Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

У липні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який укладено 22 жовтня 2005 року та зареєстровано виконкомом Роздорської селищної ради Синельниківьского району Дніпропетровської області, актовий запис № 12. Від шлюбу подружжя має трьох дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний час подружжя проживає окремо, шлюбних відносин не підтримують, мають намір розлучитись. Відповідач будь-якої участі в утриманні дітей не приймає, грошових коштів, матеріального забезпечення не надає, не бере участі у вихованні дітей. Зважаючи на це, з урахуванням заяви про зміну предмету позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подання позову, тобто з 06.07.2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач з позовом не погодився, подав відзив на позовну заяву, де вказує, що перебував на військовій службі, проте зараз за станом здоров`я не може працювати та сплачувати аліменти, має поганий стан здоров`я та витрачає на лікування кошти. Він допомагав своїм дітям, неодноразово надавав грошові кошти. Просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500, 00 грн. на кожну дитину. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2022 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. 08.09.2022 недоліки було усунуто позивачем. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач заперечував проти задоволення позову. Просив суд стягнути аліменти у мінімальному розмірі, в твердій грошовій сумі, по 1500 грн. на дитину, оскільки не працює, витрачає кошти на лікування, тому має можливість сплачувати аліменти у мінімальному розмірі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] . Шлюб укладено 22 жовтня 2005 року та зареєстровано виконкомом Роздорської селищної ради Синельниківьского району Дніпропетровської області, актовий запис № 12. Від шлюбу сторони мають трьох дітей, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження дітей. В судовому засіданні встановлено, що подружжя хоча й не розлучено, проте разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач самоусунувся від виконання обов`язків по догляду за дітьми, не утримає їх матеріально, грошових коштів не надає. Допомога якщо й має місце, то носить символічний характер та не забезпечує нормальний прожитковий рівень для дітей. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, вказуючи, що вона не в змозі самостійно матеріально утримувати дітей, а допомогу, яку намагався надати відповідач, є вкрай низькою. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства"\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно з ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Отже, відповідач дійсно повинен брати участь в утриманні дітей та надавати їм матеріальну допомогу. Законом передбачено чіткий розмір аліментів, що складає на одну дитину 1/4 від доходу, для двох дітей 1/3 від отриманого доходу, на трьох дітей і більше \~1/2 від отриманого доходу. Однак, в будь якому випадку розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги, що відповідач не приймає участі в утриманні дітей, будь-якої допомоги на утримання дітей не надає, що підтверджено в судовому засіданні, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох його дітей у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подання позову, тобто з 06.07.2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Доводи відповідача про неможливість сплати аліментів, судом не приймаються, оскільки при стягненні аліментів у розмірі, встановленому законом, не враховується можливість чи неможливість сплати таких аліментів відповідачем, оскільки обов`язок по утриманню дітей є універсальним. В той же час відповідачем не доведено, що він витрачає кошти на лікування, не надано фіскальних чеків, виписок, тощо, не пояснено, чому він не працює, хоча б на пільгових (полегшених) умовах праці, чому не зареєструвався як безробітний, чому займається господарством, садівництвом, пасекою та не показує свої доходи і т.д. Ті факти, що відповідач надавав дітям якісь грошові кошти та переводив їх на карту чи купував речі, не звільняє [PERSON] від сплати аліментів, оскільки такі дії були зроблені ним добровільно, як батьком, який повинен утримувати дітей самостійно, тобто в рамках усвідомленого виконання батьківських обов`язків. В той же час, суд не має права самостійно змінювати спосіб присудження аліментів, як про то просить відповідач, та самостійно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину. Такий розмір вочевидь не буде забезпечувати достатній життєвий рівень дітей, та не узгоджується із позовними вимогами, оскільки позивач просить стягнути аліменти саме у розмірі, передбаченому законодавством, СК України. Підсумовуючи викладене, суд приходить до переконання, що відповідач повинен утримувати дітей, тому з нього підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подання позову, тобто з 06.07.2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Відтак, позов підлягає задоволенню повністю. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992, 40 грн.

Outcome: approved