Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

25.10.2022 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, яка належала останній на підставі Державного акту серії ДН №161681 від 01.11.2006 року. Вказану земельну ділянку померла заповідала позивачу [PERSON] . Крім позивача спадкоємцем за законом є чоловік померлої [PERSON] , який подав заяву про прийняття спадщини. 24.10.2022 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, але постановою приватного нотаріуса було відмовлено, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Позивач зазначила, що пропустила строк з поважних причин, а саме дізналась про смерть [PERSON] лише 15.12.2021 року, крім того 15.12.2021 року [PERSON] була вагітна та щоб не захворіти на корона вірус вирішила зачекати з поданням заяви до нотаріусу. Також 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією РФ проти України було введено воєнний стан, в м. Добропілля нотаріуси не працювали, тому задля безпеки дітей 01.04.2022 року [PERSON] була вимушена тимчасово виїхати до Полтавської області. Просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю шість місяців з дня набрання рішенням законної сили, для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Чумак І.М. в судове засідання не з`явились, але від останньої на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце, день та час розгляду справи, шляхом направлення за місце реєстрації судових повісток, а також шляхом оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області веб-порталу Судової влади України. Причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв від відповідача на адресу суду не надходило, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, правом подання відзиву на позов не скористався і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 15.12.2021 року Добропільським відділом державної РАЦС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №314, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Добропілля Донецької області, у віці 70 років. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,66 Га, яка знаходиться на території Криворізької сільської ради, про що в матеріалах справи мається відповідна копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №161681. Відповідно до заповіту від 23.09.2014 року зареєстрованого в реєстрі за номером 112 та посвідченого секретарем виконкому Криворізької сільської ради, [PERSON] земельну ділянку, яка їй належала на підставі Державного акту серії ДН №161681 виданого 01.11.2006 року площею 5,66 Га розташовану на території Криворізької сільської ради, заповіла гр. [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.08.2019 року, актовий запис №128, [PERSON] уклала шлюб з гр. [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Отже в судовому засіданні достеменно встановлено, що гр. [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку позивачу [PERSON] . Відповідно до довідки №1633-5000656705 від 01.04.2022 року, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання [PERSON] є за адресою: [ADDRESS] . Постановою, про відмову у вчиненні нотаріальної дії №454/02-31 від 24.10.2022 року, виданого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Оленою Клепановою, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки строк подання заяви про прийняття спадщини терміном, встановлений 1270 ЦК України, був пропущений. Позивач у позові зазначали, що пропустила термін для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки дізналась про смерть спадкодавця тільки 15.12.2021 року, крім того була вагітна та на той час не хотіла захворіти на коронавірус. Також 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією РФ проти України було введено воєнний стан, в м. Добропілля нотаріуси не працювали, тому задля безпеки дітей 01.04.2022 року [PERSON] була вимушена тимчасово виїхати до Полтавської області де і мешкає на цей час. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.06.2022 року, актовий запис №165 вбачається, що [PERSON] [INFO] народила дитину, тому в судовому засіданні підтверджено, що на момент 15.12.2021 року позивач була вагітна. Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. Згідно частин 1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з п.3 постанови КМУ від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» у редакції постанови КМУ № 719 від 24.06.2022 року установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як встановлено судом, позивач пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою в порядку визначеному законодавством України про прийняття спадщини, оскільки дізналась про смерть спадкодавця лише 15.12.2021 року, в той день і отримала відповідне свідоцтво про смерть, крім того [PERSON] була вагітна та не хотіла наражати на небезпеку себе та дитину, оскільки на момент 15.12.2021 року в Україні панував COVID-19. Також 24.02.2022 року через збройну агресію РФ проти України в м. Добропілля не працювали нотаріуси та задля безпеки дітей позивачка була вимушена переселитись до Полтавської області, що є достатньо великою відстанню від місця відкриття спадщини. З огляду на викладене суд вважає, що причини пропуску для прийняття спадщини, є поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення строку, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку, що позивач з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тому її вимоги є доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved