Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

Позивач через свого представника у листопаді 2022 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила позбавити останнього батьківських прав щодо їхньої спільної дитини [PERSON] , [INFO] , визначити місце проживання доньки разом з матір`ю, а також просила стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1 372,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем вона має спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, не займається її вихованням. Позивач самостійно матеріально утримує дитину та належним чином піклується про її здоров`я, інтелектуальний та духовний розвиток. Проживає разом з дитиною у власній квартирі за адресою: [ADDRESS] , у якій створені всі необхідні житлово-побутові та санітарно-гігієнічні умови для проживання малолітньої доньки. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, що наведені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи без його участі, в якій також вказав, що проти позбавлення його батьківських прав не заперечує. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, якою також підтримав позовні вимоги. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] , [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач) є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.03.2016 по справі № 756/15817/15-ц розірвано шлюб між [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач). Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно висновку від 30 січня 2023 року, Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрації, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо його дитини [PERSON] , [INFO] . Також у вищевказаному висновку зазначено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітньої дитини, не виявляє інтересу до її життя, не створює умов для отримання освіти, участі у вихованні не приймає, не виявляє батьківського піклування. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, про що вказує сам відповідач у своїй нотаріально посвідченій заяві, він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Вказане свідчить про ухилення від виконання батьківських обов`язків та не бажання брати участь у вихованні і розвитку дитини. З акту обстеження умов проживання дитини від 11.01.2023, що складений Службою у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, вбачається, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] , власником якої є позивач, створені належні умови для проживання та всебічного розвитку дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частиною ст. 161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню дитини, також враховуючи ті обставини, що відповідач визнає позовні вимоги та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, беручи до уваги те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що останнього необхідно позбавити батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , а також визначити місце проживання вказаної дитини разом з матір`ю. Окрім того, враховуючи, що відповідач не звільнений від обов`язку щодо утримання дитини, суд вважає необхідним стягувати з нього на користь позивача аліменти у розмірі 1 372,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за розгляд позовних вимог про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання у загальному розмірі 1 984,80 грн, а також в дохід держави судовий збір за розгляд позовної вимоги про стягнення аліментів у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного, ст. 141, 150, 160, 161, 164, 165, 166, 182 СК України, ст. 12, 15, 16 Закону України«Про охорону дитинства», Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»;

Outcome: approved