Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

У жовтні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія (далі - ТОВ «ФК) «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором позики. В обґрунтування позову вказувало, що 30 жовтня 2020 року ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] уклали Договір позики №1221381. Договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача. 11.08.2021 року ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу №11-08/2021, відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 11.08.2021 року до Договору факторингу №11-08/2021 від 11.08.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 15 682,00 грн. 30 березня 2021 року ТОВ Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] уклали кредитний договір №2087205450/659064. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача. 16.02.2022 року ТОВ Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу №16022022, відповідно до якого ТОВ Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 16.02.2022 року до Договору факторингу №16022022 від 16.02.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 13 912,50 грн. 30 квітня 2021 року ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] уклали Договір позики №0673298289. Договір позики підписано шляхом підписання акцепту оферти від 30 квітня 2021 року на укладення договору надання позики та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора в якості аналога власноручного підпису позичальника. 22.06.2022 року ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу №22/06-22, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 22.06.2022 року до Договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 44 530,00 грн. 22 квітня 2021 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] уклали кредитний договір №00-3110395. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача. 27.09.2021 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу №27092021, відповідно до якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 27.09.2021 року до Договору факторингу №27092021 від 27.09.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 11 480,00 грн. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. За таких обставин просило стягнути із [PERSON] заборгованість: за договором позики №1221381 у розмірі 15 682,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8279,20 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 1402,80 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику; за кредитним договором №2087205450/659064 в розмірі 13 912,50 грн., з яких; 3500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10412,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; за договором позики №0673298289 в розмірі 44 530,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 40 530,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №00-3110395 в розмірі 11 480,00 грн., з яких: 3500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7980,00 грн. - сума заборгованості за звичайними відсотками. А всього стягнути 85 604,50 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу [PERSON] ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялась на його зареєстроване місце проживання згідно відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб [ADDRESS] . До суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з якого вбачається, що копію позовної заяви з додатками [PERSON] отримав особисто 01.02.2023 року. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про поновлення строку для подачі заперечення на відповідь на відзив. 27.03.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості від [PERSON] . Як вбачається із штампу поштового відправлення відзив був направлений до суду 24.03.2023 року. Таким чином відповідач направив до суду відзив на позовну заяву через півтори місяці після отримання ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками. У тексті ухали суду про відкриття провадження від 17 жовтня 2022 року було роз`яснено право відповідача протягом п`ятнадцяти днів з моменту вручення ухвали на подання відзиву. Відзив на позовну заяву поданий [PERSON] після спливу даного строку, клопотання про поновлення строків заявлено не було. Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Зважаючи на вказані положення цивільного процесуального законодавства, суд не приймає до уваги відзив на позовну заяву, поданий відповідачем [PERSON] . Зважаючи на вищезазначене, суд прийшов до висновку про можливість вирішення питання про стягнення заборгованості. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв?язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 30 жовтня 2020 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики №1221381. Сума позики становила 6000,00 грн. (п. 2.3.3 Договору), строк позики - до 26 листопада 2020 року (п.2.3.4 Договору). Відповідно до п. 2.6 Договору позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті на веб-сайті Товариства протягом трьох робочих днів з дати підписання Договору. Пункт 8.1 Договору передбачає, що усі електронні документи, підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором, мають таку ж юридичну силу, як і власноруч підписані документи в паперовій формі та породжують права і обов`язки для сторін. Відповідно до п. 8.3.5 Договору підписуючи Договір позичальник підтверджує, що вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІФОЮ», які є невід`ємною частиною договору. Договір Позики підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 30.03.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено договір фінансового кредиту №2087205450/659064. Сума фінансового кредиту становила 3500,00 грн. (п. 1.1 Договору), строк позики - 25 днів, до 23.04.2021 року (п.1.2 Договору). Пунктом 1.4 Договору передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Відповідно до п. 6.8 Договору підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Договір підписано [PERSON] електронним підписом. 30 квітня 2021 року [PERSON] надав акцепт оферти від 30 квітня 2021 року на укладення договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0673298289/1 від 30 квітня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] та отримання кредиту згідно заявки-анкети №3615149 від 30 квітня 2021 року. Сума кредиту становила 4 000,00 грн., строк користування кредитом 20 днів, строк дії договору 3 роки. Відповідно до акцепту оферти «я підтверджую, що самостійно перед укладенням Договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на сайті Товариства, Проектом договору і який відповідає умовам даного Договору, та погоджуюся з ними». Договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 22 квітня 2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] укладено кредитний договір №00-3110395. Сума кредиту становила 3500 грн. (п. 1.2 Договору), строк дії кредиту - 30 днів (п.1.3 Договору). Пунктом 2.2 Договору передбачено, що кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем із свого поточного рахунку в сумі 3500,00 грн. на карту позичальника … Відповідно до п. 7.2 Договору позичальник підтверджує, що йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.01 р., ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та ознайомлений з Правилами надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщено на сайті. Пунктом 7.11 Договору встановлено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису Сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, що і власноручний підпис. Договір підписано [PERSON] електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 зазначеного закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 3,4 статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Отже, підпис [PERSON] договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором прирівнюється до його власноруч здійсненого підпису. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Зважаючи на ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Положеннями ст. 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення договору позики проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті ані первинним кредиторам, ані позивачу, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Отже, суд встановив, що перед укладенням договорів [PERSON] був ознайомлений з усіма його умовами і погодився укласти договір саме на таких умовах, про що свідчить його електронний підпис у кожному із договорів. Крім того, судом встановлено, що 11 серпня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11-08/2021, відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до п.1.2 вказаного Договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. У відповідності до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №11-08/2021 від 11.08.2021 року, боржником є [PERSON] із загальною сумою заборгованості у розмірі 15 682,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору від 11.08.2021 року заборгованість за сумою позики складає 6000 грн., заборгованість за процентами - 9682 грн., а загальна заборгованість складає 15 682 грн. 16 лютого 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №16022022, відповідно до якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до п.1.2 вказаного Договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. У відповідності до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №16022022 від 16.02.2022 року, боржником є [PERSON] із загальною сумою заборгованості у розмірі 13 912,50 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №2087205450/659064 від 30.03.2021 року станом на 31.08.2022 року заборгованість за Кредитним договором 2087205450/659064 від 30.03.2021 року не погашена, залишок заборгованості складає 13 912,50 грн. 22 червня 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №22/06-22, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до п.1.2 вказаного Договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. У відповідності до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року, боржником є [PERSON] із загальною сумою заборгованості у розмірі 44 530,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №0673298289 від 30.04.2021 року заборгованість разом складає 44 530,00 грн. 27 вересня 2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27092021, відповідно до якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. У відповідності до витягу з реєстру боржників №1 до Договору факторингу №27092021 від 27.09.2021 року, боржником є [PERSON] із загальною сумою заборгованості у розмірі 11 480,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-3110395 від 22.04.2021 року станом на 30.06.2022 року заборгованість за Кредитним договором №00-3110395 від 22.04.2021 року не погашена, залишок заборгованості складає 11 480 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. У відповідності до ч.1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Зобов`язання [PERSON] не виконав ані перед первинними кредиторами, ані перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного позивачем розміру заборгованості відповідач не надав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні та достатні докази на підтвердження права вимоги до [PERSON] . Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договорома в загальному розмірі 85 604,50 грн. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач надає суду платіжну доручення №29294 від 23 вересня 2022 року, зі змісту якої вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» здійснило платіж у розмірі 2481 грн. із призначенням платежу «… судовий збір за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» …». Зважаючи на те, що інших доказів на підтвердження судових витрат позивач не надає, суд розглядає питання щодо розподілу судових витрат у межах сплати судового збору. Зважаючи на положення ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із Відповідача [PERSON] у розмірі 2481 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved