Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», філії «Хустська дорожня експлуатаційна дільниця» ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»\~ про стягнення заборгованості заробітної плати та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що він перебуває у трудових відносинах з ДП «Закарпатський облавтодор» філія «Хустський ДЕД» та обіймає посаду інспектора з кадрів у філії «Хустський ДЕД». Станом на 01.06.2022 з боку відповідача була нарахована, але не виплачена заробітна плата, яка складає 48184,50 грн., індексація за вказаний період становить 868,37 грн. На неодноразові звернення позивачки стосовно відшкодування заборгованості по виплаті заробітної плати відповідачі жодним чино не відреагували, заборгованість не відшкодували. Невиплата позивачці заробітної плати є прямим порушенням Конституції України та КЗпП України. Своїми діями відповідачами завдано моральну шкоду позивачці [PERSON] , яку вона оцінює у 20 000 грн. Позивачка просить стягнути з відповідача ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на її користь 48184,50 грн. заборгованості із заробітної плати, 20 000 грн. моральної шкоди та судові витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 11700 грн. 28.11.2022 представником позивачки адвокатом Кавка І.І. подано заяву про збільшення позовних вимог, оскільки з моменту подачі позову жодних виплат заборгованості заробітної плати не проведено, заборгованість зросла і станом на 01.11.2022 становить 56443,34 грн., внаслідок чого збільшилася спричинена позивачці моральна шкода - 30 000 грн., які просив стягнути з відповідача. У судове засідання 28.03.2023 року позивачка та її представник адвокат Кавка І.І. не з`явилися. До суду подано заяву про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника, уточнені позовні вимоги підтримали, просили задоволити позов. У судове засідання відповідачі не з`явилися. Представником ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - Г. Горбачовою подано відзив на позов, у задоволенні позову просила відмовити. Вважає, що заборгованість по заробітній платі виникла у зв`язку із скороченням доходів підприємства, і погашення такої заборгованості є першочерговим завданням підприємства. На даний момент накладено арешт на рахунки відповідача, що частково блокує та значно унеможливлює погашення заробітної плати. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази спричинення позивачці моральної шкоди. Із розміром витрат на професійну правничу допомогу не погоджується. Представник філії «Хустська дорожня експлуатаційна дільниця» ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» не подав відзиву на позов, не заперечив позовних вимог. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працює у філії «Хустська дорожня експлуатаційна дільниця» ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на посаді інспектора з кадрів (а.с.7-11). Згідно довідки про заборгованість по заробітній платі від 20.06.2022 №55 сума заборгованості заробітної плати філії «Хустської ДЕД» перед [PERSON] станом на 01.06.2022 становить 48184,50 грн. (а.с.8). Вказаний розмір заборгованості по заробітній платі підтверджується також розшифровкою заробітної плати за період із 01.07.2021 по 31.10.2022 року (а.с.9, 41). Відповідно до розшифровки заробітної плати [PERSON] залишок заборгованості на 01.11.2022 становить 56443,34 грн. Згідно з ч.5 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» та ч.5 ст. 97 КЗпП України\~ оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічна за змістом норма міститься у ст.24 Закону України «Про оплату праці». У порушення зазначених норм трудового законодавця роботодавець ДП «Закарпатський облавтодор» не провів у повному обсязі виплату нарахованої заробітної плати [PERSON] у зв`язку з чим виникла заборгованість із заробітної плати на суму 56443,34 грн, яка підлягає стягненню із відповідача ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». При цьому суд відхиляє усі твердження відповідача у відзиві про важкий майновий стан та накладення арешту на рахунки підприємства, жодним чином не звільняє його від обов`язку виплачувати працівникам заробітної плати та не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Абз. 1 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснює, що відповідно до ст. 2371 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Внаслідок невиплати заробітної плати порушені конституційні та трудові права позивача. У зв`язку з чим позивачці спричинено моральну шкоду, яка виразилась у втраті нормальних життєвих зв`язків: позивачка тривалий час була позбавлена доходу, що негативно відобразилося на її сім`ї, що змусило позивачку прикладати додаткових зусиль для організації свого життя. Твердження відповідача про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди є недоречними. З урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи принцип розумності, достатності та справедливості суд приходить до висновку про стягнення на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень. Щодо позовних вимог до іншого відповідача -\~ філії Хустська дорожня експлуатаційна дільниця» ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» суд вважає за необхідне зазначити наступне. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України), Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 Цивільного кодексу України). Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша статті 89 ЦК України). Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (частини перша-третя статті 95 ЦК України). Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. А тому у частині вимог до відповідача філії «Хустська дорожня експлуатаційна дільниця» ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» слід відмовити, позаяк такий є неналежним відповідачем. У відповідності до вимогст.141 ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі 992,40 грн., слід стягнути з відповідача ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь держави. Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 11 700 грн. про стягнення яких ставить питання представник позивачки суд зазначає наступне. Згідно з статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача;\~ у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, 05.05.2022 року між адвокатом Кавка І.І. та Яковініч Л.Г. укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до акту виконання робіт від 30.06.2022 вартість послуг обумовлених договором становить 11 700 грн. Водночас суд ураховує, що у даному випадку сама справа не є складною, вона розглядається у спрощеному позовному провадженні, а отже, опрацювання законодавства та складання позовної заяви не може вимагати значних затрат часу у адвоката, у справі судових засідань за участі сторін не проводилося, а тому суд вважає доречним посилання представника відповідача про те, що розмір судових витрат є завищеним. Зважаючи на викладене, а також на часткове задоволення судом позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, на думку суду розмір витрат на правову допомогу який підлягає стягненню з відповідача підлягає зменшенню до 5850 грн., що відповідатиме принципам справедливості та добросовісності.

Outcome: partial