Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

В червні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Моторно (транспортного) страхового бюро про стягнення шкоди завданої внаслідок ДТП, пені, 3% річних та інфляційних втрат. В обгрунтування своїх вимог позивач вказала, що 20 грудня 2021 року близько 12 год. 34 хв. на 244 км. + 763 м. автодороги М-30 «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка - Луганськ - Ізварине», неподалік с. Климківці Хмельницького району Хмельницької області, водій автомобіля «Ford Mondeo» р.н. [NUMBER] [PERSON] рухаючись в напрямку від м. Тернополя до м. Хмельницького, на заокруглені дороги ліворуч, відносно напрямку його руху, виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення передньою частиною автомобіля «Ford Mondeo» р.н. [NUMBER] із передньою частиною автомобіля «Opel Vivaro» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Opel Vivaro» р.н. [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Ушкодження у вигляді множинних двобічних переломів ребер, перелому грудини, розриву правого передсердя, правої частки печінки, саден та крововиливу в м`яких тканинах передньої поверхні грудної клітки за ознаками небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжкими тілесними ушкодженнями та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням його смерті. Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу - «Ford Mondeo» р.н. [NUMBER] була застрахована згідно полісу Зелена карта ; SK/012/70772956 в «Union Poistovna a.s.» республіка Словакія. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілими, яким він виплачує страхові відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Згідно п. «в» ст. 41.2 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: - транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка". Оскільки дана дорожньо-транспортна пригода містить ознаки страхового випадку, шкода завдана внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди підлягає відшкодуванню МТСБУ на умовах та в порядку передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 22.1. Закону № 1961-IV, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону № 1961-IV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Opel Vivaro» р.н. [NUMBER] , що є спільною сумісною власністю позивачки, зазнав значних механічних пошкоджень і останній заподіяна майнова шкода в зв`язку з знищенням автомобіля. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №12021240000000627 від 04.06.2022 року за №3/4/22-26, автомобіль «Opel Vivaro» р.н. [NUMBER] є фізично знищеним. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Opel Vivaro» р.н. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 148 677, 71 грн., вартість залишків (ринкова вартість) автомобіля пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 20.12.2021 року складає 24 639, 51 грн. Згідно ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи вищевикладене сума майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачці за рахунок регламентної виплати складає 124 038, 20 грн. (148 677, 71 - 24639, 51). Згідно ст. 23 Закону № 1961-IV передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є зокрема шкода пов`язана із смертю потерпілого. Згідно ст. 27.2 Закону №1961-IV, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Право на отримання регламентної виплати в зв`язку з втратою годувальника має дружина потерпілого [PERSON] та малолітні діти потерпілого [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з даним страховим випадком відповідач зобов`язаний здійснити позивачці в тому числі на користь малолітніх дітей регламентну виплату в зв`язку з втратою ними годувальника у розмірі 234 000, 00 грн., що відповідає 36 мінімальним заробітним платам встановлених законом на день настання страхового випадку. (6500, 00 х 36). Згідно ст. 27.3 Закону №1961-IV, страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "г" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Право на отримання регламентної виплати на відшкодування моральної шкоди в зв`язку з смертю потерпілого мають дружина потерпілого [PERSON] , малолітні діти потерпілого [PERSON] , [PERSON] , батько [PERSON] та мати [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з даним страховим випадком відповідач зобов`язаний здійснити позивачці в тому числі на користь малолітніх дітей потерпілого відшкодування моральної шкоди у розмірі 3/5 регламентної виплати, що складає 46 800, 00 грн., (6500, 00 х 12)/5 х 3. Згідно ст. 27.4 Закону N° 1961-IV, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового падку. Відповідно до підтверджуючих документів позивачкою було витрачено на поховання потерпілого 18 335, 00 грн. Враховуючи те, що загальна сума витрат на поховання потерпілого не перевищує 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (78 000, 00), витрати позивачки на поховання потерпілого у розмірі 18335,00 грн., підлягають відшкодуванню відповідачем за рахунок регламентної виплати у повному обсязі. Згідно пункту 36.2 статті 36 Закону №1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 календарних днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Згідно статті 36.5 Закону № 1961-IV встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Заява на виплату відшкодування була подана відповідачу 06.01.2022 року. Строк сплати сплив 06.04.2022 року. Згідно розрахунку, що додається до даної позовної заяви, розмір пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 07.04.2022 року по 21.06.2022 року (день подання позовної заяви) складає: 7 102, 46 грн. (за невиплату страхового відшкодування майнової шкоди) та 17 128, 55 грн. (за невиплату страхового відшкодування шкоди пов`язаної із смертю потерпілого, моральної шкоди та витрат на поховання). Окрім викладеного згідно п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача за період з 07.04.2022 року по 21.06.2022 року (день подання позовної заяви) у зв`язку з невиплатою страхового відшкодування майнової шкоди розмір трьох процентів річних складає 774,81 грн., а розмір інфляційних втрат за вказаний період складає 7 293, 45 грн.; у зв`язку з невиплатою страхового відшкодування шкоди пов`язаної із смертю потерпілого, моральної шкоди та витрат на поховання. розмір трьох процентів річних складає 1 868, 57 грн., а розмір інфляційних втрат за вказаний період складає 17589, 14 грн. З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь позивачки - 124038,20 грн. майнової шкоди, 234 000, 00 грн. шкоди завданої втратою годувальника, 46 800, 00 грн. моральної шкоди та 18 335, 00 грн. витрат пов`язаних з похованням потерпілого; стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь позивачки, в зв`язку з простроченням регламентної виплати, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 07.04.2022 року по день постановления судового рішення; судові витрати пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача. Ухвалою суду від 10 серпня 2022 року об`єднано в одне провадження: цивільну справу №686/13107/22 за позовом [PERSON] до Моторно (транспортного) страхового бюро про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок ДТП; цивільну справу №686/13096/22 за позовом [PERSON] до Моторно (транспортного) страхового бюро про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, а саме стягнення моральної шкоди, шкоди у зв`язку із втратою годувальника, витрат на поховання, пені, 3% річних та інфляційних втрат. Ухвалою суду від 01 грудня 2022 року залучено до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 30.01.2023 року залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, в подальшому подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивачем не надано доказів настання цивільно-правової відповідальності водія автомобіля «Ford» р.н. [NUMBER] [PERSON] , відповідальність якого була застрахована за полісом Зеленої карти. В результаті ДТП триває кримінальне провадження і по ньому не ухвалено рішення, тому підстави для виплати у МТСБУ станом на сьогоднішній день відсутні, отже позов передчасний та безпідставний. Треті особи [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечили. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] чоловік [PERSON] та батько [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № кримінального провадження 12021240000000627, 20 грудня 2021 року близько 12 год. 30 хв. на 244 км. + 763 м. автодороги М-30 «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка - Луганськ - Ізварине», неподалік с. Климківці Хмельницького району Хмельницької області, водій автомобіля «Ford Mondeo» р.н. [NUMBER] [PERSON] рухаючись в напрямку від м. Тернопіль до м. Хмельницького, на заокруглені дороги ліворуч, відносно напрямку його руху, виїхав на зустрічну смугу руху де здійснив зіткнення передньою частиною автомобіля «Ford Mondeo» із передньою частиною автомобіля «Opel Vivaro» р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку руху, після чого відбувся розворот автомобіля «Opel Vivaro», та з його передньою правою боковою частиною зіткнувся автомобіль «Toyota Rav» р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався позаду автомобіля «Opel Vivaro», у попутному напрямку, внаслідок вказаної ДТП пасажирка автомобіля «Ford Mondeo» [PERSON] та водій автомобіля «Opel Vivaro» [PERSON] отримали тілесні ушкодження від яких загинули на місці пригоди, водій автомобіля «Ford Mondeo» [PERSON] отримав тілесні ушкодження з якими госпіталізований до КНП ХОР «Хмельницька обласна лікарня». Згідно висновку експерта №871 від 07.02.2022 року смерть [PERSON] настала за 24 - 48 годин до судово-медичного дослідження внаслідок закритої тупої поєднаної травми грудної клітки та живота у вигляді множинних двобічних переломів ребер, перелому груднини, розриву правого передсердя, правої частки печінки, саден та крововиливу в м`яких тканинах передньої поверхні грудної клітки, яка призвела до гемотампонади порожнини перикарду (заповнення навколосерцевої сумки кров`ю та стиснення нею серця). При проведенні судово-медичної експертизи трупа [PERSON] виявлено тілесні ушкодження у вигляді множинних двобічних переломів ребер, перелому груднини, розриву правого передсердя, правої частки печінки, саден та крововиливу в м`яких тканинах передньої поверхні грудної клітки - утворились від дії тупого предмета в передню поверхню грудної клітки (від удару предметом чи при ударі до нього), за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжкими тілесними ушкодженнями, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Усі тілесні ушкодження, виявлені при дослідженні трупа [PERSON] , виникли безпосередньо перед настанням смерті та могли утворитись внаслідок співударів його тіла з частинами салону автомобіля в час та за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто 20.12.2021 р. близько 12 год. 30 хв. внаслідок зіткнення автомобіля «Opel Vivaro», в якому останній міг перебувати на місці водія, з автомобілями «Ford Mondeo» та «Toyota Rav 4». При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа [PERSON] етилового спирту не виявлено. Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-22/4010-ІТ від 02.05.2022 року: 1. При заданому слідством комплексі вихідних даних, в умовах цієї дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля Ford Mondeо повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка «маневрування (маневр)»), 12.1, розділу 34. Дорожня розмітка, 1 Горизонтальна розмітка, 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України. 2. При заданому слідством комплексі вихідних даних, в умовах цієї дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля Opel Vivaro повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.6 г) Правил дорожнього руху України. 3.При заданому слідством комплексі вихідних даних, в умовах цієї дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля Toyota Rav 4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.6 г) Правил дорожнього руху України. 4.При заданому слідством комплексі вихідних даних, водій автомобіля Opel Vivaro з моменту виникнення небезпеки для руху (момент заносу автомобілю Ford Mondeо на його смугу руху), не мав технічної можливості уникнути зустрічного зіткнення, навіть при умові своєчасного застосування заходів до екстреного гальмування. Під час руху зустрічного автомобіля Ford Mondeo в незагальмованому стані (в стані заносу), зіткнення не виключалось і при своєчасному гальмуванні водієм автомобіля Opel Vivaro, так як ні зниження швидкості, ні зупинка останнього не виключала можливості зіткнення. 5.При заданому слідством комплексі вихідних даних, водій автомобіля Toyota Rav 4, з моменту виникнення небезпеки для руху (момент зіткнення між транспортними засобами Ford Mondeo та Opel Vivaro), не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення з автомобілем Opel Vivaro і тим самим уникнути зіткнення з останнім. 6.При заданому слідством комплексі вихідних даних, в цій дорожній обстановці, водій автомобіля Ford Mondeo мав технічну можливість запобігти настанню події даної дорожньо-транспортної пригоди та зіткненню з автомобілем Opel Vivaro шляхом виконання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України (більш докладно див п. 6 дослідницької частини висновку експерта). 7.При встановлених слідством обставинах дорожньо-транспортної пригоди та заданому комплексі вихідних даних, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, були обставини, які пов`язані із невідповідністю дій водія автомобіля Ford Mondeo вимогам п. 12.1 Правил дорожнього Правил дорожнього руху України, під час керування транспортним засобом на заокругленій ділянці дороги, що привели до втрати поперечної стійкості транспортного засобу та виїзду у стані заносу на зустрічну смугу руху на такій відстані до автомобілів Opel Vivaro та Toyota Rav 4, водії яких, з моменту виникнення небезпеки для його руху, були позбавлені технічної можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди. Висновком експерта № СЕ-19/123-22/162-ІТ від 29.03.2022 року встановлено наступне: 1. В початковій фазі зіткнення у взаємному контакті перебували передня, переважно права, частина автомобіля «Opel Vivaro», р.н. [NUMBER] та передня, переважно права, частина автомобіля «Ford Mondeo» р.н. [NUMBER] . 2. Згідно зафіксованій під час огляду місця події слідовій інформації, первинний контакт автомобіля «Opel Vivaro», р.н. [NUMBER] і автомобіля «Ford Mondeo» р.н. [NUMBER] мав місце на правій (відносно напрямку руху до м.Тернопіль) стороні (смузі) дороги, дещо раніше (в поздовжньому напрямку) зафіксованого положення ділянки осипу ґрунту позначеної на схемі огляду місця події під №1. Визначити експертним шляхом більш точне розташування місця зіткнення між зазначеними транспортними засобами в даному випадку не видалось можливим, в зв`язку з недостатністю слідової інформації. Згідно листа старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області від 10.06.2022 року, потерпілій [PERSON] в кримінальному провадженні №12021240000000627 повідомлено, що досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів, якими обґрунтовано встановлено, що до виникнення даної ДТП та її наслідків призвели одноосібні дії водія автомобіля «Ford Mondeo» р.н. [NUMBER] [PERSON] . Відповідно до рапорту о/у УКР ГУНП в Хмельницькій області від 15.06.2022 року підчас спільного виконання даного доручення працівниками УКР було встановлено що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] , згідно обліку Державної прикордонної служби України станом на 07.06.2022 року, факту перетину кордону не зареєстровано. Оперативним шляхом було встановлено, що [PERSON] станом на 30.05.2022р. користувався абонентським номером [NUMBER] . Також підчас виконання доручення стало відомо, що на території м.Каховка Херсонської області, у зв`язку з військовими діями відсутній зв`язок з операторами українського зв`язку так як дана територія є тимчасово окупована. Отже, на даний час місцезнаходження [PERSON] органами досудового слідства не встановлено. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Opel Vivaro» р.н. [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням його смерті. Відповідно до видаткової накладної №4310 від 21.12.2021 року ФОП [PERSON] та квитанції №3923/7 від 21.12.2021 року [PERSON] було витрачено на поховання [PERSON] 18335 грн. Автомобіль «Opel Vivaro» р.н. [NUMBER] 14.08.2019 року було зареєстровано на праві власності за [PERSON] . Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №12021240000000627 від 04.06.2022 року за №3/4/22-26, автомобіль «Opel Vivaro» р.н. [NUMBER] є фізично знищеним. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Opel Vivaro» р.н. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 148 677, 71 грн., вартість залишків (ринкова вартість) автомобіля пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 20.12.2021 року складає 24 639, 51 грн. Враховуючи вищевикладене сума майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню за рахунок регламентної виплати складає 124 038, 20 грн. (148 677, 71 - 24639, 51). Померлий [PERSON] перебував у зареєстрованому 05.07.2013 року шлюбі з [PERSON] , від якого вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №4 від 05.01.2022 року, [PERSON] разом з дітьми зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] працював в ТОВ "Оздоровчо-спортивний комплекс "Сонячний Прованс" з 01.05.2011 року по 20.12.2021 року на посаді директора, його середньомісячний заробіток становив починаючи з липня 2021р. по листопад 2021р. - 6180грн., тобто в мінімальному розмірі. [PERSON] з 01.01.2019р. по 31.01.2022 року Управлінням соціального захисту населення Хмельницької РДА призначено допомогу при народженні дитини [PERSON] , розмір якої станом на грудень 2021 року становив 6000грн. Окрім наведеного, [PERSON] станом на грудень 2021 року отримувала дохід, як ФОП розмір якого становив 6000грн., а на даний час отримує пенсію по втраті годувальника, яка становить 4963,05грн. Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу - «Ford Mondeo» р.н. [NUMBER] була застрахована згідно полісу Зелена карта: SK/012/70772956 в «Union Poistovna a.s.» республіка Словакія. [PERSON] 06.01.2022 року звернулась з заявою до МТСБУ про відшкодування шкоди заподіянної в результаті ДТП, що сталась 20.12.2021 року. МТСБУ листом від 10.05.2022 року повідомило [PERSON] , що згідно абз.4 п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг строку на прийняття рішення щодо здійснення регламентної виплати припиняється до дати, коли МТСБУ стане відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] серія [NUMBER] ; свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] ; свідоцтвами про народження дітей серія [NUMBER] , серія [NUMBER] ; свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] ; витягом з ЄРДР з кримінального провадження №12021240000000627; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ; висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №12021240000000627 від 04.06.2022 року за №3/4/22-26; протоколом огляду місця події від 20.12.2021р.; схемою до протоколу огляду місця ДТП; висновком судово-медичної експертизи №871 від 07.02.2022 року; висновком судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-22/4010-ІТ від 02.05.2022 року; висновком експерта № СЕ-19/123-22/162-ІТ від 29.03.2022 року; листом старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області від 10.06.2022 року; рапортом о/у УКР ГУНП в Хмельницькій області від 15.06.2022 року; рапортом від 08.09.2022р.; рапортом від 09.01.2023р.; довідкою Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №4 від 05.01.2022 року; довідкою ТОВ "Оздоровчо-спортивний комплекс "Сонячний Прованс" №1 від 05.01.2022р.; довідкою про доходи ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 30.05.2022р.; довідкою Управління соціального захисту населення Хмельницької РДА №255 від 15.03.2023р.; індивідуальними відомостями про застраховану особу Форми ОК-5; видатковою накладною №4310 від 21.12.2021 року ФОП [PERSON] та квитанцією №3923/7 від 21.12.2021 року; заявою [PERSON] від 06.01.2022р.; листом МТСБУ від 10.05.2022 року; полісом Зелена карта: SK/012/70772956 в «Union Poistovna a.s». Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 22.1 ст.22 вказаного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 5 вищевказаного Закону передбачено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 вищевказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Згідно п.п."в" п.41.2 ст.41Закону № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка". Статтею 3 Закону передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 28 Закону № 1961-IV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно ст. 30 Закону № 1961-IV, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №12021240000000627 від 04.06.2022 року за №3/4/22-26, автомобіль «Opel Vivaro» р.н. [NUMBER] є фізично знищеним. Враховуючи вищевикладене сума майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачці за рахунок регламентної виплати складає 124 038, 20 грн. (148 677, 71 - 24639, 51). Відповідно до пункту 23.1. ст. 23 Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно з пунктом 27.1. ст. 27 Закону № 1961-IV, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 27.2 статті 27 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Зазначена норма права за способом викладення змісту є відсилочною, тобто містить посилання на іншу норму права, а саме статтю 1200 ЦК України, та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою. Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Статтею 1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Відповідно до п. 27.3 Закону Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Право на отримання регламентної виплати на відшкодування моральної шкоди в зв`язку з смертю потерпілого мають дружина потерпілого [PERSON] , малолітні діти потерпілого [PERSON] , [PERSON] , батько [PERSON] та мати [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з даним страховим випадком відповідач зобов`язаний здійснити позивачці в тому числі на користь малолітніх дітей потерпілого відшкодування моральної шкоди у розмірі 3/5 регламентної виплати, що складає 46 800, 00 грн. (6500, 00 х 12)/5 х 3). Згідно ст. 27.4 Закону N° 1961-IV, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового падку. Відповідно до підтверджуючих документів позивачкою було витрачено на поховання потерпілого 18 335, 00 грн. Пунктом 27.5 статті 27 Закону передбачено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. За загальними нормами відшкодування шкоди, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, така відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала (ст. 1167,1187 ЦК України). Позивач заявив суму відшкодування моральної шкоди у розмірі, що не перевищує загального розміру страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ч.1, 6 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо заперечень представника відповідача у відзиві з приводу відсутності рішення за наслідками ДТП, слід зазначити наступне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19), зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу - «Ford Mondeo» р.н. [NUMBER] була застрахована згідно полісу Зелена карта: SK/012/70772956 в «Union Poistovna a.s.» республіка Словакія. Між тим, обставин щодо відсутності підстав для здійснення страхового відшкодування у виді шкоди, заподіяної смертю потерпілого в заявлених позивачем розмірах, страховиком доведено не було. В тому числі не доведено МТСБУ і відсутність вини володільця автомобіля «Ford Mondeo» р.н. [NUMBER] у дорожньо-транспортній пригоді, та не спростовано докази надані стороною позивача на підтвердження вказаних обставин. При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона перебувала на утриманні чоловіка [PERSON] , оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що місячний дохід позивачки був більшим за дохід чоловіка. Батьки [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечили. А тому, в зв`язку з даним страховим випадком відповідач зобов`язаний здійснити позивачці на користь малолітніх дітей регламентну виплату в зв`язку з втратою ними годувальника у розмірі 234 000, 00 грн., що відповідає 36 мінімальним заробітним платам встановлених законом на день настання страхового випадку (6500, 00 х 36). Отже, дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено право позивача, яка звернулась до суду з позовом як в своїх інтересах так і інтересах малолітніх дітей на отримання страхового відшкодування шкоди: внаслідок втрати годувальника їх дітьми; моральної шкоди завданої їй та дітям, майнової шкоди завданої пошкодженням автомобіля та витрат на поховання. Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача, в зв`язку з простроченням регламентної виплати пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 07.04.2022 року по день постановлення судового рішення, слід зазначити наступне. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Частиною другої статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З пунктів 36.2 і 36.5 статті 36 Закону №1961-ІV слідує, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що зобов`язання повинне виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка (пеня), розмір якої встановлюється договором або законом. У зобов`язальних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. За загальним правилом страховик зобов`язаний здійснити страховий платіж не пізніше, ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Невиконання цього обов`язку тягне за собою виплату страховиком пені, інфляційних нарахувань і процентів від простроченої суми. Водночас, відповідальність страховика, передбачена пунктом 36.5 статті 36 Закону №1961-ІV та частиною другою статті 625 ЦК України, настає виключно у випадку, якщо невиконання грошового зобов`язання відбулося з його вини як боржника у даних правовідносинах. Оскільки досудове розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди не закінчене, а в матеріалах справи відсутні відомості щодо результату кримінального провадження, то вина МТСБУ у невиплаті [PERSON] страхового відшкодування відсутня, що виключає можливість покладення на нього цивільно-правової відповідальності у виді пені, процентів від простроченої суми та інфляційних нарахувань. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21 квітня 2022 року (справа №447/2222/20). Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути: 234000грн. шкоди завданої втратою годувальника, що відповідає 36 мінімальним заробітним платам встановлених законом на день настання страхового випадку (6500, 00 х 36), 46800грн. (6500, 00 х 12)/5 х 3) моральної шкоди, 18335грн. витрат на поховання потерпілого, 124038,20грн. майнової шкоди. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 14.06.2022р. між [PERSON] та адвокатом Гнідко С.І. було укладено договір про надання правової допомоги, згідно якого предметом даного договору є забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта у цивільній справі щодо стягнення страхового відшкодування шкоди завданої їй та її неповнолітнім дітям в зв`язку зі смертю [PERSON] в дорожньо-транспортній пригоді 20.12.2021р.. Згідно п.п.3.1, 3.2 Договору гонорар - винагорода Адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього договору. Згідно акту №1 наданих послуг від 21.06.2022року адвокатом було надано клієнту послуг, загальна вартість яких становить 15444,58грн., згідно акту № 2 вартістю - 7789,84грн., які було оплачено позивачем [PERSON] 30.11.2022р. в загальній сумі 23234,42грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідачем та його представником не доведено неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу - складності справи, виконаній адвокатом роботі, витраченому ним часу на виконання робіт, обсягу наданих послуг, ціні позову та значенню справи для сторони. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду не подано Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката пропорційно задоволеним вимогам в сумі - 20701,87грн. (124038,20 + 7102,46 + 774,81 + 7293,45 = 139208,92 + 335721,26 (234000 + 46800 + 18335 + 1868,57 + 17589,14 + 17128,55) = 474930,18грн. /100 = 4749,30; 423173,20/4749,30 = 89,10%; 23234,42/100 х 89,10 = 20701,87грн.). Також з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 4231,63грн. (1% від ціни позову - 474930,18грн. /100 = 4749,30/100 х 89,10). На підставі наведеного та

Outcome: partial