Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

В обгрунтування позову позивач вказав, що рішенням Будищенської сільської ради від 12.06.2020 № 80-34/VIII надано дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва. В подальшому, рішенням сесії Будищенської сільської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва гр. [PERSON] » від 25.06.2021 № 19-27/VIII, затверджено проект землеустрою та передано [PERSON] у власність земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] , за кадастровим номером 7124986000:04:005:0502 площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, а п. 3 вказаного рішення земельну ділянку віднесено до категорії земель рекреаційного призначення, яка буде використовуватись для індивідуального дачного будівництва. На підтвердження реєстрації права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку, на підставі рішення державного реєстратора Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в особі державного реєстратора Виконавчого комітету Будищенської сільської ради Дудіною-Богдановою К.О. від 08.07.2021 № 59162793, за [PERSON] зареєстроване речове право від 07.07.2021 за № 42875613. Рішення сесії Будищенської сільської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва гр. [PERSON] » від 25.06.2021 № 19-27/VIII, в частині відведення [PERSON] у власність земельної ділянки за кадастровим номером 7124986000:04:005:0502 площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва та зміни її цільового призначення не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема: в його невідповідності вимогам ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в частині процедури його прийняття; неможливості перебування земель водного фонду (зайнятих штучними водосховищами) у приватній власності; в частині відведення землі для містобудівних потреб без наявності розроблених та затверджених детального плану території або іншої містобудівної документації; в частині порушення порядку встановлення цільового призначення земельної ділянки. Позивач просить суд усунути перешкоди державі в особі територіальної громади с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання законним та скасування рішення Будищенської сільської ради від 25.06.2021 № 19-27/VIII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва гр. [PERSON] » в частині затвердження проекту землеустрою та надання у приватну власність [PERSON] земельної ділянки за кадастровим номером 7124986000:04:005:0502 площею 0,1000 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради в межах населеного пункту с. Свидівок для індивідуального дачного будівництва та віднесення її до категорії земель рекреаційного призначення, цільовим призначенням - для індивідуального дачного будівництва; усунути перешкоди державі в особі територіальної громади с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку водного фонду за кадастровим номером 7124986000:04:005:0502 площею 0,1000 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок; усунути перешкоди державі в особі територіальної громади с. Свидівок у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду за кадастровим 7124986000:04:005:0502 площею 0,1000 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок шляхом зобов`язання [PERSON] її повернути на користь держави в особі територіальної громади с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради, а також, стягнути з відповідачів на користь Черкаської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 7 443,00 грн. Відповідно до ухвали суду від 12.01.2023 про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до рішення Будищенської сільської ради «Про початок повноважень депутатів Будищенської сільської ради» від 16.11.2020 № 1-2/VIII, до складу депутатського корпусу Будищенської сільської ради входить 22 депутата, зокрема: 1. [PERSON] ; 2. [PERSON], [PERSON] ; 3. [PERSON] ; 4. [PERSON] ; 5. [PERSON] ; 6. [PERSON] ; 7. [PERSON] ; 8. [PERSON] ; 9. [PERSON] ; 10. [PERSON] ; 11. [PERSON] ; 12. [PERSON] ; 13. [PERSON] ; 14. [PERSON] ; 15. [PERSON] ; 16. [PERSON] ; 17. [PERSON] ; 18. [PERSON] ; 19. [PERSON] ; 20. [PERSON] ; 21. [PERSON] ; 22. [PERSON] . На підставі рішення Будищенської сільської ради «Про дострокове припинення повноваження депутата Будищенської сільської ради [PERSON] » від 06.05.2021 № 14-31/VIII, достроково припинено повноваження депутата Будищенської сільської ради виборчого округу № 5 [PERSON] , у зв`язку з затвердженням його на посаду сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради. В подальшому, рішенням Будищенської сільської ради «Про внесення змін до рішення сесії сільської ради від 15.04.2021 № 13-20/VIII «Про затвердження заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів» від 06.05.2021 № 14-32/VIII, [PERSON] затверджено на посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з 07.05.2021. Рішенням сесії Будищенської сільської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва гр. [PERSON] » від 25.06.2021 № 19-27/VIII, затверджено проект землеустрою та передано [PERSON] у власність земельну ділянку за кадастровим номером 7124986000:04:005:0502 площею 0,1000 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради в межах [ADDRESS] , для індивідуального дачного будівництва. На підставі даного рішення Будищенської сільської ради, за [PERSON] зареєстроване відповідне речове право від 07.07.2021 за № 42875613 на вказану земельну ділянку. Згідно протоколу поіменного голосування до рішення Будищенської сільської ради від 25.06.2021 № 19-27/VIII, на сесії були присутні 17 депутатів та сільський голова. Відсутні 4 депутати сільської ради. Проголосувало «ЗА» 14 депутатів. Проголосував «ПРОТИ» 1 депутат. Не голосувало 3 депутати та не брало участі у голосування 4 депутати. Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування з Україні» рішення ради, щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради. Згідно п. 24.3 Регламенту Будищенської сільської ради, затвердженого рішенням Будищенської сільської ради від 11.12.2020 № 3-1/VIII, зі змінами внесеними рішенням Будищенської сільської ради від 26.11.2021 № 30-16/VIII, рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради. Як наслідок, для затвердження відповідного проекту землеустрою та передачі у приватну власність [PERSON] спірної земельної ділянки потрібно щоб «ЗА» проголосувало не менш, як дві третини від обраної кількості депутатів Будищенської сільської ради. З урахуванням того, що загальна чисельність складу Будищенської сільської ради, відповідно до рішення Будищенської сільської ради «Про початок повноважень депутатів Будищенської сільської ради» від 16.11.2020 № 1-2/VIII, складає 22 депутати, дві третини від її загального складу становить - 15 депутатських голосів. Проте, в порушення норм ч. 2 ст. 59 Закону «Про самоврядування в Україні», у приватну власність [PERSON] надано земельну ділянку меншою кількістю голосів, ніж те передбачено вказаною нормою закону, а саме на підставі 14 депутатських голосів від загальної чисельності ради, замість належних 15. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Питання щодо регулювання земельних відносин, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян вирішується виключно на пленарних засіданнях ради (ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Таким чином, органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями у сфері земельних відносин на відповідній території, тому в силу цих норм Закону уповноважені приймати рішення, пов`язані із надання громадянам земельних ділянок у користування із земель комунальної власності та вирішення інших питань у галузі земельних відносин. Так, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України). Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, прийнятими у межах їхньої компетенції та не можуть суперечити їм (ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Зі змісту ч. 2 ст. 144 Конституції України та ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Як наслідок на підставі рішення Будищенської сільської ради від 25.06.2021 № 19-27/VIII у [PERSON] не могли виникнути речові права на земельну ділянку за кадастровим номером 7124986000:04:005:0502, оскільки дане спірне рішення прийнято в супереч приписам ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та підлягає визнанню судом незаконним і скасуванню. Рішенням сесії Будищенської сільської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва гр. [PERSON] » від 25.06.2021 № 19-27/V1II, затверджено проект землеустрою та передано [PERSON] у власність земельну ділянку за кадастровим номером 7124986000:04:005:0502 площею 0,1000 та, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради в межах [ADDRESS] , для індивідуального дачного будівництва, а п. З вказаного рішення земельну ділянку віднесено до категорії земель рекреаційного призначення, яка буде використовуватись для індивідуального дачного будівництва. Станом на день розробки ФОП [PERSON] відповідної землевпорядної документації щодо передачі спірної земельної ділянки у приватну власність [PERSON] , остання відносилась до земель рекреаційного призначення (чагарникова рослинність природного походження), а за результатами його затвердження - до земель рекреаційного визначення (для індивідуального дачного будівництва). Згідно до пояснювальної записки до проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність спірної земельної ділянки, такий проект підлягає обов`язковій експертизі землевпорядної документації. Проектом землеустрою щодо передачі у приватну власність спірної земельної ділянки не передбачено водоохоронних обмежень та не досліджено факти накладень вказаних ділянок на прибережну захисну смугу Кременчуцького водосховища р. Дніпро, проте згідно з картографічними зображеннями, які містяться в такому проекті спірна земельна ділянка розташована поблизу Кременчуцького водосховища р. Дніпро. Згідно з інформацією Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 07.07.2022, спірна земельна ділянка за кадастровим номером 7124986000:04:005:0502 до передачі її у приватну власність [PERSON] обліковувалась, як землі загального користування (угіддя - штучні водосховища). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 ВК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд. До водного фонду України належать: поверхневі води: природні водойми (озера); водотоки (річки, струмки); штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об`єкти; підземні води та джерела; внутрішні морські води та територіальне море (ч. 2 ст. 3 ВК України). Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЗК України та ст. 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів. Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням зони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції. Чинним законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду. Відповідно до ст. 59 Земельного кодексу України передбачено обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність та встановлено можливість їх використання для визначених цілей на умовах оренди. Відповідно ж до ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України землі водного фонду взагалі не можуть передаватись у приватну власність, крім випадків, передбачених законодавством. Випадки передачі земель водного фонду до приватної власності, зокрема громадян, передбачені положеннями ч. 2 ст. 59 Земельного кодексу України. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми (ч. 2 ст. 59 Земельного кодексу України). Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота, та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо (ч. 4 ст. 59 Земельного кодексу України). Отже, за змістом зазначених норм права (у редакціях, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин) землі під водними об`єктами загальнодержавного значення, зокрема зайняті поверхневими водами: водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки) і каналами; іншими водними об`єктами; підземними водами та джерелами, внутрішніми морськими водами та територіальним морем, а також прибережні захисні смуги вздовж річок (у тому числі струмків та потічків), морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм не могли передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України. Вказане твердження знайшло своє вираження в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 469/1393/16-ц за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акту та витребування земельної ділянки. Таким чином, Будищенською сільською радою під час відведення земельної ділянки у власність [PERSON] порушено порядок встановлення цільового призначення земельної ділянки, оскільки в силу вимог ст. 4 Водного кодексу України землі, зайняті водосховищами, являються землями земель водного фонду та не можуть бути забудованими. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про основи містобудування» визначення територій для містобудівних потреб здійснюється відповідно до затвердженої містобудівної документації з урахуванням планів земельно- господарського устрою. Згідно ст. 17 вказаного закону містобудівна документація - це затверджені текстові і графічні матеріали, якими регулюється планування, забудова та інше використання територій; містобудівна документація є основою для підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації та вирішення питань щодо вилучення (викупу), передачі (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб. Вказане узгоджується з передбаченими ст. 2 Закону України «Про основи містобудування» головними напрямами містобудівної діяльності, серед яких, зокрема, і визначення територій, вибір, вилучення (викуп) і надання земель для містобудівних потреб. Таким чином, законодавцем закріплено механізм здійснення відведення земельних ділянок для потреб містобудування опосередковуванням запланованості можливості будівництва на відповідній території об`єктів, що повинно бути передбачено відповідним видом містобудівної документації. В свою чергу, питання визначення належного виду містобудівної документації, що мав бути основою для прийняття рішення щодо відведення спірної ділянки для дачного будівництва, врегульовує Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 19 якого встановлює, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток його частини. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці. Відповідно ч. ч. 3, 4 вказаної статті Закону на підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід`ємною частиною детального плану території. Детальний план території визначає: принципи планувально-просторової організації забудови; червоні лінії та лінії регулювання забудови; функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; черговість та обсяги інженерної підготовки території; систему інженерних мереж; порядок організації транспортного і пішохідного руху; порядок комплексного благоустрою та озелененння, потребу у формуванні екомережі; межі прибережних захисних прибережних зон водних об`єктів. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону у разі відсутності детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється. Враховуючи зазначені норми, надання земельних ділянок у приватну власність громадянам для індивідуального дачного будівництва в межах населеного пункту має передбачатись детальним планом території (повинен узгоджуватись зі схемою планування території (частини території) району. У той же час, містобудівна документація, яка б надавала можливість відведення спірної земельної ділянки є план зонування або детальний план території, які затверджуються відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 290 від 16.11.2011, тобто проект детального плану повинен бути розглянутий на засіданні архітектурно-містобудівної ради та пройти процедуру громадського обговорення щодо врахування громадських інтересів. З огляду на викладене, спірну земельну ділянку для потреб - індивідуального дачного будівництва відведено за відсутності містобудівної документації, розробленої, погодженої та затвердженої у відповідності до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 290 від 16.11.2011. Вказані обставини підтверджуються листом Будищенської сільської ради від 22.12.2022 № 02-17/4547 та листом Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації від 23.12.2022 № 1220/02-05 відповідно до яких містобудівна документація, яка б надавала можливість передати у приватну власність [PERSON] спірної земельної ділянки - не розроблялась, у встановленому законом порядку не погоджувалась та не стверджувалась. Рішенням сесії Будищенської сільської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва гр. [PERSON] » від 25.06.2021 № 19-27/VIII, затверджено проект землеустрою та передано [PERSON] у власність земельну ділянку з порушенням Закону України «Про місцеве самоврядування». Також, вище вказаним рішенням Будищенської сільської ради здійснено зміну цільового призначення оспорюваної земельної ділянки з порушенням вимог Земельного та Водного кодексів України, а також не у відповідності із спільними та публічними інтересам, в наслідок чого землі водного фонду по передано у приватну власність. Зміна цільового призначення земельної ділянки, призвела до її вибуття з власності територіальної громади і набуття на неї права приватної власності громадянином. Відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відтак, відновлення порушеного права держави на земельну ділянку неможливо без скасування відповідного права, що здійснено на підставі оскаржуваного рішення Будищенської сільської ради. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому п. 1 ч. 7 ст. 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі нового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування а підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні трава чи обтяження припиняються. На підтвердження реєстрації права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку, на підставі рішення державного реєстратора Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в особі державного реєстратора Виконавчого комітету Будищенської сільської ради Дудіною-Богдановою К.О. від 08.07.2021 № 59162793, за [PERSON] зареєстроване речове право від 07.07.2021 за № 42875613. Враховуючи те, що, рішення Будищенської сільської ради від 25.06.2021 19-27/VIII, яким відведено [PERSON] земельну ділянку за кадастровим номером 7124986000:04:005:0502 площею 0,1000 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, по [ADDRESS] є незаконним та підлягає скасуванню, підлягає також скасуванню державна реєстрація права власності за [PERSON] на незаконно передану земельну ділянку за кадастровим номером 7124986000:04:005:0502. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За правилами ст.12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить в тому числі: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно з приписами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. У такому разі позовну вимогу про усунення перешкод державі в особі територіальної громади с. Свидівок у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду, слід розглядати як негаторний позов, тобто позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. На підставі аналізу наданих матеріалів справи, судом встановлено, що земельна ділянка водного фонду за кадастровим номером 7124986000:04:005:0502 площею 0,1000 га до цього часу перебуває у приватній власності [PERSON] з порушенням норм земельного та водного законодавства, тому право держави в особі територіальної громади с. Свидівок на реалізацію усіх правомочностей щодо цієї земельної ділянки, а саме: користування і розпорядження нею, підлягає захисту шляхом усунення перешкод у користуванні та розпорядження земельної ділянки шляхом зобов`язання [PERSON] повернути ділянку на їх користь. Враховуючи всі вище наведені положення, суд дійшов висновку, що рішення сесії Будищенської сільської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва гр. [PERSON] » від 25.06.2021 № 19-27/VIII, в частині відведення [PERSON] у власність земельної ділянки за кадастровим номером 7124986000:04:005:0502 площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва та зміни її цільового призначення не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема: в його невідповідності вимогам ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в частині процедури його прийняття; неможливості перебування земель водного фонду (зайнятих штучними водосховищами) у приватній власності; в частині відведення землі для містобудівних потреб без наявності розроблених та затверджених детального плану території або іншої містобудівної документації; в частині порушення порядку встановлення цільового призначення земельної ділянки. Жодних доказів на підтвердження наявності підстав для набуття відповідачем [PERSON] права власності на спірний об`єкт суду не надано. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, законними та доведеними належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 7 443 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved