Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб. В обґрунтування заявлених вимог заявниця вказала, що вона народилася [INFO] і на даний час ще не досягла повноліття. В 2020 році [PERSON] познайомилась з [PERSON] та між ними склалися теплі і щирі стосунки, вони мають між собою міцні почуття любові та поваги один до одного. Тому заявник [PERSON] має намір зареєструвати шлюб з громадянином [PERSON] , який даний момент є військовослужбовцем та знаходиться в зоні бойових дій. Заявник [PERSON] звернулася до Відділу реєстрації цивільного стану о м. Харкову Немишлянського міськрайонного управління юстиції, про подачу заяви реєстрації шлюбу, їй було роз`яснено, що оскільки заявник не досягла віку з якого можна зареєструвати шлюб, як це передбачено сімейним законодавством України, та необхідно подати судове рішення про надання права на укладення шлюбу. Заявниця зазначила, що батьки [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти укладення шлюбу між їх донькою [PERSON] та [PERSON] . Так як, [PERSON] зможе забезпечити майбутню сім`ю. У зв`язку з вищевикладеним заявниця просить надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON] . У судовому засіданні 15.03.2023 року [PERSON] та [PERSON] було залучено в якості заінтересованих осіб. У судовому засіданні [PERSON] вимоги заяви підтримала у повному обсязі та вказала, що вони познайомились в 2020 році, почали зустрічатися. З серпня 2022 року почали разом мешкати у нього дома, разом з його мамою та бабусею у двокімнатної квартирі, а з жовтня 2022 року у Полтаві, де [PERSON] проходив військову підготовку. Терміновість одруження заявниця пояснює необхідністю офіційного посвідчення відносин, набуття нею прав дружини для можливості зустрічатися та набуття обсягу прав у разі виникнення будь-яких подій стосовно [PERSON] [PERSON] , мати заявниці, у судовому засіданні підтримала заяву та вказала, що необхідність реєстрації шлюбу між її донькою та [PERSON] обумовлена необхідністю підтримки їх психологічного стану у воєнний час та можливостю їх зустрічі. А також у разі виникнення будь-якої ситуації з [PERSON] , [PERSON] буде мати права законної дружини. [PERSON] , батько заявниці, у судовому засіданні підтримав заяву , при цьому зазначивши що терміновості у цьому не вбачає. У судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, 14.03.2023 року надіслав заяву про слухання справи у його відсутність, оскільки він перебуває у зоні бойових дій. Не заперечував проти задоволення заяви. У судове засідання заінтересована особа та Індустріально-Немишлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків)не з`явився по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ч.1 ст.19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] народилася [INFO] і є неповнолітньою особою. Відповідно до п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст.23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч.3 ст.293 ЦПК України). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до вимог ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Статтею 22 СК України передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. У статті 12 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначається наступне: чоловік та жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національним законами, які регулюють здійснення цього права. Такими законами є Конституція України та Сімейний кодекс, якими визначено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Проти саме шлюбний вік - складна правова категорія, основою для визначення якої є не лише і не стільки здатність до статевого життя і зачаття дитини. В Україні, шлюбний вік визначається з урахуванням статевої зрілості, завершення фізичного росту організму, стану психічного, розумового, морального та соціального розвитку людини, які в комплексі мають забезпечити здатність її до виконання нової суспільної ролі - дружини, матері, чоловіка, батька. Дана вимога повністю відповідає принципам Загальної декларації прав людини. Суд зазначає, що для встановлення факту, що ранній шлюб відповідатиме інтересам особи, суду належить подати відповідні докази. Заявником не надано доказів обґрунтування відповідності укладання шлюбу інтересам неповнолітньої особи. Посилання заявниці на бажання отримати статус дружини [PERSON] для вирішення можливих у майбутньому питань щодо останнього не є виключною обставиною. Також реєстрація шлюбу для психологічного спокою заявниці та [PERSON] не підтверджена у суді. Крім того, відсутні докази фактичного створення сім`ї. Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю, показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази), сумісний відпочинок, тощо. Факт сумісного тимчасового проживання заявниці та [PERSON] протягом 4 місяців не може свідчити про наявність відносин притаманним шлюбним. На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви [PERSON] та відповідність її інтересам, оскільки остання не пояснила та не надала суду належним та допустимих доказів в обґрунтування заяви.

Outcome: dismissed