Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 27 лютого 2023 року позов Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за необліковану\~електричну енергію - задоволено. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» (код ЄДРПОУ - 00131713, адреса: м.Одеса, вул. М. Боровського, 28-Б) заборгованість за необліковану електричну енергію у розмірі 26222 (двадцять шість тисяч двісті двадцять дві) гривні 34 (тридцять чотири) копійки на п/р [NUMBER] в АТ «ПУМБ», МФО 334851, код ЄДРПОУ 00131713. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] ,\~РНОКПП \~ [NUMBER] ,\~адреса:\~ [ADDRESS] )\~на користь\~Акціонерного товариства\~«ДТЕК Одеські\~електромережі» (код\~ЄДРПОУ -\~00131713,\~адреса:\~м.Одеса,\~вул.\~М.\~Боровського,\~28-Б)\~ 2481\~(дві\~тисячі чотириста\~вісімдесят одну) гривню в рахунок сплаченого судового збору на п/р [NUMBER] в АТ «ПУМБ», МФО 334851, код ЄДРПОУ 00131713. Представник позивача Калініченко Сергій Миколайович подав заяву про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що судом не було вирішено питання про судові витрати, про які АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» заявляло у позовній заяві, а саме: щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що у\~справі слід\~ухвалити додаткове\~рішення в\~частині розподілу\~судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що позов Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за необліковану\~електричну енергію задоволено та вирішено питання щодо стягнення з відповідача судового збору, однак, питання щодо стягнення із відповідача на користь позивача витрат пов`язаних із отриманням правової допомоги судом вирішено не було. Позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу надано суду договір №137-ОЕМ про надання правової допомоги від 25 вересня 2020 року, додаткову угоду №2224-ООЕ/12 до Договору про надання правової допомоги №137-ОЕМ від 30 грудня 2021 року, додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги №137-ОЕМ від 28 грудня 2022 року, акт надання послуг №52 від 01 березня 2023 року. Статтею 133\~ЦПК встановлено,\~що судові\~витрати складаються\~з судового\~збору та\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір\~судового збору,\~порядок його\~сплати,\~повернення і\~звільнення від\~сплати встановлюються\~законом. До\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на\~професійну правничу\~допомогу; пов`язані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; пов`язані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги. При розрахунку розміру відшкодування має враховуватися час на надання правової допомоги: 1) у судовому засіданні; 2) під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; 3) під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Стороною позивача дійсно надано суду докази на підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом, однак, доказів на підтвердження факту оплати наданої правової допомоги (чеки, квитанції, платіжні доручення) - в сумі 10000 (десять тисяч) гривень матеріали справи не містять та стороною позивача надано не було. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що у справі відсутні достатні, в розумінні ст. ст.\~77,78 ЦПК України, докази на підтвердження факту оплати наданої правової допомоги в пред`явленому до стягненні розмірі, суд дійшов висновку про недоведеність заявленої вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити, ухваливши в цій частині додаткове рішення. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed