Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про зміну прізвища малолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.12.2014 шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області. Під час шлюбних відносин у позивача та відповідача народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . 17.11.2016 позивач уклала шлюб з [PERSON] , в результаті чого позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачем. Відповідач не надає на постійній основі матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач разом зі своїм нинішнім чоловіком самостійно несуть витрати, які пов`язані із утриманням дитини та забезпеченням її нормального та сталого розвитку, а саме її оздоровленням, поїздки до моря, на відпочинок, спортивні секції та інше. Також позивач має двох дітей від нового шлюбу: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач та троє її дітей зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , де фактично проживали до початку російської агресії. Наразі син позивача [PERSON] відвідує 2-й клас, йому 9 років. Понад рік дитина перебуває у стані стресу, пригніченого стану та відчуття дискомфорту. Усі члени родини позивача (мати, вітчим, сестри) мають прізвище « [PERSON] », в той же час син позивача [PERSON] має прізвище « [PERSON] ». У школі, на дитячих гуртках, під час змагань та відвідування спортивних секцій дитину ідентифікують за прізвищем « [PERSON] », що психологічно травмує його. Зі своїм рідним батьком дитина майже не спілкується, не вважає його рідним батьком. Батьком називає вітчима, який дбає про нього та піклується. Також дитина протягом тривалого часу цікавиться, чому він вирізняється поміж своєї родини, адже дві сестри, мати та вітчим мають прізвище відмінне від його власного. Аналогічні питання дитина ставить викладачам у школі, на спортивних секціях, та просить щоб його прізвище в присутності інших називали як « [PERSON] » так само, як у інших членів його родини. Від початку навчального року класний керівник дитини неодноразово зверталася до позивача з інформуванням останньої щодо психологічних розладів та пригніченого емоційного стану дитини під час ідентифікації його за прізвищем « [PERSON] ». Його класний керівник неодноразово направляла позивачеві письмові повідомлення у яких повідомляла про вказані інциденти, під час яких він відмовлявся бути присутньою на класних заняттях, та продовжувати навчальний процес. Під час неодноразових особистих бесід [PERSON] зазначав та просив, щоб його прізвище називали як « [PERSON] », так як у інших членів його родини. Неоднократно були випадки зриву шкільних уроків дитиною, після того, як при колективі учнів його ідентифікували за прізвищем « [PERSON] ». У спілкуванні в школі із учнями та вчителями, дитина неодноразово зазначала про бажання мати прізвище таке саме, як у інших членів своєї родини, а саме « [PERSON] ». Також, аналогічна ситуація склалася і на спортивних секціях, які відвідує дитина. Дитина перебуває у дискомфорті та стані пригнічення, коли її ідентифікують за прізвищем « [PERSON] ». Він вважає своїм прізвищем « [PERSON] », так само як у всіх інших членів його родини. Дитина неодноразово покидала заняття, влаштовувала істерики, коли його прізвище називали не « [PERSON] . Більшість часу викладачі на спортивних секціях, розуміючи велике значення для дитини ідентифікувати себе за прізвищем « [PERSON] » ідентифікували його саме так. В таких випадках дитина мала гарний настрій, більш активно займалася на секції та проявляла більше інтересу до інших дітей та до заняття в цілому. Про описану ситуацію викладач на секції неодноразово повідомляв позивача та направляв їй відповідні доповідні листи. У зв`язку із цим, шкільний психолог порадила звернутися до інклюзивного центру, де їм порадили змінити прізвище дитині, щоб це негативно не вплинуло на його подальший розвиток. В результаті чого дитина пройшла психологічне обстеження (експертизу) на підставі чого було складено висновок експерта (фахівця з питань судової експертизи). Найголовніше те, що називатися дитині прізвищем « [PERSON] » шкодить його інтересам, оскільки негативно відображається на його психічному розвитку, впливає на емоційний стан дитини як особистості, про що свідчить висновок спеціаліста, неодноразові звернення класного керівника та викладачів гуртків, які відвідує дитина. У дитини неодноразово виникали питання про причини різниці в прізвищах. Якщо у дитини буде змінено прізвище в такому віці (9 років), це лише позитивно вплине на подальше його життя, надасть змогу уникнути емоційних стресів в майбутньому, а також сприятиме здоровому морально-психологічному розвитку та дозволить впевнено почувати себе серед своїх одноліток. Зміна прізвища також позитивно вплине на підготовку сина до подальшого самостійного життя в суспільстві, що є дуже важливим фактором. В той же час, просить взяти до уваги, що зміна прізвища дитини жодним чином не впливає на права чи обов`язки відповідача, як біологічного батька дитини. Зміна прізвища ніяким чином не впливає, не звужую та не позбавляє прав відповідача (біологічного батька дитини) на його права чи обов`язки по відношенню до дитини. У зв`язку з чим просить зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести в актовий запис № 38 від 09.04.2013 року Книги реєстрації народжень [PERSON] , [INFO] наступні зміни: в графі «прізвище» замість « [PERSON] » записати « [PERSON] », та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні, яке відбулось 24.02.2023, представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. Позивач при цьому додатково пояснила, що ініціатива зміни прізвища виходить саме від дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив не надав. Представник третьої особи- орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району Романенко О. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, вважала його таким, що відповідає виключно інтересам дитини. 17.03.2023 до початку судового засідання представник позивача [PERSON] надала до суду клопотання, в якому просила провести розгляд справи без її у часті та участі позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представником третьої особи -органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району Романенко О. до суду були надані письмові пояснення, в яких зазначено, що за результатами аналізу ситуації, враховуючи думку дитини, комісія вирішила, що зміна прізвища дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » відповідає інтересам дитини, у зв`язку з чим проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення учасників справи, а також думку малолітнього [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.12). Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 30.12.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.13,17). Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 19.12.2014 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму ля дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.12.2014 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.18-21). 17.10.2016 позивач уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.14). Від спільного життя [PERSON] та [PERSON] мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , (а.с.16). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. У Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 7 грудня 2006 по справі «Хант проти України»(заява № 31111/04). Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 294-296 ЦК України право на прізвище є особистим немайновим правом людини, що забезпечує його соціальне буття. Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Частиною третьою статті 148 СК України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. Прізвище дитини, яка досягла семи років має змінюватись тільки при наявності згоди дитини. Це положення є проявом права дитини на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї , посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Згода дитини на зміну її прізвища також відповідає закріпленому у статті 8 Конвенції про права дитини її праву на збереження індивідуальності, яка включає громадянство, ім`я та сімейні обов`язки. З питань зміни прізвища думка дитини є вирішальною. Батьки не мають права в разі виникнення суперечки між ними та дитиною звернутися для вирішення конфлікту до органу опіки та піклування чи до суду. При відсутності на це згоди дитини батьки не мають права змінити її прізвище, оскільки у іншому випадку буде порушено право дитини на її індивідуальність. Тільки суду надано право постановити рішення всупереч думці дитини, і тільки у тому разі, якщо цього вимагають інтереси дитини (частина 3 статті 171 Сімейного кодексу України). Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , на момент розгляду справи судом досяг семи років. В ході судового розгляду була заслухана думка малолітнього [PERSON] , допитаного у присутності представника органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району [PERSON] , який пояснив суду, що прізвище « [PERSON] » йому не подобається, тому що у всієї сім`ї інше прізвище. Він бажає, щоб його прізвище було саме « [PERSON] », оскільки це прізвище його мами та сестер. Також додав, що у школі постійно просив класного керівника щоб його прізвище називали « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Згідно з ч. 5 ст. 148 СК України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. В матеріалах справи містяться доповідні листи класного керівника, а також відповідні записи у щоденнику, з яких вбачається, що класний керівник просить матір звернути увагу та провести бесіду із сином щодо небажання [PERSON] асоціювати себе зі своїм прізвищем « [PERSON] », та за можливості звернутися за консультацією до дитячого психолога (а.с.33,34,39,40). З висновку експерта (фахівця з питань судової експертизи) №20222/05/12 від 12.05.2022 психолога [PERSON] вбачається, що психологічних негативних відхилень батьківського виховання [PERSON] , [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] , - не виявлено. Для дитини [PERSON] , [INFO] психотравмовочною є ситуація наявності іншого прізвища - « [PERSON] ». Доцільним є зміна прізвища дитини на « [PERSON] ». Дитина [PERSON] , [INFO] , отримав психологічну травму від свого батька [PERSON] , та вважає його сторонньою людиною, обманщиком, що називає себе батьком, поганим. Вважає своїм батьком [PERSON] , має з ним найтісніший емоційний і соціальний контакт. Виявлені відхилення у дитини (погіршення шкільної успішності, змінність настрою, агресивність, відчуття неприйняття, відторгнення, браку домашньої захищеності, нестача енергії, тривога, негативізм, тенденції до замкнутості, напруга, тривожність) викликані наявністю іншого прізвища « [PERSON] », відмінного від прізвища сім`ї « [PERSON] », а також психологічними травмами, отриманими від батька [PERSON] .Такі зміни відбулися нещодавно, є помірними, були вчасно помічені [PERSON] , та [PERSON] . При більш тривалому впливі таких психотравмуючих факторів, наслідки для психологічного здоров`я та розвитку дитини будуть суттєво негативними. Доцільним з психологічної точки зору було б вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , та усиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги про зміну прізвища дитини позивач стверджує, що зміна прізвища цілком відповідає інтересам дитини, оскільки відповідач своїх батьківських обов`язків не виконує, життям дитини не цікавиться, не піклується про стан здоров`я дитини. Зазначені твердження позивача стороною відповідача не спростовані, як і не надано суду доказів належного виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню спільної дитини, а тому суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України. У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги обставини справи і враховуючи малолітній вік дитини, вікові особливості її психоемоційного розвитку, те, що дитина проживає з матір`ю, яка забезпечує належні умови проживання, виховання та розвиток дитини, в тому числі, що відповідач не бере участі у вихованні сина, надавши оцінку наданим учасниками справи доказам у їх сукупності, для забезпечення як найкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку, що зміна прізвища дитини позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] » відповідатиме інтересам дитини, тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача у повному обсязі та внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідно до п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду, постанова адміністративного суду, в яких зазначено, які саме зміни необхідно внести до того чи іншого актового запису цивільного стану. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved