Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі, на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , який мав статус колгоспного двору, та в якому станом на 15 квітня 1991 року проживала та була зареєстрована лише [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким вказаний будинок в рівних частках заповіла дочкам [PERSON] (матері позивача) та [PERSON] (тітці позивача). Мама позивача спадщину прийняла, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини нотаріусу, однак спадкові права після смерті [PERSON] не оформила, так як [INFO] померла. Вказує, що є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину, однак не може оформити спадкових прав через відсутність правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцеві. З цих підстав просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. Ухвалою судді від 22 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 08 лютого 2023 року. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2023 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті на 06 березня 2023 року. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Семененко С.М. в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Судом встановлено наступні обставини. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 серпня 2022 року у справі № 607/8416/22 про визнання за [PERSON] права власності на частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яке набрало законної сили 05 вересня 2022 року, встановлено обставини щодо позивача [PERSON] , які в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, а саме: Згідно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00036042221 від 05 липня 2022 року, до державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено реєстраційний запис про народження [PERSON] , [INFO] , номер актового запису 37 від 30 травня 1948 року, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис, виконавчий комітет Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Батьками [PERSON] записані [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 вересня 1976 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що 18 вересня 1976 року відділом ЗАГСу Залізничного району м. Львова складено відповідний актовий запис №308. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу вказано « [PERSON] ». [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 вересня 1982 року. У графі батько у вказаному свідоцтві вказано « [PERSON] », у графі мати « [PERSON] ». Як убачається зі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 05 серпня 1991 року, жилий будинок по [ADDRESS] з належними до нього будівлями та спорудами належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі рішення сільської Ради народних депутатів №30 від 25 липня 1991 року про визначення права власності на жилі будинки. На свідоцтві вчинений реєстровий напис, записаний в реєстрову книгу №1 стор. №130. Згідно з інформаційною довідкою №400 від 27 червня 2022 року, виданою Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] в бюро не проведена. Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №400 від 27 червня 2022 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, будинковолодіння по [ADDRESS] рахується за [PERSON] . Раніше будинковолодіння рахувалося по [ADDRESS] . У довідці зазначено, що вказане будинковолодіння складається з: житлового будинку «А» (1976 рік побудови), літньої кухні з тамбуром і підвалом «Б» (1958 рік побудови), хліва «В» (1958 рік побудови), огорожі «1-3» огорожі «1-3», криниці «4», загальна площа 85,7 кв.м., житлова 56 кв.м. Відповідно до довідки №408 від 27 червня 2022 року, виданої\~Настасівським старостинським округом Великоберезовицької селищної ради Тернопільської області,\~будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року відносилося до колгоспного двору, головою та членом якого була [PERSON] , 1926 року народження, яка проживала одна. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, надвірних будівель та споруд 0, 25 га не приватизована. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 жовтня 2008 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя 17 січня 1997 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Заповіт зареєстрований у реєстрі за номером 02. 16 грудня 2008 року позивач [PERSON] та її сестра [PERSON] звернулись до Тернопільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті її матері [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] в силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняли спадщину після померлої [PERSON] на належне померлій спірне майно (по частці кожна), оскільки у встановлений законом строк подали до нотконтори заяву про прийняття спадщини після її смерті. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 серпня 2019 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. З рішення Тернопільського міськрайонного\~суду Тернопільської\~області від\~03\~серпня 2022\~року у\~справі №\~607/8416/22\~встановлено,\~що згідно матеріалів спадкової справи №591/2019 вбачається, що за життя [PERSON] заповіту не склала. 27 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до нотконтори із заявою про прийняття спадщини за законом та із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] звернувся із заявою про відмову від належної йому частки спадщини за законом після смерті його матері [PERSON] на користь свого батька [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 травня 2021 року. Таким чином, на майно, на яке [PERSON] склала заповіт у користь [PERSON] , а саме - житловий будинок [ADDRESS] , ніхто зі спадкоємців своїх прав не оформив та свідоцтво про право на спадщину на майно не отримав. 05 серпня 2021 року державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області було заведено спадкову справу № 240/2021 на підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON] , після смерті його батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Постановою державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області від 01 лютого 2023 року № 47/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку [ADDRESS] , що належала померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем до якої була донька [PERSON] , що померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, після смерті якої спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав чоловік [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті якого спадщину прийняв його син [PERSON] . Відмова мотивована відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Відповідно до\~прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року\~(пункти 4, 5),\~Цивільний кодекс\~України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.\~\~Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.\~ Правила книги\~шостої Цивільного кодексу України\~застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 563 ЦК УРСР\~1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах. Згідно з п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня\~\~1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. ст.\~120,\~123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Судом установлено, що будинковолодіння по [ADDRESS] належало колгоспному двору, головою та членом якого станом на 15 квітня 1991 року була [PERSON] . Відтак, суд вважає доведеним те, що [PERSON] за життя належав спірний житловий будинок. На вказаний будинок [PERSON] за життя склала заповіт, згідно з яким заповіла його в рівних частках своїм дітям [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] її діти [PERSON] та [PERSON] звернулись із заявами про прийняття спадщини за заповітом та за законом та отримали свідоцтва про право на спадщину, однак на інше, але не на спірне, майно, що є предметом цього позову. Тобто ні [PERSON] , ні [PERSON] не оформили після смерті матері право власності на спірний будинок. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 серпня 2022 року у справі № 607/8416/22 визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В подальшому [PERSON] померла і після її смерті спадщину прийняв чоловік [PERSON] , який помер [INFO] , не оформивши своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON] , подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін після смерті батька. Відповідно до ч. 2\~ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 ЦК України,\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивач [PERSON] , прийнявши у встановленому законом порядку спадщину після смерті батька [PERSON] , має право на 1/2 частину спірного майна, однак нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до вимог\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, останній не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд [ADDRESS] , загальною площею 85,7 кв.м., житловою площею 56 кв.м.

Outcome: partial