Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк тривалістю не менше трьох місяців\~з моменту набрання рішенням суду законної сили для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку із реєстрацією шлюбу, вона змінила своє прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після смерті її батька, до складу спадщини ввійшли: домоволодіння з господарськими спорудами (успадковане батьком після смерті своєї матері [PERSON] ), яке знаходиться за адресою [ADDRESS] (стара адреса [ADDRESS] ; домоволодіння, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] та дві земельні ділянки, загальною площею 0,593 га для ведення товарно сільськогосподарського виробництва (пай), які розташовані в с. Велика Тур`я Калуського району Івано Франківської області. Після смерті батька вона з мамою [PERSON] звертались до державного нотаріуса, однак їм повідомили, що у зв`язку із війною не працює реєстр, а через деякий час пояснювали, що строк на прийняття спадщини продовжено до десяти місяців, а тому, поки триває війна звертатись із заявою для прийняття спадщини можна в будь який час. Літом 2022 року вона змушена була поїхати за кордон і через це не могла своєчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини і вважала, що це зробить її мама. Проте, остання цього не зробила і звернувшись самостійно в грудні 2022 року до нотаріуса, їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини через пропущений шестимісячний строк після смерті спадкодавця. Таким чином, у зв`язку із військовою агресією росії проти України, вона не змогла своєчасно звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В підготовчому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини також і через коронавірусну хворобу. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, 03.03.2023 на адресу суду надіслала відзив на позовну заяву (а.с. 23), в якому просить розгляд справи проводити без її участі, оскільки за станом здоров`я та проходження лікування за межами району вона не може прибути до суду. Зазначає, що позов визнає повністю та не заперечує щодо його задоволення. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 09.02.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 03 березня 2023 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому вона зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання відповідачкою позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, визнання нею позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання нею позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: відповідно до світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.02.1994 (а.с. 7) [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку із реєстрацією шлюбу, [PERSON] , змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.05.2014 (а.с. 8). Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.01.2022 (а.с. 10) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Оскільки [PERSON] за життя заповіту не склав, то після його смерті відкрилась спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є: дочка спадкодавця [PERSON] позивачка [PERSON] та дружина спадкодавця, яка його пережила відповідачка [PERSON] . До складу спадщини увійшли: - право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (стара адреса [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 29.07.2020, засвідченої державним нотаріусом Долинської районної державної нотаріальної контори Ігнатовою Т.О. (а.с. 11); - домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.02.2004 серії [NUMBER] (а.с. 12) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2786048 від 10.02.2004 (а.с. 13); - земельні ділянки, площею 0,1401 га та площею 0,4528 га, розташовані в с. Велика Тур`я Калуського району Івано Франківської області, цільове призначення яких - ведення товарно сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ №031569 (а.с. 14, звортній бік). У зв`язку із пропуском позивачкою [PERSON] шестимісячного строку для прийняття спадщини, їй державним нотаріусом було відмовлено у прийняття заяви про прийняття спадщини (а.с. 15). Як вбачається із копії витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №71050223 від 28.12.2022 (а.с. 16), за параметрами запиту [PERSON] , який помер [INFO] , у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Причиною поважності пропуску для прийняття спадщини позивачка [PERSON] вказує на введення воєнного стану у зв`язку із військовою агресією росії проти України та карантинні обмеження спричинені поширенністю коронавірусної хвороби COVID-19. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . ІV. Оцінка суду: проаналізувавши доводи позивачки, визнання позову відповідачкою, дослідивши письмові докази в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Частиною 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 1217 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом. Позивачка [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , і як наслідок, при зверненні до нотаріуса отримала відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Предметом спору у даній справі є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Предметом доказування є поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила вказаної вище частини статті про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним судом України у постанові від 23.08.2017 №6-1320цс17. З даним висновком погодився Верховний Суд у постановах від 01.04.2019 справа №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18),\~від 11.11.2020 справа №750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03.03.2020 справа\~№ 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому,\~судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Проте, законодавство не встановлює конкретного переліку поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, і такі причини оцінюються судом на власний розсуд в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Рішення суду може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України установлено карантин з 1 серпня до 31 серпня 2020 року. В подальшому постановами Кабінету Міністрів України\~карантин та запровадженні обмежувальні протиепідемічні заходи неодноразово продовжувались, востаннє постановою від 19 серпня 2022 року № 928 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зокрема було установлено до 31 грудня 2022 року на території України карантин. У постановах Верховного Суду від 20.09.2021 у справі №206/3473/20, від 12.10.2021 у справі № 953/8112/20 зазначено, що дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Окрім того\~Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховною Радою України вказаний вище указ було затверджено. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, зокрема Указом Президента України № 757/2022 від 7 листопада 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2738-IX від 16 листопада 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, та такий продовжує діяти на даний час. Враховуючи описані вище обставини, суд погоджується з доводами позивачки [PERSON] та вважає поважними наведені нею причини пропуску\~строку подачі заяви для прийняття спадщини, оскільки судовим розглядом підтверджено встановлення карантину на території України у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, а також запровадження воєнного стану в Україні, що на думку суду могло перешкодити їй, як спадкоємиці, вчасно звернутись із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. На переконання суду, двохмісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили буде достатнім строком для подання заяви про прийняття спадщини, і тому позов [PERSON] до [PERSON] , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід задовольнити частково. V. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що понесені судові витрати позивачка [PERSON] просила залишити за нею. На підстав вищевикладеного, ст. 15, 1216, 1217, 1220, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 4, 13, 81, 206 ЦПК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» та

Outcome: partial