Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

07.02.2023 позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дочок, [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на кожну дитину, починаючи стягнення з 22.06.2022 і до досягнення дітьми повноліття. А також, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] до закінчення нею навчання, або до досягнення нею 23 річного віку, у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 22.06.2022. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами, на момент подачі позовної заяви, не розірваний. Діти проживають разом позивачем та перебувають на її утриманні, а відповідач, у свою чергу, жодної допомоги та матеріального забезпечення не надає вже тривалий час. Старша дочка, [PERSON] , [INFO] , навчається на бюджетній основі денної форми та отримує стипендію у розмірі 2000 грн, але цих коштів не вистачає для забезпечення її належного навчання, харчування та ін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2023 відкрито по справі спрощене позовне провадження з повідомленням без виклику сторін (а.с. 18-19). Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідачу надсилалася ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками до неї. 28.02.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, позові вимоги відповідач просить задовольнити частково, проти сплати аліментів не заперечує, однак просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти, починаючи із дати подання позовної заяви, і до досягнення повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн на кожну неповнолітню дитину. А також просить стягнути з відповідача на користь повнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , починаючи із дати подання позовної заяви, у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн, до закінчення нею навчання, або до досягнення нею 23 річного віку. Відповідач заперечує щодо наведених позивачем обставин, додавши до відзиву, виписки про переказ коштів для позивача та повнолітньої дочки (а.с. 23-38). Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження у [PERSON] та [PERSON] є троє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-6). Відповідно до довідки №277 від 24.09.2022, виданої В/Ч [NUMBER] на утриманні позивача знаходяться троє дітей (а.с. 7). Згідно довідки про доходи №120/36-205 від 03.10.2022, виданої Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця IV рівня акредитації, [PERSON] є студенткою ІІ курсу на бюджетній основі денної форми та отримує стипендію у розмірі 2000 грн щомісячно (а.с.12). Також суд звертає увагу на наявні виписки про переказ коштів від [PERSON] для [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25-36). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (до ст. 180 СК України). За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків. У даному випадку позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, суду не надано. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач просить стягнути аліменти наутримання двох неповнолітніх дочок, [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на кожну дитину, починаючи стягнення з 22.06.2022 і до досягнення дітьми повноліття. А також, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] до закінчення нею навчання, або до досягнення нею 23 річного віку, у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 22.06.2022. Враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дитину, а також обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу України та погодження сторін, щодо розміру аліментів, суд вважає необхідним призначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дати пред`явлення позову, тобто з 07.02.2023. А також, стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] до закінчення нею навчання, або до досягнення 23 річного віку, у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову, тобто з 07.02.2023. Крім цього, судом роз`яснюється, шо відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Також позивач не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування та/або навчання дитини в порядку ст.185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно зі ст.192 СК України. Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом звільнений від сплати судового збору, в такому разі судовий збір по справі необхідно стягнути у дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial