Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Позивач через представника адвоката Мулько А.В. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 травня 2022 року. В обґрунтування\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~що\~24\~травня 2022\~року\~зареєструвала шлюб\~з\~відповідачем.Спільних дітей не мають. З відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та втрачені почуття любові та поваги один до одного. З вересня 2022 року вони з відповідачем припинили стосунки, проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Ухвалою суду від 01 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, про причин неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 24 травня 2022 року, шлюб зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №254, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 травня 2022 року. Позивач зазначає про відсутність спільних інтересів, втрату почуттів любові та поваги, припинення шлюбних відносин з вересня 2022 року, окреме проживання, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. За змістом положень ч.1\~ст.24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст.56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України,\~позов\~про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторонам не вдалося створити міцну сім`ю, шлюбні відносини припинені, сторони мешкають окремо. Неявку відповідача суд сприймає як байдуже ставлення до збереження шлюбу. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише\~формально,\~поновлення шлюбних відносин є неможливим, сторони мешкають окремо, а подальше збереження\~шлюбу суперечило б інтересам позивача, яка є матір`ю трьох неповнолітніх дітей, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved