Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

25 жовтня 2022 року до Комсомольського міського суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій останній прохає: шлюб, укладений з відповідачкою [PERSON] зареєстрований 25 березня 2017 року у Кобеляцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 19 розірвати. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 25.03.2017 вони з відповідачкою уклали зазначений шлюб, від якого мають одного сина [PERSON] , дата народження: [INFO] , який проживає з відповідачкою та щодо місця проживання якого між сторонами спору немає. За твердженням позивача, фактично їхня сім`я розпалася, шлюбні стосунки між ним та відповідачкою припинені через суперечки та непорозуміння з приводу потреби подальшого сімейного проживання та розбіжностей у поглядах на шлюб та сім`ю. Подружні відносини між ними припинилися. Спільне господарство не ведеться. Спору про спільне майно немає. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, поновлювати шлюбні стосунки він не збирається. Ухвалою Комсомольського міського суду від 14.11.2022 цивільну справу передано за підсудністю Кобеляцькому районному суду Полтавської області. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 21.12.2022 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. 27 грудня 2022 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшло повідомлення Пришибської сільської ради Кременчуцького району, Полтавської області щодо місця реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 29 грудня 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 30 січня 2023 року. Ухвалою від 30 січня 2023 року судове засідання відкладено на 21 лютого 2023 року у зв`язку з нез`явленням відповідачки та відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідачки про дату, час і місце судового засідання в матеріалах справи на час початку судового засідання (відповідна розписка про вручення судової кореспонденції 19 січня 2023 року повернута до суду лише 17 лютого 2023 року). Ухвалою від 21 лютого 2023 року судове засідання відкладено у зв`язку з нез`явленням відповідачки та відсутністю відомостей про належне її повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Постановлено додатково здійснити за відомими суду засобами зв`язку та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України на 16 березня 2023 року. У судове засідання 16 березня 2023 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. До суду за вх. № 757/23 надійшла письмова заява [PERSON] відповідно до якої останній прохає розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Ухвалою від 16.03.2023 постановлено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку, визначеному частиною 4 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 25 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25 березня 2017 року, виданим Кобеляцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 19. Від зазначеного шлюбу сторони мають одну спільну дитину: сина [PERSON] дата народження: [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Відомостей про наявність спору про поділ майна між сторонами позовна заява не містить. Питання про місце проживання дитини у позовній заяві не ставиться. Сторонами не заявлено клопотання про надання строку для примирення. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачкою. Позивач прохає задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідачка свого ставлення до позову та збереження шлюбу не висловила, відзив на позов не подавала. Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки сторони мають малолітню дитину. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачкою категорично не бажає, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим. Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання розподілу судових витрат сторонами не ставилося.

Outcome: approved