Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні посилаючись на те, що 23.04.1957 року вона уклала шлюб з [PERSON] . З моменту реєстрації шлюбу вони проживали на вийнятих квартирах, а з 1996 року і до смерті чоловіка в квартирі [ADDRESS] . В 2004 році вони придбали квартиру за адресою: [ADDRESS] , де зареєструвався чоловік, оскільки вважав, що там має бути хтось зареєстрований. Однак, вони продовжували разом проживати в квартирі [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті чоловіка вона звернулась до відповідача із заявою щодо переходу на пенсію у разі втрати годувальника згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, 10.08.2022 року вона отримала відмову так як не була зареєстрована за адресою чоловіка. До смерті чоловіка вони були єдиною сім`єю, проживали разом, вели спільний бюджет, вона перебувала на його повному утриманні, що було постійним і основним джерелом засобів до існування. Таким чином, її забезпечення, утримання залежало від пенсії чоловіка, яка була постійним і основним джерелом для утримання сім`ї. Чоловік був єдиним годувальником, так як вона не мала можливості проживати за свої кошти, фактично знаходилась на утриманні чоловіка. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі та участі її представника, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. Відзив на позовну заяву не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 05.12.2022 року. 06.12.2022 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Ухвалою від 09.12.2022 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 02.03.2023 року закрито підготовче провадження. В суді встановлено, що 25.02.1984 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». З копії паспорта [PERSON] слідує, що вона з 12.03.1996 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 02.11.2004 року слідує, що [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . З копії паспорта [PERSON] убачається, що з 12.03.1996 року він був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , та 10.02.2005 року був знятий з реєстраційного обліку за даною адресою, і 24.02.2005 року зареєструвався в квартирі [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Згідно пенсійного посвідчення Серії [NUMBER] від 19.01.2022 року [PERSON] являється пенсіонером. Відповідно до акту від 10.02.2023 року, засвідченого ЖЕД-407, [PERSON] , [INFO] , з 12.03.1996 року по 09.11.2021 року проживав за адресою: [ADDRESS] . З Довідки про доходи № 3990 0492 3863 5915 виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (Дніпровський район) встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку та отримує пенсію за віком, розмір пенсії становить: з січня 2022 року по липень 2022 року - 2 535,94 грн., з липня 2022 року по грудень 2022 року - 2 627,14 грн., з грудня 2022 року по січень 2023 року - 2 693,14 грн. З Довідки про доходи № 3009 5402 7806 5011 виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (Деснянський район) встановлено, що [PERSON] перебував на обліку та отримував пенсію за віком, розмір пенсії становить: з листопада 2020 року по березень 2021 року - 9 671,45 грн., з березня 2021 року по липень 2021 року - 10 721,68 грн., з липня 2021 року по листопада 2021 року - 10 727,63 грн., в листопаді 2021 року - 32 182,89 грн. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. У постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц колегія суддів дійшла до висновку про те, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - одержання заявником пенсії не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, якщо судом буде встановлено, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Судом враховується те, що за загальним правилом право на пенсію у разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. По даній справі встановлено, що заявник була членом сім`ї померлого [PERSON] - його дружина, яка є непрацездатною особою - пенсіонеркою, та перебувала на його утриманні. Той факт, що подружжя мало місце реєстрації за різними адресами не свідчить про те, що [PERSON] та [PERSON] не були однією сім`єю, не мали спільного бюджету, не проживали разом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Представник відповідача не надав жодного доказу на спростування доводів позивача. Враховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved