Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом, у якому просить: виселити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з кімнати [ADDRESS] студентського сімейного гуртожитку № 22 , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , без надання іншого жилого приміщення та стягнути з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на користь Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» судові витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» є балансоутримувачем гуртожитку № 22, який знаходиться за адресою: вул. Металістів, 6, м. Київ, що підтверджується наказом МОН від 13.02.2020 № 185. Наказом НТУУ «КПІ» від 03.09.2001 № 4-85 даному гуртожитку надано статус студентського гуртожитку для проживання сімейних студентів, аспірантів, докторантів НТУУ «КПІ». Наказом від 15.09.2017 № 2-197 [PERSON] було зараховано до аспірантури КПІ ім. Ігоря Сікорського на очну (денну) форму навчання. Строк навчання з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2021 року. 28.02.2018 [PERSON] звернувся до позивача із заявою про надання йому разом з сім`єю кімнати у студентському сімейному гуртожитку № 22 на період навчання [PERSON] в аспірантурі. На підставі вказаної заяви було вирішено поселити [PERSON] як аспіранта КПІ ім. Ігоря Сікорського на термін навчання в аспірантурі. [PERSON] разом з сім`єю: дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] було надано для проживання кімнату [ADDRESS] в гуртожитку № 22. Таким чином, кімнату [ADDRESS] в гуртожитку № 22 було надано для проживання разом з сім`єю виключно на термін навчання [PERSON] в аспірантурі КПІ ім. Ігоря Сікорського. У 2020-2021 навчальному році наказом від 25.02.2021 № 66-а [PERSON] було надано академічну відпустку з 01.03.2021 по 28.02.2022. Проте особи, яким надана академічна відпустка, забезпеченню гуртожитком не підлягають. Відтак, [PERSON] , якому була надана академічна відпустка, втратив право на проживання разом з сім`єю в кімнаті [ADDRESS] гуртожитку № 22. Відповідно до пункту 10.10 Положення про поселення та проживання від 24.06.2009 з моменту виходу наказу про надання академічної відпустки студентська сім`я зобов`язана у двотижневий термін звільнити кімнату в сімейному гуртожитку. Таким чином, відповідачі зобов`язані були звільнити кімнату [ADDRESS] у гуртожитку № 22 до 11.03.2021, чого зроблено не було. Адміністрація студмістечка КПІ ім. Ігоря Сікорського зверталась до [PERSON] з проханням звільнити кімнату, однак він вимоги адміністрації студмістечка не виконав і надалі продовжує безпідставно проживати разом з сім`єю в кімнаті [ADDRESS] гуртожитку № 22. У зв`язку з викладеним просить позов задовольнити. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18.08.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Направлено позивачу копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу - копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву у 15-денний термін з дня вручення /отримання копії ухвали про відкриття провадження в справі та копії позовної заяви з додатками. Зазначено, що відповідно до ч. 4 ст. 178 ЦПК України копія відзиву і додатки до нього мають бути надіслані позивачу та іншим учасникам справи одночасно з надісланням /наданням до суду. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідачі отримали копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 29.09.2022, відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, які повернулись до суду 03.10.2022. 23.10.2022 до суду надійшли заперечення (на відповідь на відзив) [PERSON] , що за своїм змістом відповідає відзиву, в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що не згоден з позовними вимогами, оскільки тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні ст. 8 Конвенції, а тому наступне виселення її з відповідного житла є невиправданим втручанням в приватну сферу особи, порушення прав на повагу до житла. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15.11.2022 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги повністю, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Наголошував, що тривалий час проживання особи в житлі є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомленні належним чином. На день ухвалення рішення відповідачі [PERSON] та [PERSON] своїм правом не скористалися, відзив на позов не подали. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Належним доказом направлення сторонам копій заяв (відзиву) та доданих до неї документів є оригінали фіскального чеку (квитанції) та опису вкладення, в якому зазначені: повне найменування адресата, його поштова адреса та поіменний перелік документів, що надсилається на його адресу. Враховуючи неотримання позивачем відзиву, відсутністю в матеріалах справи підтвердження направлення відзиву сторонам, суд не бере до уваги відзив (заперечення на відповідь на відзив) [PERSON] на позовну заяву. Відповідно до п. 1 р. ІІ Положення про особливості користування гуртожитками закладів фахової передвищої та вищої освіти, затвердженого наказом МОН України від 21.11.2019 № 1452 гуртожитки закладів освіти використовуються для проживання здобувачів вищої та фахової передвищої освіти під час навчання у закладі освіти за очною (денною), заочною формою здобуття освіти, які не мають постійного місця проживання за місцем розташування закладу освіти. Пунктами 3, 4, 5, 6 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 № 498 передбачено, що Жила площа в гуртожитках надається: у вигляді окремого жилого приміщення для відособленого користування однієї особи чи сім`ї; у вигляді ліжко-місця для проживання одиноких осіб, які не перебувають між собою в сімейних відносинах. Розмір жилої площі, що надається в гуртожитку, не може бути менше ніж 6 кв. метрів на одну особу. Для одержання в користування жилої площі в гуртожитку особа подає заяву на ім`я керівника підприємства, установи, організації, органу місцевого самоврядування. Повнолітні члени сім`ї особи, які бажають вселитися в жиле приміщення разом з нею, дають письмову згоду на проживання в зазначеному приміщенні. Адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання особі жилої площі в гуртожитку. У рішенні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи, якій надається жила площа в гуртожитку, склад сім`ї та адреса гуртожитку, в якому надається жила площа. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає особі ордер за формою згідно з додатком, який є єдиним документом, що підтверджує право вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Під час одержання ордера пред`являються документи, що посвідчують особу наймача та всіх членів сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, - свідоцтва про народження), включених до ордера. Ордер зберігається у особи, яка вселяється на жилу площу в гуртожитку, протягом усього строку її проживання у гуртожитку. Згідно зі ст.127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Відповідно до ч.2 ст.128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Згідно зі ст.129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Відповідно до ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Частиною 1 ст.132 ЖК України передбачено, що сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з роботою чи навчанням. Виселення осіб допускається, зокрема, у разі безпідставного користування житловим приміщенням. Виселення має відбуватись у добровільному порядку, а в разі, якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» є балансоутримувачем гуртожитку № 22, який знаходиться за адресою: вул. Металістів, 6, м. Київ, що підтверджується наказом МОН від 13.02.2020 № 185 / а.с. 10-13 /. Наказом НТУУ «КПІ» від 03.09.2001 № 4-85 даному гуртожитку надано статус студентського гуртожитку для проживання сімейних студентів, аспірантів, докторантів НТУУ «КПІ» / а.с. 14 /. Національному технічному університету України «Київський політехнічний інститут» присвоєно ім`я Ігоря Сікорського згідно з Наказом МОН від 17.08.2016 № 992 / а.с. 15 /. Наказом від 15.09.2017 № 2-197 [PERSON] було зараховано до аспірантури КПІ ім. Ігоря Сікорського на очну (денну) форму навчання. Строк навчання з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2021 року / а.с. 16 /. 28.02.2018 [PERSON] звернувся до ректора НТУУ «КПІ» імені І. Сікорського [PERSON] із заявою про надання [PERSON] та [PERSON] кімнати у студентському сімейному гуртожитку № 22 на період навчання в аспірантурі. На підставі вказаної заяви було вирішено поселити [PERSON] як аспіранта КПІ ім. Ігоря Сікорського на термін навчання в аспірантурі, про що накладено резолюцію на заяві / а.с. 17/. [PERSON] разом з сім`єю: дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] було надано для проживання кімнату [ADDRESS] в гуртожитку № 22 / а.с. 18-19 /. Таким чином, кімнату [ADDRESS] в гуртожитку № 22 [PERSON] було надано для проживання разом з сім`єю виключно на термін навчання в аспірантурі КПІ ім. Ігоря Сікорського. Наказом ректора № 4-180 від 24 червня 2009 року затверджено «Положення про поселення та проживання в гуртожитках студмістечка», що є основним нормативним документом, що регламентує організацію та проведення організованого поселення та проживання іногородніх студентів університету денної форми навчання / а.с. 20-32 /. Згідно з пунктом 10.1 Положення про поселення та проживання від 24.06.2009, рішення про продовження проживання сім`ї аспіранта приймається Радою з поселення студентів та аспірантів КПІ ім. Ігоря Сікорського щорічно на початку навчального року на підставі заяви й надання відповідних документів / а.с. 30-31 /. У зв`язку з цим, на підставі заяв [PERSON] строк проживання останнього з сім`єю в кімнаті [ADDRESS] гуртожитку № 22 продовжувався на 2018-2019, 2019-2020, 2020-2021 навчальні роки / а.с. 33-35 /. На підставі прийнятих рішень [PERSON] видавались ордери / а.с. 36-38 /. У 2020-2021 навчальному році наказом від 25.02.2021 № 66-а [PERSON] було надано академічну відпустку. Відповідно до зазначеного наказу, [PERSON] , аспіранту 4 курсу гр. УС-71ф третього (освітньо-наукового) рівня вищої освіти, спеціальність 051 Економіка, освітня програма Економіка, навчання за договором за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб, надати академічну відпустку у зв`язку із сімейними обставинами з 01.03.2021 по 28.02.2022 та виселити з гуртожитку у двотижневий термін / а.с. 39 /. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, мають право на забезпечення гуртожитком та цілодобовим доступом до нього на строк навчання у порядку, встановленому законодавством. Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» здобувач вищої освіти має право на перерву у навчанні у зв`язку з обставинами, які унеможливлюють виконання освітньої (наукової) програми (за станом здоров`я, призовом на строкову військову службу у разі втрати права на відстрочку від неї, сімейними обставинами тощо). Таким особам надається академічна відпустка в установленому порядку. Навчання чи стажування в освітніх і наукових установах (у тому числі іноземних держав) може бути підставою для перерви у навчанні, якщо інше не передбачено міжнародними актами чи договорами між закладами вищої освіти. Таким чином, особи, яким надана академічна відпустка, забезпеченню гуртожитком не підлягають. Відтак [PERSON] , якому була надана академічна відпустка, втратив право на проживання разом з сім`єю в кімнаті [ADDRESS] гуртожитку № 22. Відповідно до пункту 10.10 Положення про поселення та проживання від 24.06.2009 з моменту виходу наказу про надання академічної відпустки студентська сім`я зобов`язана у двотижневий термін звільнити кімнату в сімейному гуртожитку / а.с. 31 /. Відповідачі зобов`язані були звільнити кімнату [ADDRESS] у гуртожитку № 22 до 11.03.2021. [PERSON] було подано заяву від 22.03.2021 про продовження проживання в кімнаті [ADDRESS] гуртожитку № 22 на період академічної відпустки з 01.03.2021 по 28.02.2022, в чому відповідачу було відмовлено / а.с. 40-42 /. Адміністрація студмістечка КПІ ім. Ігоря Сікорського зверталась до [PERSON] з проханням звільнити кімнату, що підтверджується попередженнями № 0700/0021 від 18.03.2021, № 0700/0060 від 01.06.2021, № 0700/0150 від 25.10.2021, з якими [PERSON] було ознайомлено особисто під розпис / а.с. 43-45 /. Наказом від 23.03.2022 № 74а [PERSON] було відраховано з КПІ ім. Ігоря Сікорського з 28.02.2022 за невиконання індивідуального навчального плану аспіранта, як такого, що не приступив до навчання після академічної відпустки згідно наказу № 66а від 25.02.2021 / а.с. 46 /. Відповідно до п. 12.11 Положення про поселення та проживання в гуртожитках Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», затвердженого наказом ректора від 12.01.2022 № НОН/8/2022, сім`ї здобувачів втрачають права на проживання в гуртожитку, якщо здобувачі відраховані з університету. Згідно з пп. 14.1, 14.2 Положення про поселення та проживання від 12.01.2022 здобувачі, які втратили право на проживання в гуртожитках, зобов`язані у двотижневий термін виселитися. Двотижневий термін на виселення починається з дати виходу наказу про відрахування з університету / а.с. 47-62 /. Відтак, [PERSON] разом з сім`єю втратили право на проживання в кімнаті [ADDRESS] гуртожитку № 22. Адміністрація студмістечка КПІ ім. Ігоря Сікорського зверталась до [PERSON] з проханням звільнити кімнату, що підтверджується попередженням № 0700/0049 від 07.06.2022, з яким його було ознайомлено особисто під розпис / а.с. 63 /. Проте відповідачі й надалі продовжують проживати разом з сім`єю в кімнаті [ADDRESS] гуртожитку № 22. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. ЄСПЛ неодноразово висловлювався щодо можливості виселення особи з житлового приміщення. Так, у рішенні від 02 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» («Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine», заява № 19009/04, § 41). З моменту, коли перестали існувати правові підстави для користування житлом особою, яка володіє таким приміщенням незаконно, власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні таким майном шляхом виселення. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-181 цс18 (справа № 653/1096/16-ц). Враховуючи вищевикладене, відсутність підстав для проживання відповідачів у гуртожитку, належному позивачу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved