Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Позивач Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою від 21.07.2021 відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. В результаті протиправних дій відповідача було виловлено рибу: судак - 2 штуки, лящ - 6 штук, плоскирка - 1 штука, чим завдано збитків рибному господарству держави на суму 2074, 00 грн. Оскільки на даний час шкода, завдана рибному господарству України, відповідачем добровільно не відшкодована, позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування завданої шкоди 2074, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справи в його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 013660 від 21.07.2021 зазначено, що [PERSON] на Канівському водосховищі поблизу м. Вишгород Київської області порушив правила рибальства, а саме здійснював незаконний вилов риби з берега спінінгом, оснащеним гачком з кормушкою, у кількості 2 штук, у забороненій зоні Київської ГЕС, при цьому виловив рибу: судак - 2 штуки, лящ - 6 штук, плоскирка - 1 штука, чим наніс збитки рибному господарству на загальну суму 2074, 00 грн. Постановою Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у місті Києві та Київській області [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. Своїми діями [PERSON] порушив п. 3.14, п. 4.4, п. 4.14.3 Правил любительського і спортивного рибальства, наказ Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області від 11.03.2019 № НОД-89/6 «Про заходи із забезпечення охорони водних біоресурсів у період нересту» та ст.. 63 Закону України «Про тваринний світ». На даний час шкода, завдана рибному господарству України, відповідачем добровільно не відшкодована, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Згідно із ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Виходячи з положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Положеннями ст.. 37 вказаного Закону визначено, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Згідно із ст.. 10 Закону посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до п. 4.11 Правил любительського та спортивного рибальства забороняється лов риби і водних безхребетних, менших за розміри, вказані в додатку цих Правил рибальства. При розгляд справи судом достеменно встановлено факт завдання відповідачем шкоди рибному господарству України внаслідок своїх неправомірних дій, в результаті чого були понесені збитки у розмірі 2074, 00 грн., суд приходить до висновку, що завдана відповідачем шкода підлягає стягненню з нього у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved