Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування позовних вимог зазначивши таке. 03.06.1989 року між позивачем і відповідачем було зареєстровано шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 95. Протягом тривалого часу життя позивача з відповідачем погіршилось, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. Близько десяти років позивач та відповідач не ведуть спільного господарства, сімейного життя, шлюбних стосунків не підтримують. За словами позивача, вони з відповідачем мають різне бачення ролі чоловіка і дружини в сім`ї, будують стосунки з іншими людьми, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач звертає увагу, що рішення про розірвання шлюбу є остаточним та виваженим, у наданні часу для примирення потреба відсутня. Ухвалою суду від 31.01.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов, призначено судове засідання. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, разом з тим представник позивача надав суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за відсутності сторони позивача, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась двічі, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась судом в установленому законом порядку шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, з огляду на останнє відоме місце її реєстрації на тимчасово окупованій території. Про причини неявки суду відповідач не повідомила, заяв про відкладення або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надала, що відповідно до ст. 280 ЦПК України в сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що 21.03.2023 року судом була постановлена відповідна ухвала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до розпорядження Голови Верховного суду від 14.09.2022 року № 49/0/9-22 підсудність Пологівського районного суду Запорізької області, якому у свою чергу була передана підсудність Докучаєвського міського суду Донецької області, - визначена Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого (повторно) Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 24.01.2023 року, актовий запис № 95, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.06.1989. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~За ствердженням позивача, яке відповідач не спростував, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, сім`я існує формально. Клопотань про надання часу для примирення від сторін не надійшло. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, приймаючи до уваги небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб. За таких обставин є підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Оскільки відповідач не висловила думки щодо її прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне залишити за нею шлюбне прізвище. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved