Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.02.2023 року в цивільній справі № 161/7723/22 у задоволенні позову [PERSON] до Луцької міської ради, [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно було відмовлено у повному обсязі. Повний текст даного судового рішення складено 02.03.2023 року (Том 1, а.с. 234-236). \~ \~ \~ \~ 28.02.2023 року представник відповідачки [PERSON] адвокат Петрук І.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення на обгрунтування якої зазначив, що у відзиві на позовну заяву, а також безпосередньо у судовому засіданні, ним було зроблено заяву про відшкодування відповідачці [PERSON] судових витрат, понесених на оплату правової допомоги в розмірі 10000 грн. Вказана сума коштів на даний час [PERSON] не сплачена, проте за умовами Договору про надання правової (правничої) допомоги від 11.11.2022 року така має бути виплачена протягом 20 днів з дати ухвалення судового рішення у справі судом першої інстанції. Враховуючи наведене, а також долучений до даної заяви розрахунок суми судових витрат, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. (Том 2, а.с. 1-2). 15.03.2023 року представником позивачки було подано до суду заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в обгрунтування якої остання зазначила наступне. Так,о у задоволенні позову її довірительки, який був предметом розгляду в цивільній справі № 161/7723/22, судом було відмовлено з підстав, про які [PERSON] та її представник не зазначали у відзиві на позовну заяву. Тобто, вчинені стороною відповідача процесуальні дії жодним чином не вплинули на результат розгляду справи. Крім того, заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу не відповідають критеріям розумності, не є співмірними витраченому часу, а відтак є значно завищеними. Враховуючи наведене, просить суд у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] адвоката Петрука І.В. про ухвалення додаткового рішення відмовити у повному обсязі (Том 2, а.с. 11). \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні щодо задоволення заявлених вимог про ухвалення додаткового рішення заперечувала з підстав, які були викладені у її заяві про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] до початку судового засідання подав до суду заяву з проханням розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснювати у його відсутності та її задовольнити із викладених у ній підстав (Том 2, а.с. 16). \~ \~ \~ \~Представник відповідача Луцької міської ради та третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - [PERSON] в судове засідання не з"явилися, причини неявки суду не повідомили, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходили.. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, або судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача. \~ \~ \~ \~Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. \~ \~ \~ \~Як було встановлено судом, із заявою про ухвалення додаткового рішення представник відповідачки [PERSON] звернувся до суду в межах строку, встановленого положенням ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а тому питання про відшкодування останній понесених витрат на оплату правничої допомоги вирішується судом шляхом постановлення додаткового рішення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між АО «АФК» та відповідачкою [PERSON] 11.11.2022 року було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги, за умовами якого адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання представляти останню, при розгляді справи за позовом [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину (Том 2, а.с. 2-зворот-4). За умовами Додаткової угоди № 1 від 11.11.2022 року до вищевказаного Договору, вартість послуг в суді першої інстанції становить фіксовану суму в розмірі 10000 грн та такий сплачується клієнтом протягом 20-тиденного строку з дня постановлення судового рішення. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Як слідує з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01.10.2018 року в справі № 569/17904/17, - на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.? Крім того, у своїй постанові від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17 Верховний Суд прийшов до висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обгрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Із наведеного вище слідує, що сторона, яка заявляє вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язана надати відповідні докази, які у причинно-наслідковому зв`язку підтверджують затрачений час на правову допомогу, надану в справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги та фактичну передачу виконаних адвокатом робіт, які, зокрема, можуть міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата ВС у постанові від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Разом з тим, наданий АО «АФК» Акт приймання-передачі правничої допомоги № 1 від 22.02.2023 року, складений на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.11.2022 року, не містить детального розрахунку погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, вартість години за певний вид послуги та час витрачений на участь у судових засіданнях, а також вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням. Вищевказаний Акт приймання-передачі правничої допомоги № 1 від 22.02.2023 року містить лише зміст наданої правничої допомоги (перелік послуг) та його загальну вартість, без визначення вартості кожного окремого виду послуги та витраченого на неї процесуального часу, у зв`язку з чим даний доказ не може бути взятий до уваги. Враховуючи наведене, а також те, що будь-який інший детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Петруком І.В. чи будь-яким іншим адвокатом АО «АФК» у матеріалах справи відсутні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги [PERSON] про стягнення витрат на правничу допомог.

Outcome: dismissed