Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницький міський суд Вінницької області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 22.04.2020 року у справі №145/410/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Заявник просить скасувати рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 22.04.2020 року у справі №145/410/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову [PERSON] . В обгрунтування заяви вказує, що рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 22.04.2020 року було задоволено позов [PERSON] та: -визнано дійсним договір міни земельними ділянками, укладений 15.01.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , предметом якого були належна [PERSON] на праві власності земельна ділянка кадастровий номер 05245870000:01:003:0480 площею 1,6681 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, та належна [PERSON] на праві власності земельна ділянка кадастровий номер 05245870000:01:003:0461 площею 1,6680 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області; -визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер 05245870000:01:003:0461 площею 1,6680 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. Підставою для задоволення позову стало визнання позову представником відповідача [PERSON] . Про існування вказаного вище судового рішення [PERSON] дізнався 04.11.2022 року під час отримання інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно. [PERSON] зазначає, що ні з [PERSON] , ні з адвокатом [PERSON], він не укладав жодних угод про міну земельними ділянками та на представництво. З відкритих даних він дізнався телефон адвоката [PERSON] , зателефонував йому і запитав, на якій правовій підставі він представляв його інтереси. Останній повідомив, що його колега показав йому доручення від його імені з правом передоручення і сказав, що зробить в цей день довіреність і попросив прийняти участь в судовому засіданні, тому він і виписав ордер, на підставі якого представляв його інтереси, однак передоручення так і не зробив. Таким чином, вказана особа не мала права представляти права [PERSON] та визнавати позов у суді. Після задоволення заяв про відводи та самовідводи суддями Тиврівського районного суду Вінницької області, справу було передано до Вінницького міського суду Вінницької області як найбільш територіально наближеного до цього суду за рпозпорядженням голови Тиврівського районного суду Вінницької області І.Ратушняка від 02.01.2023 року, у звязку з неможливістю утворити новий склад суду для розгляду суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької областівід 11.01.2023 року заяву [PERSON] про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинамиприйнято до свого провадження, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. Представник позивача в судовому засіданні заперечив щодо вимог заяви [PERSON] та пояснив, що обставини вказані в заяві не є нововиявленими, а матеріали справи містять оригінал договору міни земельними ділянками. Також додав, що у справі відсутні докази щодо звернення [PERSON] до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій відносно нього. Просив відмовити в задоволенні заяви. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, докази в сукупності, всебічного та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Так, судом встановлено, що рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 22.04.2020 року у справі №145/410/20 позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку було задоволено. Визнано дійсним договір міни земельними ділянками, укладений 15.01.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , предметом якого були належна [PERSON] на праві власності земельна ділянка кадастровий номер 05245870000:01:003:0480 площею 1,6681 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, та належна [PERSON] на праві власності земельна ділянка кадастровий номер 05245870000:01:003:0461 площею 1,6680 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.Визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер 05245870000:01:003:0461 площею 1,6680 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений ним при подачі заяви судовий збір у сумі 840,80 грн. (а.с. 26-27). Зі змісту рішення суду вбачається, що інтереси відповідача [PERSON] представляв на підставі ордеру [PERSON] , який позов визнав. З пояснень свідка[PERSON] наданих в судовому засіданні встановлено, що його попросили представляти інтереси [PERSON] під час розгляду справи про визнання права власності на земельну ділянку та запевнили, що сторони дійшли згоди щодо міни земельними ділянками та [PERSON] підпише згодом договір з ним. Тому, він виписав ордер та представляв інтереси [PERSON] в суді. Договору про надання правничої допомоги [PERSON] та [PERSON] не укладали. Про те, що [PERSON] представляє інтерси [PERSON] без договру про надання правничної допомоги з ним та фактично без його відома, [PERSON] в судовому засіданні 22.04.2020 року суду не повідомляв. При ухваленні вказаного рішення Тиврівським районним судом Вінницької області було взято до уваги договір міни земельних ділянок, викладений у простій пісьмовій формі і який нотаріально не посвідчений. Укладання договору міни земельними ділянками з [PERSON] відповідач категорично заперечує. Представник відповідача заперечує сам факт підписання цього договору [PERSON] . Відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 4 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Пункт 7 даної Постанови визначає, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Суд звертає увагу, що на час ухвалення цього рішення, судом не була врахована та обставина, що[PERSON] ні з [PERSON] , ні з адвокатом [PERSON], не укладав жодних угод про міну земельними ділянками та на представництво. Таким чином, вказана особа не мала права представляти інтереси [PERSON] та визнавати позов у суді. Викладені вище заявником обставини суд розцінює як нововиявлені, в розумінні положень ст. 423 ЦПК України, оскільки під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, вказані обставини не були суду відомі, про них стало відомо після набрання рішенням суду законної сили, тоді як вони впливають на висновки суду під час ухвалення рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЗК України укладення цивільно-правових угод, що передбачають перехід права власності на земельні ділянки, а також набуття права власності на земельні ділянки за такими угодами здійснюються відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. За змістом ст. 716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Так, ст. 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 3 ст. 334 ЦК України). Принцип свободи договору відповідно до статей 6, 627 ЦК України є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше, можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом. З приводу недотримання сторонами правочину нотаріального посвідчення договору міни земельними ділянками, то слід зазначити наступне. [PERSON] будучи власником земельної ділянки не вчинив жодних дій щодо її добровільної міни, зокрема нотаріального укладення договору та заперечує сам факт укладання будь-якого договору з [PERSON] . Отже, наразі [PERSON] залишається її власником, а тому існують істотні для справи обставини, що не були відомі відповідачу на час розгляду справи та не були встановлені судом. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46) зазначено, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Враховуючи викладене вище, оскільки судом встановлено наявність нововиявлених обставин, суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, а тому скасовує рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 22.04.2020 року у справі №145/410/20 та відмовляє у задоволенні позову [PERSON] . Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved