (споруду), переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщенні, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області є постійним землекористувачем земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (автопавільйон), земельна ділянка з постійного користування не вилучалась, автопавільйон є складовою частиною автомобільної дороги, відноситься до державної власності та не підлягає приватизації. Оскільки зміст оскаржуваних правочинів суперечить цивільному законодавству, а також інтересам держави та суспільства, неправомірно було проведено купівлю-продажу спірного нерухомого майна (автопавільйону) та реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому просить: визнати недійсним укладений 18 червня 2003 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Вектра» та [PERSON] договір купівлі - продажу та скасувати рішення державного реєстратора Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області Мартинюк О.В. про державну реєстрацію права власності за [PERSON] ; визнати недійсним договір купівлі - продажу, посвідчений Романішиним Я.О., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, 24 червня 2020 року за р.№1202 між [PERSON] і [PERSON] , та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] , винесене приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Романішиним Я.О. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2021 року прийнято до розгляду справу за правилами загального провадження. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 червня 2022 року до участі в справі в якості співвідповідача було залучено [PERSON] . Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування. Також вказала, що в матеріалах реєстраційної справи відсутні докази походження права власності на нежитлове приміщення у товариства з обмеженою відповідальністю «Вектра» та реєстрації права власності в бюро технічної інвентаризації, крім того речове право виникло до 01 січня 2013 року, тому державний реєстратор перед державною реєстрацією речового права на нерухоме майно 01 червня 2020 року зобов`язаний був направити запити до органів влади, підприємств, установ чи організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію речових прав на нерухоме майно до 01 січня 2013 року. При реєстрації речового права також були залишені поза увагою відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та інших реєстрів (кадастрів), систем щодо земельної ділянки за кадастровим номером 6824288600:02:002:0001, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна, що підлягає реєстрації. Щодо реєстрації автопавільйону, як об`єкта нерухомого майна, зауважила, що автомобільні дороги не підлягають реєстрації в Державному реєстрі речових прав, а автопавільйон є складовою частиною автомобільної дороги. Про порушення свого права Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області дізналась під час ремонтних робіт даної ділянки дороги, після чого 26 серпня 2020 року був зроблений запит на формування інформаційної довідки з відповідних Державних реєстрів. 30 грудня 2020 року подано даний позов, тобто в межах трирічного строку позовної давності. Співвідповідачі [PERSON] , [PERSON] заперечили проти задоволення позову. Вважають себе добросовісними набувача спірного нежитлового приміщення. Вказують на недоведеність позивачем права власності чи користування на заявлений автопавільйон, як об`єкт нерухомого майна. Оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно немає жодних відомостей про реєстрацію будь-яких прав за Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області. В двох оскаржуваних договорах купівлі-продажу об`єктом було нежитлове приміщення за конкретною адресою, а не автопавільйон за невідомою адресою розташування. На момент укладення договору купівлі-продажу №б/н від 18 червня 2003 року будь-яке право чи інтерес позивача не могли бути порушені, так як право постійного користування у нього виникло 11 вересня 2015 року. Право власності за [PERSON] виникло з моменту передачі майна, так як на той час не була обов`язковою реєстрація права власності. Договір не підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню. Просять застосувати до позовних вимог про визнання недійсним даного договору купівлі-продажу строки позовної давності. Розцінюють безпідставним твердження позивача про порушення, внаслідок посвідчення договору купівлі - продажу за р.№1202 від 24 червня 2020 року, прав на земельну ділянку, на якій знаходиться їх нежитлове приміщення. Вважають незаконним заявлене право постійного користування земельною ділянкою, оскільки рішення про передачу у постійне користування приймалось неуповноваженим органом. Причиною неотримання у власність чи у користування частини земельної ділянки, на якій розташоване придбане нежитлове приміщення, зазначають те, що продавець на момент укладення договору купівлі-продажу не мав права власності чи права користування на цю земельну ділянку. Відсутність інформації про кадастровий номер земельної ділянки в договорах купівлі-продажу, як істотної умови, не вважають підставою визнання договорів недійсними. Аналогічні заперечення висловили у своїх відзивах на позов співвідповідач [PERSON] , представник державного реєстратора Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області, а також в судовому засіданні співвідповідач приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Романішин Я.О. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області заснована на державній власності і належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України, яке відповідно до Указу Президента України від 13 квітня 2011 року №456/2011 «Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України» є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України. Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області утворена відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2000 року №420 «Про структуру управління дорожнім комплексом», від 28 грудня 2001 року №1809 «Деякі питання Державної служби автомобільних доріг», від 06 серпня 2003 року №1221 «Деякі питання управління дорожнім комплексом», розпорядження Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1221-р «Питання управління Державною службою автомобільних доріг об`єктами державної власності». У відповідності до змісту Державного акту на право постійного користування землею серії І-ХМ №000835, виданого Староостропільською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 02 березня 1995 року на підставі рішення Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 02 березня 1995 року за №1 Хмельницькому облавтодору надано у постійне користування 26,40 га землі в межах згідно з планом землекористування для обслуговування автошляхів. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №35. Згідно плану зовнішніх меж землекористування до вищевказаного Державного акту, технічного паспорту автомобільної дороги Н-03 Житомир-Чернівці та лінійного графіку автомобільної дороги на автомобільній дорозі державного значення Н-03 Житомир-Чернівці км 107+407 (ліворуч) розташований автопавільйон. Товариство з обмеженою відповідальністю «Хмельницьктранс» листом за №2/1-467 від 15 грудня 2009 року повідомило Службу автомобільних доріг у Хмельницькій області, що до 31 грудня 2009 року буде звільнене приміщення автопавільйону, в якому знаходилась Остропільська автостанція. Також листом від 20 вересня 2022 року за №199 товариство з обмеженою відповідальністю «Хмельницьктранс» підтверджує, що автопавільйон (будівля колишньої автобусної станції), прив`язка автомобільної дороги Н-03 Житомир-Чернівці 107+407 (ліворуч) співпадає з адресою вул. Центральна, 2/4 с. Старий Остропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області і використовувався товариством за згодою Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області для розташування автобусної станції та реалізації квитків. Приміщення Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області (автопавільйон, будівля колишньої автобусної станції) було звільнено 30 грудня 2009 року. Питання передачі будівлі автостанції іншим юридичним чи фізичним особам товариство не розглядало. З довідки про балансову вартість, наданої Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області за №299 від 08 лютого 2021 року вбачається, що автомобільна дорога державного значення Н-03 Житомир-Чернівці протяжністю 198,3 км зі всіма складовими автомобільної дороги відповідно до ст. 9 Закону України «Про автомобільні дороги» (в тому числі автопавільйон, що знаходиться на автомобільній дорозі державного значення Н-03 Житомир-Чернівці км 107+407 (ліворуч)) знаходяться на балансі Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, загальна вартість складає 908,636,1 тис. грн. Згідно довідки виконавчого комітету Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 17 травня 2020 року за №428 нежитлове приміщення (будівля колишньої автобусної станції) загальною площею 40,0 кв. м. дійсно знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В інформаційній довідці №К-88/0-0.30-89/143-20 від 10 червня 2020 року відділ у Старокостянтинівському районі Головного Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вказав, що об`єкт нерухомого майна (нежитлова будівля) по [ADDRESS] розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером 6824288600:02:002:0001. У відповідності до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-6811786942020 від 11 червня 2020 року земельна ділянка з кадастровим номером 6824288600:02:002:00001: розташована в с. Старий Остропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області; цільове призначення - 12.04 Для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оброни та іншого призначення; вид використання - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства; форма власності - державна, площа - 4,5186 га. Державна реєстрація земельної ділянки здійснена 26 грудня 2014 року управлінням Держземагенства у Старокостянтинівському районі Хмельницької області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої ПП «Поділляземінвест» 03 листопада 2014 року. Право власності - Старокостянтинівська районна державна адміністрація Хмельницької області. Право постійного користування земельною ділянкою - Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області. Як слідує з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна за №303744681, сформованого Маківською сільською радою Маківської сільської об`єднаної територіальної громади Хмельницької області за заявою [PERSON] , на земельну ділянку, площею 4,5186 га, за кадастровим номером 6824288600:02:002:0001, яка розташована в с. Старий Остропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області, право державної власності зареєстроване 11 вересня 2015 року на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», серія та номер: 5245-VI, прийнятий Верховною Радою України 06 вересня 2012 року, власник - Старокостянтинівська районна державна адміністрація Хмельницької області. Право постійного користування земельною ділянкою за Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області на підставі витягу з рішення, серія та номер 3, прийнятий 12 березня 2015 року Староостропільською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, зареєстровано 11 вересня 2015 року. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24383562 від 14 вересня 2015 року, Реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області. Згідно зі ст.112 Земельного кодексу України охоронні зони створюються уздовж земель транспорту для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти. Відповідно до положень ст. 31 Закону України «Про транспорт» до земель дорожнього господарства належать землі, надані в користування під проїзну частину, узбіччя, земляне полотно, декоративне озеленення, резерви, кювети, мости, тунелі, транспортні розв`язки, водопропускні споруди, підпірні стінки, смуги відведення і розташовані в їх межах інші дорожні споруди та обладнання. До складу земель дорожнього господарства входять також землі, що знаходяться за межами смуг відведення, якщо на них розміщені споруди, що забезпечують функціонування автомобільних доріг, зокрема, будинки (в тому числі жилі), споруди дорожньої служби з виробничими базами, об`єкти служби дорожнього сервісу. Землі, що знаходяться під автомобільними дорогами загального користування та їх спорудами, надаються дорожнім організаціям у користування відповідно до чинного законодавства. Відповідно до змісту ст. 9 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими автомобільної дороги загального користування у межах смуги відведення є: земляне полотно; проїзна частина; дорожнє покриття; смуга руху; споруди дорожнього водовідводу та водоочисні споруди; споруди шумозахисні; штучні споруди; засоби технологічного зв`язку; інженерне облаштування: спеціальні споруди та засоби, призначені для забезпечення безпечних та зручних умов руху (освітлення, стаціонарні комплекси вимірювання вагових і габаритних параметрів транспортних засобів, примусового зниження швидкості руху); архітектурне облаштування: архітектурні споруди та декоративні насадження, призначені для забезпечення естетичного вигляду автомобільних доріг; технічні засоби організації дорожнього руху, автопавільйони, лінійні споруди і комплекси, що забезпечують функціонування і збереження доріг; елементи санітарного облаштування; зелені насадження; спеціально облаштовані місця дня зупинки маршрутних транспортних засобів. Розміщення інших об`єктів у межах смуги відведення без дозволу власників доріг, органів, що здійснюють управління автомобільними дорогами, забороняється. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування є складовою Єдиної транспортної системи України і задовольняють потреби суспільства в автомобільних пасажирських і вантажних перевезеннях. Автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації. Відповідно до ч.1 ст.92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (частина 2 статті 65 вказаного Кодексу). Отже, право постійного землекористування земельною ділянкою, яка перебуває у державній власності є безстроковим, строк переоформлення права постійного користування земельною ділянкою в даний час законом не визначений та не обмежений. 18 червня 2003 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вектра», ідентифікаційний код 22783439, (продавець) та [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , (покупець) в с. Старий Остропіль Старкостянтинівського району Хмельницької області уклали договір купівлі-продажу об`єкта нерухомості. Об`єктом купівлі-продажу було нежитлове приміщення, загальною площею 40,0 кв. м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Загальна вартість об`єкта продажу визначена в 7500 грн, які були сплачені, в тому числі ПДВ, до підписання договору. В п. 4.2 продавець гарантував, що об`єкт не є проданим, подарованим, заставленим, не знаходиться під арештом, судових справ щодо нього не порушено. Об`єкт є вільним від будь-яких прав та домагань третіх осіб, що засновані на промисловій власності або іншій інтелектуальній власності. Пунктом 5.1 договору сторони визначили, що договір набирає чинності з моменту складання Акту прийому-передачі об`єкта сторонами. Перехід права власності відбувається з моменту передачі об`єкта. Разом із тим в договорі відсутня інформація: про підстави виникнення права власності на майно (новостворене, перероблене, викуп тощо), про походження права власності продавця на дану нерухомість, стосовно земельної ділянки, на якій знаходиться нерухоме майно. 18 червня 2003 року в с. Старий Остропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області сторони договору склали акт приймання-передачі даного об`єкта нерухомості. У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 08 червня 2022 року Хмельницькою районною державною адміністрацією 18 лютого 2014 року здійснена державна реєстрація припинення юридичної особи за спрощеною процедурою шляхом ліквідації товариства з обмеженою відповідальністю «Вектра», ідентифікаційний код 22783439. 04 березня 2020 року фізичною особою - підприємцем [PERSON] на ім`я [PERSON] виготовлений технічний паспорт на нежитлове приміщення 1985 року забудови, загальною площею 40,0 кв.м. по [ADDRESS] . 01 червня 2020 року за р.№39789106 [PERSON] до державного реєстратора прав на нерухоме майно Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області подав заяву про проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на нежитлове приміщення, що розташоване: [ADDRESS] , графа про кадастровий номер земельної ділянки не заповнена, також не зазначені документи, які подавались для проведення державної реєстрації прав, і не описано ї зміст. В реєстраційній справі відсутні запити державного реєстратора відносно об`єкта нерухомого майна, суб`єкта права власності, земельної ділянки, на якій заявлена нерухомість розташована. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Мартинюк О.В. Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області за №52501904 від 03 червня 2020 року вирішено провести державну реєстрацію права власності за [PERSON] на заявлений об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2092774768242. 24 червня 2020 року за р.№1202 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Романішиним О.Я. посвідчено договір купівлі-продажу між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) нежитлового приміщення площею 40,0 кв.м. по [ADDRESS] за 36240 грн, які одержані продавцем до підписання даного договору. В обов`язки продавця сторони вказали, зокрема, попередити покупця про права третіх осіб на це майно (п. 3.1.2 договору). Також продавець до укладення договору підтвердив, що дане майно нікому не продано, не подаровано, не заставлено, у спорі і під забороною не перебуває, як внесок до статутного фонду інших юридичних осіб не внесене, вільне від прав третіх осіб. Продавець гарантував, що дане майно відповідає вимогам, які пред`являються до приміщень, придатне для експлуатації (п. 4.1. договору). В п. 4.9 договору нотаріусом роз`яснено сторонам зміст ст. ст. 81, 120, 125, 126, 103-109, 202 ЗК України (щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку), ст. 127 ЗК України (щодо продажу земельних ділянок державної або комунальної власності), ст. 377 ЦК України (щодо переходу права власності на земельну ділянку, на якій розміщена нерухомість). Співвідповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в своїх поясненнях вказували на обізнаність в тому, що земельна ділянка, на якій знаходиться спірне нерухоме майно, перебуває в державній власності і на правах постійного користування в Службі автомобільних доріг у Хмельницькій області, про що також повідомляли і нотаріуса. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №213705711, сформованої 24 червня 2020 року приватним нотаріусом Романішиним Я.О., на предмет договору за [PERSON] зареєстроване право власності, інформація щодо інших речових прав, іпотек, обтяжень відсутня. 24 червня 2020 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Романішиним Я.О. на підставі його рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52806249 від 24 червня 2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності внесено записи про право власності №37020338 на предмет договору за [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2092774768242. Співвідповідачі [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що придбане нежитлове приміщення не є новобудовою і придбане для здійснення підприємницької діяльності. Станом на 31 грудня 2012 року згідно даних реєстрації права власності в КП «Старокостянтинівське БТІ» за Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області чи за будь-яким іншим суб`єктом право власності на спірне нерухоме майно не було зареєстроване (довідка КП «Старокостянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» за №193 від 10 лютого 2022 року). Співвідповідачка [PERSON] неодноразово офіційно зверталась до Хмельницької районної державної адміністрації та Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області для отримання дозволу на розробку технічної документації щодо поділу даної земельної ділянки з подальшим наданням їй в оренду новоствореної земельної ділянки площею 60 кв.м. для обслуговування об`єктів торгівлі, в чому їй було відмовлено. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Таким чином у [PERSON] відсутні правові підстави для використання земельної ділянки для обслуговування розташованого на ній спірного нежитлового приміщення. На даний спір поширюється загальна позовна давність тривалістю у три роки (ч.1 ст.257 ЦК України). Сторона позивача вказала, що про порушення свого права на спірне нерухоме майно (автопавільйон) дізналась під час ремонтних робіт на даній ділянці автомобільного дороги та отримання 26 серпня 2020 року офіційної інформації про оформлення права приватної власності на їх майно, після чого 30 грудня 2020 року звернулась з даним позовом до суду. Дана обставина стороною співвідповідачів не спростована. Тому строк позовної давності не пропущено, а отже клопотання про застосування позовної давності не підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.316, ч.1 ст.317, ч.ч.1,2 ст.321, ч.ч.1,2 ст.328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказано на те, що судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Оскаржувані договори не містять всіх істотних умов щодо предмету договорів купівлі-продажу, не зазначено підставу виникнення та походження права власності на нежитлове приміщення за товариством з обмеженою відповідальністю «Вектра» та інформації про земельну ділянку, на якій розташована дана нерухомість. Укладені договори купівлі-продажу означеного нерухомого майна слід визнати недійсними, оскільки вони суперечать закону, так як порушено право власності та право користування первинних власника та землекористувача, а також дані правочини не створювали набувачам нерухомості правової можливості реалізувати право власності на придбане майно, оскільки земельна ділянка, на якій знаходиться автопавільйон (нежитлове приміщення), є власністю держави, позивач має право постійного користування нею, тому земля не може бути передана у приватну власність чи в оренду, а отже дану нерухомість необхідно повернути у власність держави та у користування позивачу. У відповідності з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Верховним Судом України в постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2510цс15 висловлено правову позицію про те, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід оцінювати три критерії на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу. Принцип «пропорційності» передбачає дотримання справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Спірна нерухомість є складовою автомобільної дороги загального користування у межах смуги відведення автомобільної дороги державного значення на території Староостропільської сільської ради Староостропільська об`єднана територіальна громада Хмельницького району Хмельницької області, перебуває на балансі Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, на яку поширюється чітка заборона на передавання у приватну власність (ст. 1 Закону України «Про джерела фінансування шляхового господарства України» та ст. ст. 7, 8 Закону України «Про автомобільні дороги»), та може бути лише у власності держави. Земельна ділянка, на якій розташоване спірне майно, знаходиться в смузі відводу автомобільної дороги державного значення Н-03 Житомир-Чернівці км 107+407 (ліворуч), належить до земель транспорту, перебуває у державній власності і у постійному користуванні позивача. Враховуючи наведене вище, за встановлених обставин, враховуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що набуття співвідповідачами [PERSON] та [PERSON] права приватної власності на спірне майно, та державна реєстрація такого права, порушує права позивача, як постійного користувача та позбавляє його повноцінного доступу до майна (автопавільйону), яке є складовою автомобільної дороги, та земельної ділянки у межах смуги відведення автомобільної дороги державного значення Н-03 Житомир-Чернівці км 107+407 (ліворуч). Таким чином суд вбачає порушення прав позивача, за захистом яких спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а тому підлягає задоволенню. Судові витрати покладаються на співвідповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України).

Outcome: approved