Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

В липні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просив визнати не чинним договір оренди земельної ділянки. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що договір оренди від 04.09.2012 року вже давно не існує юридично. Порушенням його прав, над думку [PERSON] полягало втому, що у разі відсутності договору оренди земельної ділянки між відповідачами, у нього була б можливість претендувати на відведення у власність або оренду невеликих ділянок між об`єктами нерухомості, які перебувають у власності ТОВ «РЕСТ-М». Також сам факт спроб Козинської селищної ради та ТОВ «РЕСТ-М» відновити відносини оренди на поза конкурсних засадах суперечить інтересам громади і його інтересам, як громадянина України. 27.02.2022 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 01.08.2022 року [PERSON] подано заяву про усунення недоліків. 04.08.2022 року ухвалою судді прийнято позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження, призначено у справі підготовче судове засідання. 29.08.2022 року ТОВ «РЕСТ-М» подано до суду зустрічну позовну заяву до Козинської селищної ради та [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Мельник М.В. про визнання діючим та продовження договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що договір оренди з 2017 року і по теперішній час належним чином виконується обома сторонами, земля використовується за належністю та сплачуються відповідні платежі. Оскільки селищна рада не заперечує факту поновлення договору оренди, а чинність такого договору оспорює інша особа, вважає належним способом захисту порушеного права в цьому випадку є подання зустрічного позову про визнання діючим та таким, що продовжений договір оренди землі. 30.09.2022 року ухвалою суду справу за позовом [PERSON] до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТ-М», третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Мельник Марина Володимирівна, про визнання не чинним договору оренди земельної ділянки об`єднано із зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТ-М» до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, [PERSON] про визнання діючим та продовження договору оренди земельної ділянки, та ухвалено розглядати в одному провадженні. 14.10.2022 року Козинською селищною радою подано відзив на позови, в якому зазначила, що заперечує щодо первісних позовних вимог, а зустрічні позовні вимоги визнає у повному обсязі. 04.11.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. 16.02.2023 року ухвалою суду провадження за первісним [PERSON] до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТ-М», третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Мельник Марина Володимирівна, про визнання не чинним договору оренди земельної ділянки закрито. Сторони в судове засідання не з`явились, причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази прийшов до наступного висновку. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). За змістом частини першої\~статті 4 ЦПК України\~та частини першої статті 15 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тобто на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Судом встановлено, що 04.09.2012 року між Козинською селищною радою та ТОВ «Рест-М» укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,73га, яка складається із декількох земельних ділянок: земельної ділянки площею 1,6401 га кадастровий номер 3223155400:03:001:0084 та земельної ділянки площею 0,0896 га кадастровий номер 3223155400:036001:0084 з цільовим призначенням: для обслуговування існуючої бази відпочинку строком на 5 (п`ять) років. Договір оренди з 2017 року і по теперішній час належним чином виконується обома сторонами, ТОВ «Рест-М» продовжує фактичне використання орендованих земельних ділянок і продовжує сплачувати орендні платежі. Козинська селищна рада отримує вказані орендні платежі, за поверненням земельних ділянок не зверталась. Рішенням №38-18-УІІІ «Про поновлення договору оренди землі» Козинська селищна рада визнала поновленим договір оренди земельних ділянок, укладений між Козинською селищною радою та ТОВ «Рест-М» 04.09.2012 р. і посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мельник М.В. за реєстр.№3313, а також зареєстрований в Управлінні Держкомзему в Обухівському районі від 06.09.2012 р. за №322310004000739 на той е строк та на тих же умовах. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Звертаючись до суду, позивачем не доведено у встановленому законом порядку, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст. 12 ЦПК України, факту протиправної поведінки відповідача. Позивачем не вказано, чим саме відповідач [PERSON] порушив його права. Таким чином, позивачем не надано належні та допустимі докази у розумінні ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження порушення своїх прав відповідачем [PERSON] . Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом. Пленум Верховного Суду України у п. 8 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Позивачем клопотання, про заміну неналежного відповідача не заявлялось. Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому, слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача). Таким чином, враховуючи визначений позивачем склад учасників справи, та той факт, що суд позбавлений можливості вирішити спір по суті, оскільки нормами процесуального права не передбачено право суду самостійно здійснення заміни відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволені заявлених позовних вимог до [PERSON] . Що стосується позовних вимог ТОВ «Рест-М» до Козинської селищної ради суд зазначає наступне. Статтею 48 ЦПК України\~визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа). Згідно з вимогами ч.2\~ст.4 ГПК України\~юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Згідно п. 15 ч. 1\~ст. 20 ГПК України\~господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках. Спори, що виникають між юридичними особами та органами місцевого самоврядування при реалізації ними своїх повноважень, за своїм суб`єктним складом підвідомчі господарським судам. Таким чином,\~враховуючи те,\~що сторонами\~по справі\~є юридичні\~особи, суд вважає, що даний спір виник саме з господарських відносин, тому враховуючи вимоги\~ст.20 ГПК України, суд вважає за необхідне провадження у цій частині закрити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed