Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

В лютому 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду зі вищевказаним позовом, в якому просить: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19 серпня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1166. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 19 серпня 2005 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося через несумісність характерів і протилежність поглядів на сімейне життя. Між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного. Зазаначає, що з листопада 2019 року спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено, сторони проживають окремо. З цих підстав позивач просив шлюб розірвати. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 лютого 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху, оскільки в позовній заяві позивачем не зазначено місце проживання чи перебування відповідача [PERSON] 24 лютого 2023 року позивач надав до суду позовну заяву в новій редакції. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження на 29 березня 2023 року. Позивач в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. До початку судового засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовну заяву підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з?явилася, про розгляд справи повідомлялася судом належним чином. Через канцелярію суду від відповідача надійшла заява, в якій зазначила, що просить розірвати шлюб, укладений між нею та позивачем. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 серпня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1166. Після укладання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва (а.с. 6). Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20 жовтня 2009 року Відділом еєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. У відповідності до положень ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи положення ст. 142 ЦПК України та те, що відповідач визнала позов, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 536, 80 грн., а з державного бюджету підлягає поверненню позивачу судовий збір в розмірі 536, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved