Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 11 січня 2012 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 27 000 грн. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, таким чином свої зобов`язання не виконав. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] відповідачка, яка прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Тому, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 січня 2012 року в сумі 17 199,39 грн, а також понесені судові витрати в розмірі 2 684,00 грн судового збору. Ухвалою судді від 23 січня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, одночасно з позовною заявою подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. У судове\~засідання відповідачка\~ [PERSON] \~не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позовну заяву не надала суду. Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 січня 2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого остання отримала кредит, шляхом підписання анкетизаяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У анкетізаяві зазначено, що [PERSON] згідна з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк». Для користування кредитними коштами [PERSON] отримала кредитні картки з наступними номерами: [NUMBER] , дата відкриття 28 січня 2013 року, термін дії травень 2015 року, карта Універсальна mini; [NUMBER] , дата відкриття 11 січня 2012 року, термін дії листопад 2015 року, карта Універсальна; [NUMBER] , дата відкриття 09 листопада 2015 року, термін дії листопад 2017 року, карта Універсальна GOLD; [NUMBER] , дата відкриття 20 листопада 2017 року, термін дії травень 2021 року, карта Універсальна GOLD, з встановленням кредитного ліміту в розмірі 8\~000,00 грн, який в подальшому був збільшений до 27\~000,00 грн, що слідує наданих АТ КБ «ПриватБанк» довідок. Факт користування кредитними коштами також підтверджується випискою за договором № б/н від 11 січня 2012 року, який складено Банком 04 листопада 2022 року. Водночас, позичальник неналежно виконував свої зобов`язання щодо повернення коштів, отриманих у кредит. Згідно з наданим АТ КБ «ПриватБанк» розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № б/н від 11 січня 2012 року, станом на дату її смерті становить 17 199,39 грн, з яких: 17 199,39 грн заборгованість за тілом кредиту. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 18 вересня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ). 18 квітня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» в особі представника звернувся до Першої тернопільської державної нотаріальної контори з претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, Вих. № SAMDN50000056245022. 16 червня 2022 року за № 782/0214 Перша тернопільська державна нотаріальна контора у відповідь на претензію інформувала Банк, що спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] буде повідомлено про претензію кредитора АТ КБ «ПриватБанк». 30 червня 2022 року до спадкоємця позичальника [PERSON] було надіслано листпретензію Вих. № SAMDN50000056245022, в якій Банк повідомив відповідачку про розмір невиконаних зобов`язань позичальника [PERSON] та про необхідність погашення заборгованості в розмірі 17 199,39 грн. Вказана вимога не була виконана, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості. За клопотанням позивача судом витребувано докази завідувачем Першої тернопільської державної нотаріальної контори надано матеріали спадкової справи № 173/2021, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] (лист № 383/0116 від 10 березня 2023 року). Згідно наданих матеріалів, 13 березня 2021 року [PERSON] донька [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадкового майна, вказала, що інших спадкоємців немає. 19 березня 2021 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадково майна, яке складається із 1/5 частки квартири [ADDRESS] . Відтак, 19 березня 2021 року державним нотаріусом видано [PERSON] свідоцтва про право на спадщину: 1/5 частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 249095150. Отож, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Спадкування, перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників. За правилом статті 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1220\~ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Законодавством визначено, що у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. При цьому необхідно враховувати, що спадкування це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не відмовилася від її прийняття, або, якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи не відмовився від прийняття спадщини У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців. Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи. Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом частини першої статті 1282\~ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника. Право на захист є складовою будьякого суб`єктивного права. Визнавши за особою певне цивільне право, законодавець тим самим визнає за кредитором право вимагати надання захисту, у тому числі й у судовому порядку. Отже, у спадкоємців у силу положень статті 1282\~ЦК України із прийняттям спадщини виникає обов`язок задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за зобов`язаннями, які існували на час відкриття спадщини. За змістом частини другої статті 1282\~ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, а тому таке зобов`язання спадкоємців може бути грошовим. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно наданих суду матеріалів спадкової справи № 173/2021, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадково майна, яке складається із 1/5 частки квартири [ADDRESS] та успадкувала вказане майно, що слідує із свідоцтва про право на спадщину від 19 березня 2021 року та підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 249095150. Згідно зі\~ст.\~1281\~ЦК України\~спадкоємці зобов`язані\~повідомити кредитора\~спадкодавця про\~відкриття спадщини,\~якщо їм\~відомо про\~його борги,\~та/або\~якщо вони\~спадкують майно,\~обтяжене правами\~третіх осіб. Кредиторові\~спадкодавця належить\~пред`явити свої\~вимоги до\~спадкоємця,\~який прийняв\~спадщину,\~не пізніше\~шести місяців\~з дня\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~все або\~частину спадкового\~майна незалежно\~від настання\~строку вимоги. Якщо\~кредитор спадкодавця\~не знав\~і не\~міг знати\~про прийняття\~спадщини або\~про одержання\~спадкоємцем свідоцтва\~про право\~на спадщину,\~він має\~право пред`явити\~свої вимоги\~до спадкоємця,\~який прийняв\~спадщину,\~протягом шести\~місяців з\~дня,\~коли він\~дізнався про\~прийняття спадщини\~або про\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. На виконання вимог зазначеної норми закону представник АТ КБ «Приватбанк» 18 квітня 2022 року направив претензію кредитора до Першої тернопільської державної нотаріальної контори та 16 червня 2022 року отримав відповідь № 782/0214, в якій було зазначено, що спадкоємців майна померлої буде повідомлено про претензію кредитора. 30 червня 2022 року позивач надіслав листпретензію до спадкоємця позичальника [PERSON] , яка не була виконана, а тому, за змістом ст.1281 ЦК України не позбавлений права вимоги до відповідачки. Разом з тим, спадкоємець позичальника [PERSON] вимоги АТ КБ «Приватбанк» щодо погашення наявної заборгованості за кредитним договором та угодою не задовольнила, що свідчить про порушення прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк», як кредитора у даних правовідносинах. Оскільки відповідачка прийняла спадщину після смерті своєї матері, то до її складу входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як [PERSON] не відмовилася від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від для відкриття спадщини. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові № 336/437/21 від 26 жовтня 2022 року вказав, що обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Згідно з наданим АТ КБ «ПриватБанк» розрахунком, заборгованість спадкодавця [PERSON] за кредитним договором № б/н від 11 січня 2012 року, станом на дату її смерті становить 17 199,39 грн, з яких: 17 199,39 грн заборгованість за тілом кредиту. Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ст. 1281 ЦК України, оформлення відповідачкою спадкових прав на майно спадкодавця, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 січня 2012 року в розмірі 17 199,39 грн (тіло кредиту). Згідно ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved