Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

До суду від представника Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» - адвоката Сапсая Олексія Володимировича надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду та клопотання про залучення доказів понесених судових витрат, згідно з якою представник позивача просить стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 лютого 2023 року вказану заяву призначено до розгляду на 22 березня 2023 року. 22 березня 2023 року від представника позивача надійшла заява про розгляд заяви без його участі. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання 22 березня 2023 року сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив таке. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 26 грудня 2022 року позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задоволено частково. Стягнуто з солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" 103503,97 грн. - заборгованості за спожиту електричну енергію, 12411,66 грн. - інфляційних втрат та 3045,43 грн. - 3% річних. Також стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" судовий збір з кожного по 184,67 грн., що разом становить 1292,68 грн. В обґрунтування вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача зазначає, що з метою забезпечення представництва інтересів стягувача в суді в даній справі та надання інших видів правової допомоги стягувач уклав з АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ПЕРШИЙ РАДНИК» договір про надання правової допомоги № 308-20 від 15.04.2020 та додаткову угоду № 4 до договору. У позовній заяві позивач заявив про судові витрати, які він очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи та зазначив, що орієнтовний розрахунок судових витрат на момент подання позову складає 10 000,00 грн. Судові витрати, які стягувач поніс у зв`язку із розглядом справи № 754/17468/20 в Деснянському районному суді м. Києва складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн, що підтверджується актом наданих послуг від 28.12.2022. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 48 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові у справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020 вказала, що з запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Позивачем та представником позивача укладено договір про надання правової допомоги № 308-20 від 15.04.2020, строк дії якого продовжено додатковою угодою № 4 від 24.12.2021 до договору. Відповідно до п. 3.2 договору про надання правової допомоги № 308-20 від 15.04.2020 Акт наданих послуг складається та підписується виконавцем за результатом надання послуг в день прийняття судом першої або апеляційної або касаційної інстанції судового рішення, яким закінчується розгляд справи у суді відповідної інстанції. В матеріалах справи міститься Акт від 28.12.2022 за договором про надання правової допомоги № 308-20 від 15.04.2020, згідно з яким виконавцем надано професійну правничу допомогу в рамках справи № 754/17468/20, яка розглянута Деснянським районним судом м. Києва за позовом Клієнта до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (п. 1).Фіксована вартість наданих адвокатами виконавця послуг (розмір гонорару) в суді першої інстанції складає 10 000,00 грн. (п. 2). Заперечень щодо розміру заявлених витрат на правову допомогу від відповідачів не надійшло. Розглянувши заяву представника позивача про відшкодування судових витрат, суд приходить до висновку, що розмір витрат, який підлягає стягненню, слід визначити на підставі приписів ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки вимоги позивача задоволені частково на суму 118961,06 грн., що складає 61,5 % від заявленої позивачем ціни позову (193440,10 грн.), у зв`язку з чим підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 6150,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial