Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

29.12.2020 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить визнати за нею право власності на майно, успадковане після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в м. Старокостянтинові Хмельницької області, а саме на дві земельні ділянки площею 3,2454 га, кадастровий номер 5920385800:01:001:0912 та площею 0,4055 га, кадастровий номер 5920385800:01:001:0953, що знаходяться на території Комишанської об`єднаної територіальної громади (раніше Малопавлівської сільради) Охтирського району Сумської області; визнати незаконною вчинену 08.11.2016 реєстрацію земельної ділянки площею 3,2454 га, кадастровий номер 5920385800:01:001:0912 та вчинену 30.09.2016 реєстрацію земельної ділянки площею 0,4055 га, кадастровий номер 5920385800:01:001:0953, належних за життя [PERSON] на ім`я [PERSON] терміном на 15 років із відповідною державною реєстрацією речових прав у зазначені вище числа - відповідно 30.09.2016 та 08.11.2016 із припиненням речових прав [PERSON] на вказані земельні ділянки. Позовні вимоги вмотивовані тим, що [INFO] в м. Старокостянтинові Хмельницької області помер чоловік позивачки [PERSON] та після його смерті відкрилася спадкова справа в Старокостянтинівській державній нотаріальній конторі. Спільні з померлим чоловіком діти відмовились на користь матері від спадщини і позивачка успадкувала майно, яке залишилось після смерті чоловіка. Крім того, за життя чоловіку дістались після смерті його матері дві земельні ділянки, що знаходяться на території Комишанської об`єднаної громади Охтирського району Сумської області: земельна ділянка площею 3,2454 га з кадастровим номером 5920385800:01:001:0912 та земельна ділянка площею 0,4055 га з кадастровим номером 5920385800:01:001:0953. За життя [PERSON] отримав державні акти на право власності на зазначені земельні ділянки серії ЯЕ №422170 та Серії ЯЕ №422169 видані на підставі свідоцтва про право на спадщину ВКС №719591 від 27.12.2007, зареєстровані в реєстрі за №3443 Охтирською райдержнотконторою. Під час вирішення питання щодо оформлення права на зазначені земельні ділянки з`ясувалося, що власником успадкованих земельних ділянок є [PERSON] . У зв`язку з цим, позивачка звернулася з роз`ясненнями до ПСП "Комишанське", в оренді якого перебувають спірні земельні ділянки, на що їй повідомили про допущення помилки під час реєстрації земельної ділянки і запевнили про її виправлення. Проте зміни не відбулися, помилку не виправлено. Позивачка зазначає, що у даному випадку з боку відповідачів порушено її спадкові права, через що вона не може оформити документи на успадковану землю та безперешкодно нею користуватися і розпоряджатися, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. 21.01.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині ухвали. 10.02.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання з викликом учасників справи. 19.03.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області, за яким позовні вимоги відповідачем не визнаються, оскільки спірні земельні ділянки, що знаходяться на території Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області, перебувають у приватній власності [PERSON] , а тому Комишанська сільська рада не є розпорядником зазначених вище земельних ділянок, на думку представника сільської ради позовні вимоги є безпідставними та пред`явленими до неналежного відповідача, просив відмовити у їх задоволенні (том 1 а.с. 107-109). 23.03.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] , яка позовні вимоги не визнала, зазначивши, що спірні земельні ділянки вона набула у власність добросовісно та в передбаченому законом порядку, а про існування інших державних актів, де власником був [PERSON] їй нічого невідомо. Вищезазначені земельні ділянки отримані у власність [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину у 2003 році, тоді як [PERSON] отримав державні акти про право власності у 2007 році. Посилаючись на те, що жодних незаконних дій не вчиняла, а позовна заява не містить обґрунтування щодо порушення відповідачкою права позивачки на земельні ділянки, а тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог (том 1 а.с. 110). 06.04.2021 від позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої остання зазначає, що надані відповідачкою копії Державних актів на абсолютно інші земельні ділянки, не ті, що успадковані позивачкою та розміщені не на тій місцевості. У документах відповідачки, датованих 2003 роком, відсутні дванадцятицифрові номери, виписані з незвичним записом, як самих кадастрових номерів, так і з незвичним і незрозумілим зазначенням сусідніх користувачів земельних ділянок, а саме однією літерою, в тому числі: по земельній ділянці площею 3,2454 та з вказівкою однієї букви як межа між землекористувачами: А- [PERSON] ; Б - [PERSON] ; В- землі Охтирського автодору (пр.); Г - земля Охтирського держлісгоспу, та по земельній ділянці площею 0,4055 з вказівкою лише однієї букви як межа між користувачами: А - [PERSON] ; Б - [PERSON] ; В - [PERSON] ; Г - землі загального користування (пр.). В той же час успадковані позивачкою земельні ділянки визначені на місцевості із належним зазначенням сусідніх землекористувачів, а саме: земельна ділянка площею 3,2454 га кадастровий номер 5920385800:01:001:0912, де відповідно записані сусідні землекористувачі: від А до Б - [PERSON] ; від Б до В - [PERSON] ; від В до Г - землі загального користування; від Г до А - землі Охтирського Райавтодору; земельна ділянка площею 0,4055га кадастровий номер 5920385800:01:001:0953, де також відповідно записані сусідні землекористувачі: від А до Б - [PERSON] ; від Б до В - [PERSON] ; від В до Г - [PERSON] ; від Г до А - землі загального користування. Крім того на обох державних актах успадкованих земельних ділянок стоять відповідно дванадцятицифрові номери 010861501213 та 070861501214. При цьому, позивачка зазначила, що відповідачці добре відомо про те, яка операція проведена у 2016 році зі здійсненням державної реєстрації речового права відповідно 08.11.2016 та 30.09.2016 на неї земельних ділянках та досі незрозуміло запис [PERSON] , як власника успадкованої позивачкою землі ще за життя спадкодавця [PERSON] (том 1 а.с. 123-126). 06.04.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області продовжено строк проведення підготовчого провадження по справі на 30 днів у зв`язку з невиконанням завдань підготовчого провадження, а саме залученням до справи співвідповідача. 26.04.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області продовжено строк проведення підготовчого провадження по справі у зв`язку із залученням до справи ще одного співвідповідача. 20.05.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. 21.12.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Сумської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» за вих. № 07-09/1466 від 15.12.2021, за яким представником Сумської регіональної філія Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» зазначається що філія є відокремленим підрозділом юридичної особи, а тому не є належним відповідачем про справі. По суті позовних вимог ні підтримати, ні заперечити не можуть, оскільки зі змісту позову не зрозуміло коли, ким та на якій стадії допущена помилка (фактична технічна), яка призвела до ситуації, коли на одні і ті самі земельні ділянки (чи на земельні ділянки з однаковим кадастровим номером) видано різні державні акти на право власності на ім`я різних власників (том 2 а.с. 32-35). 04.01.2023 від залученого до справи відповідача Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , з якого вбачається, що технічна документація, на підставі якої спірним земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери 5920385800:01:001:0912 та 5920385800:01:001:0953 та видано державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №422169 та серії ЯЕ №422170 на ім`я [PERSON] розроблялися фізичною особою-підприємцем [PERSON] , отже Центр ДЗК не має до розроблення цієї документації ніякого відношення, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог (том 2 а.с.169-176). 25.01.2023 позивака [PERSON] надіслала відповідь на відзив, зміст якого зводиться до безпідставного володіння належними їй земельними ділками з боку відповідачки [PERSON] у зв`язку з допущенням помилки з боку ПСП «Комишанське» та ПСП «Павлівське» (том 2 а.с.212-213). 08.02.2023 ДП «Центр ДЗК» подано заперечення на відповідь на відзив [PERSON] , де зазначено про недоведеність та не аргументованість вимог позивачки у зв`язку з чим просив відмовити у їх задоволенні (том 2 а.с.231-234). 13.02.2023 надійшов відзив від представника Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, згідно якого представником зазначається про безпідставність та необґрунтованість вимог позивачки, через те, що Головне управління не вчиняло жодних дій щодо спірних земельних ділянок ні у частині розпорядження, ні у частині їх реєстрації. Відомості про земельну ділянку площею 3,2454 га з кадастровим номером 5920385800:01:001:0912 та земельну ділянку площею 0,4055 га з кадастровим номером 5920385800:01:001:0953 внесені до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку перенесення відповідних відомостей з Державного реєстру земель, так як відомості були наявні в даному реєстрі до 01.01.2013. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставо для скасування кадастрового номеру. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних мідянок зберігаються у Державному земельному кадастрі постійно. Частинами 14 та 15 ст. 21 Закону України 2Про Державний земельний кадастр» передбачено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня отримання відповідних документів. Подання документів із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється розробником такої документації, якщо інше не встановлено договором на виконання робіт із землеустрою. Відомості про земельну ділянку площею 3,2454 га з кадастровим номером 5920385800:01:001:0912 та земельну ділянку площею 0,4055 га з кадастровим номером 5920385800:01:001:0953 завантажено в автоматичному режимі до Національної кадастрової системи. Земельні ділянки з кадастровими номерами 5920385800:01:001:0912 та 5920385800:01:001:0953 зареєстровані на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 23.07.2008. Оскільки позовні вимоги [PERSON] стосуються скасування права на зазначені земельні ділянки та визнання за нею свого права власності, отже наявна відсутність протиправності в діях Головного управління, у зв`язку з чим вважають себе неналежним відповідачем та просять відмовити у задоволенні позовних вимог (том 2 а.с. 245-247). Позивачка та її представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Крім того, представник позивачки доповнила, що після смерті чоловіка позивачка не змогла оформити спадщину на успадковану землю через те, що згідно витягів із Державного земельного кадастру власником даних земельних ділянок значиться [PERSON] . Разом з тим, успадкована позивачкою земля завжди була в орендному користуванні господарства керівником якого був [PERSON] , та щороку за життя чоловіку без затримок виплачувалася орендна плата, в тому числі виплачена вона й за 2020 рік. Зазначила, що згідно наданих документів відповідачкою [PERSON] земельні ділянки, належні [PERSON] та успадковані земельні ділянки позивачкою - різні земельні ділянки із іншими сусідами - землекористувачами, однак з невідомих причин земельним ділянкам [PERSON] присвоєно кадастрові номери, за якими зареєстровані земельні ділянки померлого чоловіка позивачки, в чому вона вбачає порушення прав позивачки. Просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що у 2002 році помер її чоловік [PERSON] , у 2003 році вона отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало її чоловіку за життя, зокрема і на спірні земельні ділянки. 07.08.2003 вона отримала державні акти на ці земельні ділянки, яким було присвоєно кадастрові номера 5920385800:01:001:0912 та 5920385800:01:001:0953. У 2016 році вона уклала договори оренди з ПП «Павлівське», за якими передала зазначені земельні ділянки в оренду строком на 15 років, за що отримує орендну плату. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві. При цьому додала, що з боку [PERSON] відсутнє порушення прав позивачки, оскільки спірні земельні ділянки відповідачка успадкувала після свого чоловіка [PERSON] у 2003 році та у серпні 2003 року їй видано державні акти на ці земельні ділянки, яким присвоєно кадастрові номери. При цьому чоловік позивачки [PERSON] отримав державні акти на земельні ділянки такої ж площі, але з іншими межами, у 2008 році, доказів того, що ці кадастрові номери були присвоєні матерії померлого позивачки чоловіка [PERSON] позивачкою не надано. Начальник Управління в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області подав лист про те, що Управління є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, а тому не може бути стороною по справі (том 1 а.с. 184), подав заяву про розгляд справи без представника установи. Начальник Сумської регіональної філії Дочірнього підприємства «Центр Державного земельного кадастру» Череди М.І. подав заяву про розгляд справи без участі представника установи (том 1 а.с. 185). Від представника Комишанської сільської ради Охтирського району та представника ДП «Центр ДЗК» надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Від Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Суд, заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини. За приписами ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. 04.06.1967 [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , зареєстрований у м. Харкові, після укладення шлюбі [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 04.06.1967 (том 1 а.с. 7). Відповідно до розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 99 від 22.03.2002 громадянам - власникам земельних часток (паїв) затверджено технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності на землю із земель спільної часткової (колективної) власності членів колишнього САТЗТ «Дружба» на території Малопавлівської сільської ради, в тому числі [PERSON] виділено земельну ділянку загальною площею 3,65 га (з них 3,2454 га - рілля, 0,41 га - сіножаті) та [PERSON] виділено земельну ділянку загальною площею 3,78 га (з них 3,31 га - рілля, 0,47 га - сіножаті) (том 2 а.с. 37-40). 05.07.2000 на ім`я [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , на підставі рішення 8 сесії 23 скликання Малопавлівської сільської Ради народних депутатів від 24.12.1999 видано державний акт серії І-СМ № 026860 на земельну ділянку площею 0,26 га в межах згідно з планом, розташовану на території с. Мала Павлівка Малопавлівської сільської ради для обслуговування житлового будинку 0,07га для ведення особистого підсобного господарства 0,07 га. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 454 (том 1 а.с. 141). Державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори 20.08.2003 видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого остання, зокрема, успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] приватну земельну ділянку площею 3,69 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Малопавлівської сільської ради Охтирського району та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності серії ІІ-СМ № 038056 виданого 14.08.2002 на підставі рішення виконкому Малопавлівської сільради 22.12.2000, про що зроблено запис у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №650 (том 2 а.с. 109, 111 на звороті). 07.08.2003 [PERSON] отримала державний акт серії СМ № 001186 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВАМ 306093 на земельну ділянку площею 3,2454га, кадастровий номер 5920385800:01:001:0912 розташовану на території Малопавлівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки 2.1 - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 41. Визначено наступні межі земельної ділянки: А - [PERSON] , Б- [PERSON] , В-землі Охтирського автодору, Г-землі Охтирського Держлісгоспу (том 1 а.с. 111) 07.08.2003 [PERSON] отримала державний акт серії СМ № 001187 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВАМ 306093 на земельну ділянку площею 0,4055, кадастровий номер 5920385800:01:001:0953, розташовану на території Малопавлівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки 2.1 - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 40. Визначено наступні межі земельної ділянки: А- [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Г-землі загального користування (том 1 а.с. 112). 01.08.2016 [PERSON] та ПП «Павлівське» в особі [PERSON] уклали договори оренди землі (земельного паю) загальною площею 3,2454 га, у тому числі рілля 3,2454 га, та (земельного паю) загальною площе. 0,4055 га, визначили межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) за кадастровими номерами 5920385800:01:001:0912 та 5920385800:01:001:0953, про що складені акти від 01.08.2019, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 73442760 від 21.11.2016 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 70084410 від 10.10.2016 (том 1 а.с. 201-208). На виконання умов договорів [PERSON] отримала орендну плату від ПП «Павлівське» за 2016-2021 роки, що підтверджується довідками про доходи (том 1 а.с. 209-211). Встановлено, що [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] , видано державний акт серії ЯЕ № 422169 від 23.07.2009, на підставі свідоцтва про право на спадщину ВКС № 719591 від 27.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 3443 Охтирською райдержнотконторою, на право власності на земельну ділянку площею 3,2454 га з кадастровим номером 5920385800:01:001:0912, розташовану на території Малопавлівської сільської ради, цільове призначення 2.1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010861501213. Визначено наступні межі земельної ділянки: від А до Б-землі [PERSON] , від Б до В - землі [PERSON] , від В до Г землі загального користування, проїзд, від Г до А землі Охтирського Райавтодору (том 1 а.с. 16) 23.07.2009 [PERSON] видано державний акт серії ЯЕ № 422170 від 23.07.2009, на підставі свідоцтва про право на спадщину ВКС № 719591 від 27.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 3443 Охтирською райдержнотконторою, на право власності на земельну ділянку площею 0,4055 га, з кадастровим номером 5920385800:01:001:0953, розташовану на території Малопавлівської сільської ради, цільове призначення 2.1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010861501214. При цьому визначено наступні межі земельної ділянки: від А до Б - землі [PERSON] , від Б до В - землі [PERSON] , від В до Г землі [PERSON] від Г до А землі загального користування, проїзд (том 1 а.с. 17). Зазначені вище земельні ділянки [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , належних померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №038251, виданого 28.03.2002 на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації №99 від 22.03.2002 (том 2 а.с.214 на звороті). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.07.2019 Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (том 1 а.с. 34). В матеріалах справи наявна копія спадкової справи № 388/2019, відповідно до якої [PERSON] звернулася до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] , при цьому [PERSON] , [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті батька (том 1 а.с. 56-96). Як вбачається з відповіді завідувача Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотної Т.В. від 07.02.2020 № 255/02-14 на звернення [PERSON] , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 422169, виданого Охтирською райдержадміністрацією Сумської області 23.07.2009 власник земельної ділянки є [PERSON] , а згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: НВ-5914537472020, власником земельної ділянки зазначена [PERSON] , площа 3,2454 га, кадастровий номер 5920385800:01:001:0912. Також згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 422170, виданого Охтирською райдержадміністрацією Сумської області 23.07.2009 власник земельної ділянки вказаний [PERSON] , а згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: НВ-5914537582020, власником земельної ділянки зазначена [PERSON] , площа 0,4055 га, кадастровий номер 5920385800:01:001:0953. У зв`язку з розбіжностями в документах неможливо оформити спадкових прав за законом на земельні ділянки після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та видати свідоцтво про право на спадщину за законом (том 1 а.с. 18-27). Відповідно до листа начальника відділу в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 18.02.2020 № 101/101-20 земельні ділянки з кадастровими номерами 5920385800:01:001:0912, 5920385800:01:001:0953 зареєстровані в Державному реєстрі земель 23.07.2008 та перенесені до Державного земельного кадастру відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 422169, ЯЕ № 422170, зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів за № № 010861501213, 010861501214 від 23.07.2008 на ім`я [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину ВКС № 719591 від 27.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 3443. Реєстрація земельних ділянок проводилась відповідно до Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02.07.2003, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.07.2003 за № 641/7962, «Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель» (наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 408 від 07.07.2012). Тимчасовим порядком визначено порядок взаємодії при веденні державного реєстру земель, тому внесення відомостей до бази даних ДЗК, реєстрація державного акту на зазначені земельні ділянки проводились Центром Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах та його структурними підрозділами, а саме Сумською регіональною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру» (том 1 а.с.29). Згідно виписки по картковому рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] зараховано орендну плату за 2019 рік в сумі 9745,34 грн., по картковому рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] зараховано орендну плату за 2020 рік в сумі 10828,20 грн. (том 1 а.с. 229-233). При цьому з даних документів неможливо встановити за якими договорами оренди нараховані такі виплати, хто їх платник та за користування яким саме майном проводилися ці виплати. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина 1 статті 317 Цивільного кодексу України). Згідно із ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Як вбачається із ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Аналізуючи наведені вище положення чинного законодавства та досліджені письмові докази вбачається, що власником спірних земельних ділянок є [PERSON] , яка їх успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] у 2003 році на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке ніким не оспорюється та на даний час є чинним. Отже [PERSON] на законних підставах володіє спірними земельними ділянками. При цьому набуття права власності на земельну ділянку, яка на законних підставах перебуває в постійному користуванні іншої особи, є прямим порушенням прав такої особи на належне користування землею. Крім того як встановлено судом зі змісту державних актів на землю, виданих [PERSON] та [PERSON] , а також зазначала сама представниця позивачки у судовому засіданні земельні ділянки, що належать [PERSON] та земельні ділянки з приводу яких звернулася за захистом свого права [PERSON] є різними земельними ділянками, з різними межами, однак з однаковими кадастровими номерами. В п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволенні позовних вимог, виходячи з того, що відповідачка [PERSON] набула права власності на земельні ділянки, які на законних підставах перебували у власності спадкодавця [PERSON] , та відсутності підстав та рішень уповноважених органів на припинення володіння нею даними земельними ділянками.

Outcome: dismissed