Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем та [PERSON] 09 серпня 2013 року було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 09 серпня 2013 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 09 серпня 2013 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Правилами, Тарифами складає договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 1900 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. В подальшому кредитний ліміт був збільшений до 22500 грн. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість по кредиту, розмір якої на 25 вересня 2022 року становив 43720,29 грн, з яких: 34791,24 грн - заборгованість за тілом кредита; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 8929,05 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 00,00 грн - нарахована пеня, 0,00 грн - нарахована комісія, яку позивач просив стягнути з відповідача та понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою останнього відомого місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України (а.с. 139,140). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 09 серпня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку - 1900 грн (а.с. 39-42). Довідкою АТ КБ «Приватбанк» підтверджено неодноразове збільшення кредитного ліміту по картковому рахунку № [NUMBER] . З даної довідки вбачається, що банком 10 грудня 2018 року збільшено кредитний ліміт до 22500 грн (а.с. 37). Згідно розрахунку заборгованості внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов`язань по вчасному поверненню кредитних коштів, 25 вересня 2022 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 43720,29 грн, з яких: 34791,24 грн - заборгованість за тілом кредита; 8929,05 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 6-36). За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Свого договірного зобов`язання по поверненню кредиту відповідач не виконав. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про стягнення тіла кредиту у розмірі 34791,24 грн ґрунтується на законі, підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню. Разом з тим, вирішуючи заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача 8929,05 грн заборгованості за простроченими відсотками, суд враховує практику Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Зокрема, Умови та Правила, в яких відсутній підпис відповідача, не є належними доказом того, що на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містилися умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, сплати неустойки (пені, штрафів) у зазначеному порядку і розмірі, а, отже, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, а тому не можуть розглядатися як частина кредитного договору. У заяві-анкеті від 09 серпня 2013 року, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення розміру процентів та відповідальності сторін за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів). Отже, в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 8929,05 грн необхідно відмовити. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, тому необхідно стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 34791,24 грн станом на 25 вересня 2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2481 грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (34791,24 х 2481/ 43720,29), що складає 1974,30 грн.

Outcome: partial