Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

15.08.2022 року представник позивача КС «Наші Люди» звернувся до Шевчен-ківського районного суду м. Чернівці з вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стяг-нення боргу за кредитним договором. В позовній заяві вказує, що між Кредитною Спілкою "Наші люди" та [PERSON] було укладено кредитний договір у формі кредитної лінії про надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту №2106-Л від 30.09.2020р. На виконання цього Договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 150 000,00 грн. (сто п`ятдесят тисяч гривень). Вказують, що відповідач свої обов`язки по Договору виконує неналежним чином, Починаючи з березня 2022 року ним взагалі не було сплачено жодного платежу, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість. В даному випадку строк затримання сплати Позичальником планових платежів становить вже понад 3 місяці. Станом на 10.08.2022р. заборгованість Позичальника за договором складає 39 761,57 грн. відсотків за користування кредитом та 145646,39 грн. основної суми кре-диту, що вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2106-Л від 30.09.2020 р. Також, позивач посилається на ту обставину, що згідно п. 4.1. Договору для забезпечення виконання Позичальником зобов`язань загальномайновим поручителем виступає [PERSON] та [PERSON] (далі - Поручителі). Стверджує, що 04.05.2022р. кредитодавець звернувся до відповідачів з листом-вимогою стосовно сплати простроченої заборгованості. Проте, прострочену заборгова-ність не було сплачено. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки "Наші люди" 145646,39 грн. (сто сорок п`ять ти-сяч шістсот сорок шість гривень 39 коп.) основної суми кредиту та 39761,57 грн. (трид-цять дев`ять тисяч сімсот шістдесят одна гривня 57 коп.) відсотків за користування кре-дитом, а разом 185407,96 грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч чотириста сім гривень 96 коп.) а також стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] , адвокат Лабік Г.І. 27.10.2022 року направив до суду відзиви на позовну заяву. У зазначених відзивах вка-зує, що кредитний ліміт позичальника був збільшений на 6 150 грн., при цьому в мате-ріалах справи відсутні будь які додаткові угоди між поручителями та позивачем, а тому вважає це істотною зміною обсягу відповідальності поручителів, яка відбулась без їх-ньої згоди. У зв`язку з викладеним, просив розірвати договір поруки 2106-л від 30.09. 2020 року, що укладений між КС «Наші люди» та [PERSON] , за яким поручитель зобов`язався відповідати за виконання зобов`язань [PERSON] по кредитному договору 2106-л від 30.09.2020 року, а також розірвати до-говір поруки 2106-л від 30.09.2020 року, що укладений між КС «Наші люди» та [PERSON] , за яким поручитель зобов`язався відповідати за виконання зобов`язань [PERSON] по кредитному договору 2106-л від 30.09.2020 року. Аналогічні вимоги представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] виклав у зустрічних позовних заявах, які ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.02.2023 року були прийняті до розгляду та об`єднані в одне проваджен-ня. 20.03.2023 року на електронну адресу суду від представника позивача Ільїна О.П. було отримано письмове пояснення, згідно якого останній не погоджувався із тверд-женням, наведеним представником відповідачів у відповідях на відзив та зустрічних позовних заявах. Вказав, що позичальником була отримана сума у розмірі 6150 грн. в межах визначеного умовами договору кредитного ліміту, а тому жодного збільшення відповідальності поручителів за договорами поруки не відбулось. Представник позивача, адвокат Ісопчук В.В., в судовому засіданні підтримав за-явлені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Заперечував проти задоволення зустрічних позовів. В останнє судове засідання не зявився, направив пись-мову заяву, згідно якої просив провести судове засідання без його участі та задоволь-нити позовні вимоги за первинним позовом. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] , адвокат Лабік Г.І., в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог за первинним позовом КС «Наші люди». Також просив задовольнити зустрічні позовні вимоги з під-став, наведених у відзивах на первісний позов та у зустрічних позовних заявах. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. При цьому, суд вважає, що [PERSON] про розгляд справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать матеріали справи - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке по-вернулося до суду без вручення відповідачу з відміткою працівника поштового відді-лення - «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується довідкою Укр-пошти, форма 20(а.с.60) Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повіст-ку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуються судом і роз`яснення, наведені в рішенні Конституційного Суду Ук-раїни від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове по-відомлення вручене йому належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами документи і ма-теріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що первинний позов підлягає задоволенню, у той час як зустрічні позови підлягають залишенню без задоволення, ви-ходячи з наступного. Судом встановлено, що між Кредитною Спілкою "Наші люди" та [PERSON] було укладено кредитний договір (далі - Договір) у формі кре-дитної лінії про надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту №2106-Л від 30.09.2020р. (а.с.4-6) За умовами вказаного Договору, відповідач [PERSON] отримав кредит у роз-мірі 150 000,00 грн. Згідно п. 3.1. Договору плата за користування кредитом проценти) є фіксованою і становить 52 % (п`ятдесят два процента) річних від суми залишку кре-диту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне чис-ло календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Відповідно п. 3.6. Договору Позичальник зобов`язу-ється сплачувати суму нарахованих згідно п. 3.1 Договору процентів за кожен період не пізніше 25-го числа цього Періоду. Якщо фактична сплата процентів за період відбу-вається в наступних періодах, то Позичальник сплачує проценти по день фактичної сплати. Статтею 207 Цивільного Кодексу України визначено, що правочин вважається та-ким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кіль-кох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторо-нами). Відповідно до положень статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сто-рін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного за-конодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 п.1 Цивільного Кодексу України визначено, що за кредитним дого-вором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошо-ві кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитних договорів та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо пред-мету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належ-ним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивіль-ного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділово-го обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. З п.5.4.3 Договору вбачається, що Позичальник має право вимагати дострокового повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку затримання спла-ти позичальником частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Судом встановлено, що КС «Наші люди» свої зобов`язання перед позичальником виконала в повному обсязі, надала відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні розрахунку заборгованості, у [PERSON] станом на 10.08.2022 року виникла заборгованість по кредитному дого-вору в сумі 185407 грн. 96 коп., яка складається із: заборгованості за простроченим ті-лом кредиту в сумі 145646 грн. 39 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 39761 грн. 57 коп. (а.с.11). Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збит-ків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)(ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язан-ня в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого виз-начений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настан-ням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України). З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором з [PERSON] та [PERSON] було укладено до-говори поруки (а.с. 7-8). Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки по-ручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно п.1.1 договору поруки №2106-л, [PERSON] та [PERSON] зо-бов`язались перед позивачем за первинним позовом відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з кредитного договору №2106-л від 30.09.2020 року. Суд не погоджується з твердженням представника відповідачів щодо необхідності припинення поруки у зв`язку із тим, що обсяг відповідальності останніх збільшився без їхньої згоди, з огляду на наступне. Так, у розділі визначення термінів вказано, що кредитна лінія - кредит, надання якого здійснюється повністю або частинами протягом строку кредитування, зазна-ченого у пункті 2.1 цього договору та у межах кредитного ліміту, встановленого у п. 1.1 цього договору. У разі часткового або повного погашення кредиту протягом строку кредитування, зазначеного у п. 2.1 цього договору, позичальник має право отримати кредит у межах встановленого кредитного ліміту. Вказане положення дублюється п. 1.2 договору, де, зокрема, вказано, що у межах ліміту кредитування, встановленого п. 1.1 договору, кредитодавець надає позичальникові можливість отримувати будь які части-ни кредиту (транш, транші) з можливістю багаторазового поновлення в рамках строку дії цього договору. Таким чином, зважаючи на те, що станом на 31.12.2021 року позичальником було сплачено по тілу кредиту 10 503, 61 грн. сума у розмірі 6150 грн. була ним отримана у межах вказаного вище кредитного ліміту та відповідно до умов договору. Отже, враховуючи вищевикладене, у поручителів не збільшився обсяг відпові-дальності, передбачений договором поруки, у зв`язку з чим суд вважає необхідним від-мовити у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Кредитної спілки «Наші Люди» про припинення поруки та у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Кредитної спілки «Наші люди» про припинення поруки. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відпо-відачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь позивача КС «Наші люди» необхідно солідарно стяг-нути заборгованість в сумі 145646,39 грн. (сто сорок п`ять тисяч шістсот сорок шість гривень 39 коп.) основної суми кредиту та 39761,57 грн. (тридцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят одна гривня 57 коп.) відсотків за користування кредитом, а разом 185407,96 грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч чотириста сім гривень 96 коп.), задовольнивши позовні вимоги. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропор-ційно розміру задоволених позовних вимог. Як роз`яснив пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі у своїй постанові «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року при повному або част-ковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених су-дом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових ви-трат законом не передбачено. У зв`язку із цим, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог судові витрати, понесені останнім у зв`язку із зверненням до суду з даним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved