Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2023 року по цивільній справі № 336/6952/22 (номер провадження 2/336/709/2023) позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Кравченко Ольга Василівна, до [PERSON] , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 64\~859,66 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. При розгляді даної справи в заявах по суті справи представник позивача вказав на те, що позивач несе витрати на правову допомогу. Орієнтовна сума витрат на професійну правничу допомогу які позивачка понесла та очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 8000,00 грн. В судовому засіданні, 22 лютого 2023 року, представник позивача, посилаючись на положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України повідомив, що такі докази будуть подані, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 02 березня 2023 року до суду від представника позивача адвоката Кравченко О.В. надійшла заява про ухвалення додатково рішення у справі, яка відповідно до відтиску штемпелю на конверті відправлена 27 лютого 2023 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. В даній заяві представник позивача адвокат Кравченко О.В. просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8\~000,00 грн. В заяві представник позивача зазначає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На виконання умов договору про надання правничої допомоги від 26.03.2021 року та додатку № 1 до вказаного договору були надані послуги на загальну суму 8\~000,00 грн., а саме: складання позовної заяви 4000,00 грн., складання відповіді на відзив на позовну заяву 2000,00 грн., участь у судовому засіданні від 22.02.2023 2000,00 грн. Наведене підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт № 2 від 27.02.2023 року. Зазначені витрати на професійну правничу допомогу позивач [PERSON] оплатила 27.02.2023 року, про надано відповідну квитанцію № 0.0.2879787776 від 27.02.2023 року. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2023 року призначено заяву [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Кравченко Ольга Василівна про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по цивільній справі № 336/6952/22, до розгляду Шевченківським районним судом м. Запоріжжя з повідомлення учасників справи на 10 березня 2023 року об 11-30 год. 07 березня 2023 року від представника відповідача адвоката Мунтян Є.В., надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він приймає участь в іншому судовому засіданні та відповідач не отримав заяви про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та додатків до неї, а тому не має змоги висловити свою думку щодо даної заяви. 09 березня 2023 року від представника позивача надійшла заява, в якій просила судове засіданні по справі проводити за її відсутності та відсутності позивача. За клопотанням представника відповідача розгляд заяви було відкладено на 22 березня 2023 року о 08-20 год. 22 березня 2023 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд вказаної заяви за відсутності представника та надійшли заперечення проти вказаної заяви, де представник просить не брати докази щодо надання правничої допомоги, які надані представником позивача, оскільки нею не були направлені вказані докази відповідачу, що є порушенням норм чинного ЦПК України. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 336/6952/22, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до частини 1, 3, 4 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до частин 2, 3 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Згідно з правилами пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява N 19336/04, п. 268). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі N 826/1216/16 (провадження N 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. До позовної заяви додано ордер про надання правничої допомоги гр. [PERSON] адвокатом Кравченко О.В. серії АР № 1106971 від 08 грудня 2022 року, та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 002135 від 09 квітня 2019 року видане на підставі рішення Ради адвокатів Запорізької області від 09 квітня 2019 року № 08, вказані документи надсилались відповідачу. До заяви про ухвалення додаткового рішення додано договір про надання правничої допомоги від 26 березня 2021 року, додаток № 1 до договору, який містить розрахунок наданих послуг за договором про надання правничої допомоги від 26 березня 2021 року, акт № 2 приймання-передачі виконаних робіт від 27 лютого 2023 року та квитанція № 0.0.2879787776 від 27.02.2023 року про оплату правничої допомоги. Вказані документи надсилались відповідачу разом з копією ухвали, що підтверджується супровідним листом. Крім того, за клопотанням представника відповідача розгляд заяви було відкладено на 22 березня 2023 року о 08-20 год. та надана можливість відповідачу та його представнику висловити свою позицію з приводу заяви про ухвалення додаткового рішення. Представник просить не брати докази щодо надання правничої допомоги, які надані представником позивача, оскільки нею не були направлені вказані докази відповідачу, що є порушенням норм чинного ЦПК України. Вказані доводи представника відповідача суд не бере до уваги, оскільки докази щодо надання представником позивача правничої допомоги надсилались судом відповідачу разом з позовною заявою та з заявою про ухвалення додаткового рішення. При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На виконання умов договору про надання правничої допомоги від 26.03.2021 року та додатку № 1 до вказаного договору були надані послуги на загальну суму 8\~000,00 грн., а саме: складання позовної заяви 4000,00 грн., складання відповіді на відзив на позовну заяву 2000,00 грн., участь у судовому засіданні від 22.02.2023 2000,00 грн. Наведене підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт № 2 від 27.02.2023 року. Зазначені витрати на професійну правничу допомогу позивач [PERSON] оплатила 27.02.2023 року, про що надано відповідну квитанцію № 0.0.2879787776 від 27.02.2023 року. З урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що вказаними доказами підтверджується надання адвокатом Кравченко О.В. професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатом та клієнтом розмірі, а також здійснення позивачем оплати вказаних послуг у сумі 8\~000,00 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом Кравченко О.В., обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Обсяг поданих суду позивачем та його представником документів по справі очевидно є пропорційним часу витраченому на їх складання, характер робіт не дублюється. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у статті 133, статтях 137, 141 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, участь у судових засіданнях). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі N 826/1216/16 (провадження N 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі "East/West Alliance Limited" v. Ukraine" ("Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц (провадження N 14-382цс19). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. На виконання умов договору про надання правничої допомоги від 26.03.2021 року та додатку № 1 до вказаного договору були надані послуги на загальну суму 8 000,00 грн., а саме: складання позовної заяви 4000,00 грн., складання відповіді на відзив на позовну заяву 2000,00 грн., участь у судовому засіданні від 22.02.2023 2000,00 грн. Наведене підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт № 2 від 27.02.2023 року. Зазначені витрати на професійну правничу допомогу позивач [PERSON] оплатила 27.02.2023 року, про що надано відповідну квитанцію № 0.0.2879787776 від 27.02.2023 року. Таким чином загальна сума судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правової допомоги у справі ЄУН 336/6952/22, понесених позивачем складає 8000,00 грн. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. Згідно з правилами пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2023 року по цивільній справі № 336/6952/22 (номер провадження 2/336/709/2023) позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Кравченко Ольга Василівна, до [PERSON] , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 64\~859,66 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. У даному випадку позовні вимоги у справі задоволено на 20 відсотків. В зв`язку з цим, заявлені вимоги про стягнення судових витрат, зокрема - витрати на правничу допомогу, підлягають задоволенню частково, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 1600,00 грн. Таким чином, оскільки заява про витрати на професійну правничу допомогу надійшла до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя після ухвалення рішення, тому існує необхідність ухвалення додаткового рішення.

Outcome: partial