Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

21.09.2022р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування (а.с. № 3-5). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.09.2022р. відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с.№44). В обґрунтування позовних вимог представник позивача голова Правління ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» С.Авдєєв зазначив, що 01.07.2021р. між ПрAT «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ОТП Лізинг» було укладено договір страхування наземного транспорту № 1654/21-Т/Дп/10/4950/Т, на підставі якого страховик взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Land Rover», д/н [NUMBER] , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 29.09.2021р. в м. Дніпро по вул. Запорізьке шосе, 19, сталася дорожньо-транспорта пригода за участю транспортних засобів «Land Rover», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та «Mercedes-Benz», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «УАСК АСКА» згідно з полісом №205075737. У результаті ДТП було пошкоджено застрахований у ПрAT «СК «Арсенал Страхування» автомобіль «Land Rover», д/н [NUMBER] , який належить ТОВ «ОТП Лізинг». Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2021р. [PERSON] визнано винним у настанні ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності. ПрAT «СК «Арсенал Страхування» сплатило страхувальнику ТОВ «ОТП Лізинг» страхове відшкодування у розмірі 744 083,47 грн., а тому на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» і ст. 993 ЦК України набуло право вимоги до винної особи [PERSON] і до його страховика ПрАТ «УАСК АСКА» в межах фактичних витрат. ПрАТ «УАСК АСКА» лише частково компенсувала ці витрати в сумі 128 000 грн., в межах ліміту страхової відповідальності за полісом. Залишок витрат має компенсувати винний у ДТП - відповідач [PERSON] у розмірі 616 083,47 грн. (744 083,47 грн. 128 000 грн.). Враховуючи викладене, просив суд стягнути з [PERSON] збитки в сумі 616 083,47 грн. Відповідач [PERSON] двічі, що підтверджується листами від 23.09.2022р. та 30.12.2022р., повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками. Втім, відповідачем не вчинено дій по отриманню поштової кореспонденції від суду. Так, обидва конверти повернулися на адресу суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання», при тому, що саме ця адреса реєстрації місця проживання відповідача підтверджена відповіддю ДАПДП ДМР від 10.10.2022р. (а.с. №45, 52, 51, 54, 49). Відповідно до вимог ст.ст.190,\~272 ЦПК України\~ відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи, однак правом на подання відзиву, будь-яких письмових пояснень або клопотань, не скористався. Підстав для ухвалення по справі заочного рішення у цій справі немає, оскільки відсутня сукупність умов для ухвалення заочного рішення, яка передбачена ст. 280 ЦПК України. Так, в нашому випадку, немає згоди представника позивача на ухвалення по справі заочного рішення ні по тексту позову, ні будь якої іншої заяви (вимоги п.4 ч.1 ст. 280 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам у сукупності з наявними письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1\~ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1\~ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] 29.09.2021р. о 10 год. 50 хв., за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 19, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», д/н [NUMBER] , на перехресті з пр. Праці, при повороті ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю «Land Rover», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо та скоїв з ним зіткнення. Своїми діями [PERSON] порушив п. 16.13 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2021р. у справі № 201/10478/21, яка набрала законної сили 26.11.2021р., водія автомобіля «Mercedes-Benz», д/н [NUMBER] , [PERSON] визнано винним у порушенні ПДР і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн. (а.с. № 13). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Mercedes-Benz», д/н [NUMBER] , застрахована ПрАТ «УАСК АСКА» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №205075737. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн., франшиза 2 000 грн. (а.с. № 16). Страховиком ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі складених страхових актів № 006.02258121-1 від 09.11.2021р. та № 006.02258121-2 від 08.02.2022р. (а.с. №14, 15), виплачено страхувальнику ТОВ «ОТП Лізинг» страхове відшкодування у розмірі 744 083,47 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №65327011 від 10.11.2021р., №7532264 від 08.02.2022р. (а.с. № 19, 20). Страховик відповідача - ПрАТ «УАСК АСКА» частково компенсував страхове відшкодування, сплативши на користь AT «СК «Арсенал Страхування» 128\~000 грн. Позивач просить стягнути з винного у ДТП відповідача [PERSON] залишок страхового відшкодування, який він не отримав від ПрАТ «УАСК АСКА», у розмірі 616 083,47 грн. (744 083,47 грн. 128\~000 грн. = 616 083,47 грн.). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (ст. 993 ЦК України). Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таке ж положення закріплено у статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Пунктом 26 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Також, у пункті 27 вищезазначеної постанови зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018р. по справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) дійшла висновку про те, що згідно зі ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За таких обставин, оскільки винуватцем ДТП згідно з постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2021р. є відповідач [PERSON] , то на останнього і покладено відповідальність за завдані збитки. Власнику транспортного засобу «Land Rover», д/н [NUMBER] , ТОВ «ОТП Лізинг» позивач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатив страхове відшкодування у розмірі 744 083,47 грн., а тому спірні правовідносини регулюються ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», на підставі яких позивач просить задовольнити його позов. З урахуванням часткового відшкодування страховиком відповідача - ПрАТ «УАСК АСКА» страхового відшкодування у розмірі 128\~000 грн., з відповідача [PERSON] на користь ПрAT «Страхова група «Арсенал Страхування» підлягає стягненню залишок понесених останнім витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування - у розмірі 616 083,47 грн. (744 083,47грн. 128\~000грн. = 616 083,47 грн.). Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 9 241 грн. 24 коп. (а.с. № 2). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved