Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Супрун Д.В., звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтований тим, що 05.04.2021 вона була прийнята на роботу до АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг», 03.02.2023 звернулася до керівництва підприємства з заявою про звільнення з 03.02.2023 за власним бажанням відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме систематичного порушення строків виплати заробітної плати. На день звільнення заборгованість із заробітної плати становить 21\~196,56 грн. Наказом №387/ВК від 03.02.2023 її було звільнено за власним бажанням ст.38 КЗпП України. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки нею подано заяву про звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, а звільнення на підставі ч.1 вказаної норми проведене з порушенням порядку, установленого законом. Також позивачці не було виплачено всіх коштів, які належать їй при звільненні. Посилаючись на вказані обставини, збільшивши позовні вимоги у відповідності до вимог п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач просить: -змінити формулювання причини звільнення та визнати [PERSON] , комірника котельно-зварювального цеху №4, звільненою 03 лютого 2023 року за власним бажанням відповідно до частини третьої статті 38 Кодексу законів про працю України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме систематичного порушення строків виплати заробітної плати, з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ»; -стягнути на користь [PERSON] з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» нараховану, але не виплачену їй заробітну плату станом на лютий 2023 року в сумі 21\~196,56 грн; -стягнути на\~користь [PERSON] \~з Акціонерного\~товариства «Сумське\~машинобудівне науково-виробниче\~об`єднання -\~ІНЖИНІРИНГ» вихідну\~допомогу у\~розмірі тримісячного\~середнього заробітку\~у сумі\~19\~500\~грн, з послідуючим утриманням з цієї суми належних до сплати податків і зборів. У відзиві на позов представник АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг», позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення заробітної плати в сумі 12\~020,97 грн просить задовольнити. В задоволенні інших позовних вимог відмовити, оскільки у відповідності до ч.3 ст.10 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Передумовами виникненню заборгованості по заробітній платі стала неможливість товариства в нормальному режимі в умовах запровадженого воєнного стану забезпечувати працею своїх працівників, через що товариство було вимушено призупинити трудові відносини з усіма своїми працівниками і суттєво скоротити обсяги виробництва. Листом від 28.02.2022 ТПП України засвідчила військову агресію РФ проти України як форс-мажорні обставини, крім того товариству Сумською ТПП видано три сертифікати, якими засвідчено форс-мажорні обставини. Тому позивач не має права на виплату вихідної допомоги, оскільки порушення встановлених законом строків виплати заробітної плати з боку відповідача не було та АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» відповідно до чинного законодавства було видано наказ про звільнення [PERSON] за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. В судове засідання учасники не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність та у відсутність позивача за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що з 05.04.2021 [PERSON] була прийнята на роботу до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг», що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.8). 03.02.2023 [PERSON] звернувся до керівництва товариства з заявою, у якій просила звільнити її з 03.02.2023 за власним бажанням відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме: систематичного порушення строків виплати заробітної плати (а.с. 9). Згідно з наказом АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» від 03.02.2023 №387/ВК [PERSON] , комірника котельно-зварювального цеху №4, звільнено з 08.02.2023 за власним бажанням, ст.38 КЗпП України (а.с. 10). Відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. За змістом ст.38 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи працівника і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до розірвання цього договору і які працівник визначає самостійно. У разі якщо вказані працівником причини звільнення - порушення роботодавцем трудового законодавства (ч.3 ст.38 КЗпП України) - не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору. При незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених ч.3 ст.38 КЗпП України, останній може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися. Аналогічний висновок зазначений у постановах Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №754/1936/16-ц, від 22.04.2020 у справі №199/8766/18, від 13.04.2022 у справі №344/1017/20, який у відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при застосуванні норм права до спірних правовідносин. Звертаючись до відповідача із заявою про звільнення, позивач зазначила підставою звільнення факт порушення відповідачем законодавства про працю, а саме: систематичне порушення строків виплати заробітної плати. За вимогами ч.1 ст.21 ЗУ «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. З долучених до позовної заяви розрахункових корінців вбачається, що борг підприємства перед [PERSON] станом на 01.07.2022 складав 8\~852,34 грн, станом на 01.08.2022 13\~424,24 грн, на 01.09.2022 14\~020,97 грн, станом на 01.12.2022 12\~119,47 грн (а.с. 11). Заборгованість Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» по заробітній платі перед [PERSON] станом на лютий 2023 року складає 21\~196,56 грн, що підтверджується розрахунковим листом товариства за лютий 2023 року (а.с.19). Порушення відповідачем законодавства про оплату праці носять триваючий характер; доказів на спростування вказаних фактів суду не надано. І саме порушення роботодавцем законодавства про працю спонукало позивача розірвати з товариством трудовий договір та подати заяву на звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. При цьому, не заслуговують на увагу суду посилання відповідача на положення ч.3 ст.10 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», згідно з якою роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили, оскільки право позивача бути звільненим на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України не є мірою відповідальності роботодавця за порушення строку виплати заробітної плати. Долучені представником відповідача копії сертифікатів Сумської торгово-промислової палати жодним чином не свідчать про неможливість виконання зобов`язання із виплати заробітної плати; будь-яких даних щодо відсутності грошових коштів, неможливості їх залучення чи то неможливості використання наявних грошових коштів, що завадило забезпеченню реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати, надано не було. Звільняючи [PERSON] саме з 03.02.2023, у визначений нею строк, відповідачем не заперечувалось порушення законодавства про працю в частині своєчасної виплати заробітної плати. Отже, відповідач фактично визнав та погодився із зазначеною працівником підставою для звільнення, тому повинен був звільнити позивача на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, а не самостійно змінювати підставу розірвання трудового договору. За таких обставин, оскільки відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача щодо порушення приписів чинного трудового законодавства, подана позивачем заява від 03.02.2023 містила чітку підставу для звільнення - ч. 3 ст.38 КЗпП України, а відповідач самостійно змінив правову підставу розірвання трудового договору, вказавши таку, як звільнення за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України, що порушує права позивача, з огляду на встановлені обставини та приведені правові норми і правові висновки суд вважає необхідним змінити формулювання причини звільнення позивача та вважати [PERSON] , комірника котельно-зварювального цеху №4, звільненою 03 лютого 2023 року за власним бажанням відповідно до частини третьої статті 38 Кодексу законів про працю України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме систематичного порушення строків виплати заробітної плати, з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ». Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав зазначених у ч.3 ст.38 працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Середній заробіток працівника визначається відповідно ст.27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами передбаченими положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100. Відповідно до п.5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом 1 п.8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються, із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного, заробітку на число робочих днів (годин), а у випадку передбаченим чинним законодавством календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи (абзац 3 п.2 розділу ІІ Порядку). Згідно з розрахунковими листами, наданих AT «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» протягом жовтня 2022 року - січня 2023 року заробітна плата [PERSON] становила 0 грн; виходячи з виплат за попередні два місяці, що передували звільненню: у серпні 2022 року 6 500 грн та за вересень 2022 року 6\~500 грн, середньомісячна заробітна плата становить 6 500 грн. Отже, вихідна допомога, що підлягає стягненню на користь позивача відповідно до положень ст.44 КЗпП України становить 19 500 грн (6 500х3) з наступним утриманням з цієї суми належних до сплати податків і зборів. Оскільки у день звільнення позивачу в порушення вимог ч.1 ст.116 КЗпП України не були виплачені всі належні суми, з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати в розмірі 21\~196,56 грн згідно з розрахунковим листом товариства за лютий 2023 року (а.с.19). Відтак, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позивач при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення заробітної плати, а ухвалою суду від 14.02.2023 їй було відстрочено сплату судового збору за вимогою про зміну формулювання причин звільнення з роботи, відповідно до вимог ст.141\~ЦПК України з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2147,20 грн (1073,60 грн х 2).

Outcome: approved