Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що на обліку Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, з 22.12.2020 року, перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] , як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням її батьків: [PERSON] і [PERSON] від виконання батьківських обов`язків Відповідачі по справі [PERSON] і [PERSON] вихованням дитини не займаються, не піклуються про її здоров`я та розвиток. [PERSON] має реєстрацію місця проживання з батьком за адресою: [ADDRESS] . Під час обстеження умов проживання з`ясовано, що квартира потребує ремонту, в приміщенні стоїть неприємний запах, в одній з кімнат є дитяче ліжко, яке захаращене речами. Наявні дитячі речі та продукти харчування. Мати дитини проживала за адресою: [ADDRESS] . Під час обстеження умов проживання з`ясовано, що квартира в незадовільному стані, потребує ремонту, антисанітарія (брудно, наявні у великій кількості мухи та таргани). Окремого спального місця для дитини немає, продукти харчування відсутні, одягу обмаль. Сусіди негативно відгукуються про [PERSON] , характеризують її, як безвідповідальну матір. До служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло повідомлення з КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1», що 21.12.2020 року о 03год. 30 хв. до інфекційного відділення для лікування ГРВІ та ускладнень, каретою швидкої допомоги у супроводі поліції, було доставлено дитину [PERSON] , без супроводжувальних документів. За час перебування дитини в лікарні, мати жодного разу не відвідала доньку. Родина [PERSON] , з травня 2018 року, поставлена на облік Оболонського районного центру соціальних служб. Спеціалістами Центру неодноразово були здійснені соціальні відвідування, проведено соціально- педагогічні бесіди. Батька було направлено до Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості. Сім`я відвідувала консультації психолога Центру. Згідно інформації сектору ювенальної превенції відділу превенції Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, відносно матері складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП. [PERSON] і [PERSON] неодноразово було попереджено про відповідальність, за неналежне виконання батьківських обов`язків. Батько дитини написав заяву про тимчасове влаштування малолітньої доньки до центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей», в зв`язку із складними сімейними обставинами. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] у батьків [PERSON] і [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, стягнути з кожного окремо, аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 29.11.2022 року і до повноліття дитини, які стягувати на користь опікуна чи установи, під опікою якої буде знаходитись дитина Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. [PERSON] не заперечував проти відібрання дитини без позбавлення його батьківських прав, запевнив суд, що буде облаштовувати житло, щоб повернути дитину в сім`ю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Представниця відповідачки [PERSON] в судовому засіданні адвокат Люта Я.Я. заперечувала, щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 травня 2016 року між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб у Оболонському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис №458. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася у місті Києві [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , запис про народження зареєстровано у Оболонському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за № 1376. Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва станом на 14.07.2020 року [PERSON] [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , де ще зареєстровано дві людини. На обліку служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації з 22 грудня 2020 року перебуває [PERSON] , як дитина, що опинилась у складних життєвих умовах. Відповідно до характеристики [PERSON] 2016 року народження наданої дошкільним навчальним закладом №144 від 05.01.2021 року, дитина відвідує середню групу ДНЗ №144 з вересня 2019 року. При спілкуванні з дівчинкою практичним психологом ДНЗ № 144 [PERSON] було з`ясовано, що розвиток пізнавальних інтересів низько-середній; потребує розвитку активного словника в мовлень (утруднено знання назв слів); мислення (аналіз, синтез). Має середній рівень здатності встановлювати причинно-наслідкові зв`язки в наочній ситуації та робити правильні логічні узагальнення. Також має низько-середній рівень розвитку здорової пам`яті (відтворючи чотири предмети з семи). Визначено низький рівень довільної поведінки (здатність витримувати заняття). У вересні 2020 року відвідувала садочок - 3 дні, у жовтні цього року не була жодного разута вияснити де перебуває дитина не вдалося, оскільки тато не знав де знаходиться дитина, а мама на телефонні звінки не відповідала., у листопаді була присутня 5 днів у грудні 7 днів. За останній час тато [PERSON] приділяє більше уваги вихованню дитини. Цікавиться успіхами дитини. Також оплачує квитанції за перебування доньки [PERSON] в садочку. Відповідно до повідомлення Начальнику Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від Начальника СЮП ВП Оболонського УП ГУНП у м. Києві Володимира Моргуненка 11.07.2020 року о 10 год. 11 хв. по спец лінії 102 до Оболонського УП ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення громадянки про те, що побачила, як у вікні 4-го поверху будинку [ADDRESS] стоїть дівчинка на вигляд років 3-4, яка плакала. Зі слів заявниці мати дівчинки зловживає спиртним, залишаючи доньку саму вдома. В ході перевірки даної інформації працівниками патрульної поліції було відвідано вищевказану адресу, у квартирі виявлено малолітню [PERSON] , 4 роки з бабусею, яка будучи майже недієздатною справляла природні потреби під себе, у квартирі брудно, розкидані речі, наявний сморід. Так, як вдома не було матері, [PERSON] , був викликаний батько дитини, якому і було передано дівчинку. Зі слів мешканців (сусідів) під`їзду, [PERSON] часто залишає дитину саму без нагляду, дитина часто кричить та просить їсти. Враховуючи вищевикладене просив Службу у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації вжити всіх необхідних заходів реагування стосовно даної сім`ї. Згідно Акту обстеження умов проживання дитини від 15.07.2020 року квартири [ADDRESS] , де проживає малолітня [PERSON] санітарно-гігієнічний стан квартири незадовільний. На момент візиту, в квартирі знаходилася мати дитини та лежача літня жінка. Дитина була у батька за іншою адресою. В квартирі жахлива антисанітарія, брудно, повзають таргани, мухи, повітря в квартирі важке, смердить сечею. Літня жінка лежала на підлозі коридору квартири. Окремого спального місця у дитини немає, продукти харчування відсутні, одяг для дитини в обмеженій кількості. Умови для проживання, виховання та розвитку дитини не створено. Згідно Акту обстеження умов проживання дитини від 15.07.2020 року квартири [ADDRESS] , де проживає малолітня [PERSON] , вбачається, що житло розміщене на 4 поверсі 9 поверхового будинку, складається з трьох кімнат, квартира з усіма зручностями. Зі слів батька він разом з донькою переїхали проживати за місцем реєстрації, оскільки мати дитини закриває дитину з бабусею, яка є недієздатною. [PERSON] займає кімнату разом з бабусею [PERSON] , сплаять на одному дивані. Дитина забезпечена одягом, засобами гігієни. У холодильнику є у наявності продукти харчування, дитина відвідує дитячий садок та спостерігається у ЦПНСД №1, заключна декларація. Офіційно батько не працює, працює на підробітках, утримувати дитину належним чином може. Зі слів сусідів, сім`я з кв. [ADDRESS] характеризується позитивно. Як вбачається з листа директора Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №1» Юрія Кожари до Начальника Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації 21.12.2020 року о 03 год. 30 хв. до інфекційного відділення для лікування ГРВІ та їх ускладнень каретою швидкої допомоги у супроводі поліції було доставлено дитину [PERSON] , 5 років, без документів, та просив вирішити питання про подальше перебування дитини. 21.12.2020 року батько дитини [PERSON] до Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації звернувся із заявою в якій просив влаштувати дитину [PERSON] до Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей», у зв`язку з складними сімейними обставинами та проходження дитино соціально-психологічної реабілітації. 30.12.2020 року малолітня [PERSON] , [INFO] , на підставі клопотання Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районої адміністрації була влаштована до Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей». Згідно Акту обстеження умов проживання дитини від 18.01.2021 року квартири [ADDRESS] , де проживає малолітня [PERSON] , встановлено, що квартира розміщена на 4 поверсі 9 поверхового будинку, складається з 1 кімнати, санітарно-гігієнічний стан квартири незадовільний. Кімната об лаштована меблевою стінкою, двома диванами, столом, холодильником, газовою плитою. Літня жінка, яка є власницею квартири мешкає у кухні на ліжку. В квартирі відчувається неприємний запах сечі. Зі слів матері дитина за даною адресою мешкає періодично. Дитячий одяг в обмеженій кількості, продукти харчування в холодильнику відсутні. Умови для проживання , виховання та розвитку дитини не створені. Згідно відповіді на запит наданої з Оболонського управління поліції ГУ НП в місті Києві №15329/125/51/2020 від 28.12.2020 року протягом 2020 року працівниками Оболонського управління відносно громадянки [PERSON] були складені протоколи про адміністративні правопорушення та визнано винною за ч.1 ст. 184 КУпАП, ч.2 178 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення заючю2 ст. 184 КУпАП направлено до суду. Крім того, згідно наданої інформації з Оболонського управління поліції ГУ НП в місті Києві №8535/125/51/2021 від 30.11.2021 року щодо викликів до служби «102» за адресою: [ADDRESS] з`ясовано що, за період за 2021 року до моменту надання інформації надійшло шість повідомлень, щодо можливого вчинення домашнього насильства, зокрема 28.10.2021, 25.11.2021 року відносно [PERSON] було складено адміністративні протоколи за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Також повідомили, що громадянка [PERSON] [INFO] перебуває на обліку за Оболонським УП ГУНП у м. Києві від 10.11.2021 року за категорією «кривдник». 03.02.2021 року від Служби у справах дітей Калуської міської ради надійшла відповідь з якої вбачається, що відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.09.2013 року (справа 343/2270/13-ц) мати [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Згідно відповіді на запит від 28.01.2021 року директора Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей» Ю. Кашпура щодо доцільності відвідування малолітньої [PERSON] , [INFO] батьками [PERSON] та [PERSON] повідомив наступне. Малолітня [PERSON] була влаштована до Центру 30.12.2020 по заяві батька [PERSON] у зв`язку з складними сімейними обставинами для проходження нею соціально-психологічної реабілітації. Під час відвідування дівчинки у лікарні, спеціалісти медичного закладу спеціалістам центру одностайно повідомляли, що [PERSON] усім розповідала, як мама її била і дитина боялася її. Під час знайомства спеціалістів Центру з дитиною у лікарні, [PERSON] одразу пішла на контакт, експресивно розповідаючи про те, як її била мама, про кошмари, які її супроводжують щоночі, що давало підстави припускати про сформовану тривожну прив`язаність. У дитини також відмічались ознаки занедбаності: педикульоз, брудний, місцями порваний і на кілька розмірів більший одяг). Після переміщення у Центр дівчинка продовжувала розповідати про поневіряння у біологічній сім`ї, а її емоційно-вольова сфера характеризувалась високим рівнем напруги. В її розмові домінували наступні теми: відсутність одягу (дівчинка перепитувала чи її одягнуть тут у нову сукню), відсутність іграшок (зі слів дитини, в неї була одна лиш лялька і та без голови), жорстоке поводження з боку матері. Загальний рівень розвитку дитини віковим нормам відповідає частково (увага мимовільна мислення наочно-образне, не використовує узагальнюючих слів, не знає кольорів, назв багатьох предметів, нерозуміння елементарних правил культури спілкування з дорослими та однолітками, що є ознакою педагогічної занедбаності). Станом на 28.01.2021 року дитина ще в процесі адаптації до Центру. Її емоційний стан є більш стабільним, але їй все ще сняться кошмари, що проявляється нічним енурезом і високою тривожністю після прокидання. Про матір вона згадує лише в контексті сцен насилля, просить, щоб її не повертали до матері. Фігура батька для дівчинки є значущою та стабільною. Своє майбутнє пов`язує з батьком, чекає на зустріч з ним. Враховуючи неординарність ситуації, розбіжності у психологічних симптомах, було організовано спільну нараду фахівців Служби, районного ЦСССДМ, Центру та батьків [PERSON] та [PERSON] . Ця зустріч яскраво показала повну відсутність батьківського потенціалу обох батьків, їх нерозуміння потреб дитини. Крім того, вони не заперечували факти насилля матері над [PERSON] . При цьому, [PERSON] демонструвала повну байдужість до своїх проявів насилля, ніяк його не пояснювала і зовсім не шкодувала про свої вчинки. [PERSON] підтверджував, що дружина могла вести себе агресивно до [PERSON] , він намагався захистити доньку, але жодного впливу на дружину немає. Більше того, на сьогодні, подружжя продовжує спільно проживати і жодних планів захистити доньку від насилля матері [PERSON] немає. Враховуючи вищевикладене, з метою якнайкращого задоволення прав та інтересів дитини, Центр допомоги дітям «Місто щасливих дітей» вважає за недоцільне надання дозволу батьками [PERSON] та [PERSON] на відвідування доньки [PERSON] . Заборона матері на спілкування з донькою грунтується на категоричному небажанні дитини та всіх ознаках проявів до [PERSON] насилля з боку [PERSON] . Заборона батькові, не дивлячись на прихильність доньки, зумовлена тісним контактом та спільним проживання [PERSON] з дружиною, своїм небажанням та невмінням захищати доньку від агресії матері, а також його залежною позицію від дружини, навіть, страхом перед її агресивністю. Центром рекомендовано повернутися до даного питання через два місяця. Згідно відповіді на лист Оболонського районного в м. Києві Центру соціальних служб від 26.03.2021 року спеціалістами Центру неодноразово були здійснені соціальні відвідування сім`ї, проведено соціально-педагогічні бесіди, складено оцінку потреб сім`ї. Батька було направлено до Оболонської районної філії Київського міського центру занятості. Сім`я відвідувала консультації психолога Центру в період з 01.02.2021 року по 24.03.2021 року. Сім`ю було направлено до Міського центру дитини для проведення діагностики психоемоційного стану батьків на предмет вивчення їх батьківської сфери. Згідно з відповіді Міського центру дитини Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)від 25.03.2021 року було проведено діагностику психо-емоційного стану батьків [PERSON] і [PERSON] на предмет вивчення їх батьківської сфери з метою доцільності повернення дитини. З листа вбачається, що [PERSON] має низький рівень особистісної зрілості, перекладає власну відповідальність за всі негаразди на владу, екологію, своїх рідних, чоловіка та не визнає при цьому власної відповідальності за своє життя. Також насторожує емоційна нестабільність жінки, нервові зриви, при яких жінці важко себе контролювати. Наявність даних проявів психіки не може гарантувати безпечне середовище для дитини. [PERSON] має більш реалістичніше уявлення щодо власних дій для повернення доньки в сім`ю та стратегії виховання і догляду за [PERSON] . Водночас, в разі повернення дитини до сім`ї зважаючи на його нинішній графік роботи, він буде потребувати допомоги зі сторони власної матері (бабусі [PERSON] ), щоб забирати доньку з садочку. У зв`язку з вищезазначеним батькам рекомендовано пройти курс «Підвищення батьківського потенціалу», продовжувати отримувати психологічну підтримку, а також в подальшому отримувати соціальний супровід, як сім`ї, яка опинилась у складних життєвих обставинах. Згідно Акту обстеження умов проживання дитини від 07.09.2021 року квартири [ADDRESS] , де проживає малолітня [PERSON] , вбачається, що житло розміщене на 4 поверсі 9 поверхового будинку, складається з трьох кімнат, з усіма зручностями квартира потребує ремонту, в квартирі стоїть неприємний запах. Під час обстеження в квартирі знаходилися батьки дитини та бабуся. Між всіма членами сім`ї існує міжособистісний конфлікт на побутовому рівні, непорозуміння потреб дитини, відсутність батьківського потенціалу обох батьків. [PERSON] вела себе агресивно, не давада можливості всім членам сім`ї висловити свої думки. Зі слів бабусі дитини та батька мати вчиняє фізичне насильство відносно своєї доньки та чоловіка. Згідно листа від 28.09.2021 року директора Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей» Ю. Кашпура, зазначено, що центром було прийнято рішення про доцільність відвідування [PERSON] доньки [PERSON] , матері і надалі було заборонено відвідувати доньку, оскільки її агресивна та некерована поведінка несла загрозу емоційному та психічному стану дитини та інших вихованців закладу. Зазначає, що батько робив декілька візитів до [PERSON] , однак не показував будь-яких навичок у взаємодії з донькою, не знав чим з нею зайнятися, чим зацікавити дитину. В подальшому відсутність динаміки у стосунках з батьком спровокувало погіршення емоційного стану [PERSON] . Дівчинка почала хворіти, спостерігались перепади настрою. Причиною таких змін стало нерозуміння дівчинкою чого тато приходить до неї, але нічого в її житті не змінюється, а вона продовжує перебувати в Центрі . Висновок психолога Центру також вказує на не конструктивність прив`язаності до батька та страх матері. Спеціалістами Центру здійснено візит до родини [PERSON] додому, який відбувся 07.09.2021 року, який ще раз показав, що родина [PERSON] не має належного ресурсу, який би дозволив розглянути можливість повернення [PERSON] в родину. Жоден з дорослих членів родини не здатний забезпечити безпечне та комфортне проживання дівчинки. Саме тому було прийняте спільне рішення припинити візити до Центру [PERSON] , оскільки їх продовження може лише зашкодити дитині, адже жодних дій, спрямованих на повернення дівчинки в родину за вісім місяців так і не вжито. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 23.11.2021 року № 104-9933 вбачається, що Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позов про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав позивачем заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст.164 СК України. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Оцінивши та дослідивши усі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] і [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, тому позов в частині відібрання дитини підлягає задоволенню. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в якій зазначено, що в усіх діях щодо дітей суд першочергово приділяє увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ч. 4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч.2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В зв`язку із вищевикладеним, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів з [PERSON] і [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, однак не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.11.2021 до повноліття дитини. Дані аліменти слід стягувати на користь опікуна чи установи, під опікою якої буде знаходитись дитина. На підставі викладеного,

Outcome: approved