Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), в особі представника, адвоката Богуш М.К., звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з 08.08.2015 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та постійні конфліктні ситуації, різні погляди на шлюб та сім`ю. Спроби налагодити стосунки та примиритись бажаного результату не дали. З серпня місяця 2021 року однією сім`єю сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, фактично шлюбні відносини між ними припинені, а шлюб існує лише формально. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Спору про місце проживання дітей та спору про поділ спільного майна подружжя між ними немає. Враховуючи наведене, позивачка просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 08.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №971. Також просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 24.02.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 14.03.2023 року поштовим відправленням №0421219819981 (а.с.30-31) від відповідача [PERSON] у строк, встановлений судом надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав повністю, просив розірвати їх з позивачкою шлюб, строк на примирення просив не надавати. Проте, суд дану заяву про визнання позову до уваги не приймає, оскільки вона подана у формі ксерокопії, відповідно на ній відсутній підпис заявника [PERSON] . Інших заяв та клопотань від сторін не надходило, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 08.08.2015 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб, актовий запис №971; прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , а.с.6). За час перебування у шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 22.06.2016 року, а.с.7), [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 12.09.2019 року, а.с.8). Як вказала позивачка, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та постійні конфліктні ситуації, різні погляди на шлюб та сім`ю. Спроби налагодити стосунки та примиритись бажаного результату не дали. З серпня місяця 2021 року однією сім`єю сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, фактично шлюбні відносини між ними припинені, а шлюб існує лише формально. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Спору про місце проживання дітей та спору про поділ спільного майна подружжя між ними немає. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України. Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Так, позивачем до позовної заяви додано копію квитанції №0.0.2849774898.1 від 09.02.2023 року (а.с.1) про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн. Однак, під час здійснення Макарівським районним судом перевірки зарахування до спеціального фонду Державного бюджету сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1073,60 грн. за вказаною квитанцією встановлено, що в комп`ютерній програмі «АСДС» відомості щодо підтвердження зарахування Державною казначейською службою України сплаченого за даною квитанцією судового збору у розмірі 1073,60 грн. відсутні. Як вбачається з вказаної вище квитанції, кошти були перераховані на рахунок отримувача, а саме [NUMBER] , і отримувачем в даному випадку є Фастівський міськрайонний суд Київської області (а.с.32). Тобто позивач помилково сплатила судовий збір не до того суду, до якого звернулась з даним позовом про розірвання шлюбу. Тож, враховуючи наведене, судом встановлено, що даний позов про розірвання шлюбу не оплачений судовим збором, а тому враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Поряд з цим, слід роз`яснити заявниці, що для повернення помилково сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 грн. на рахунок Фастівського міськрайонного суду Київської області, їй необхідно звернутись до вказаного суду з відповідним клопотанням про повернення помилково сплачених коштів. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved