Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом про визнання батьківства. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він познайомився з [PERSON] у травні 2019 року та наприкінці червня 2019 року вони почали проживати разом. [PERSON] перебувала у той період часу у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , однак з ним не підтримувала сімейних відносин. У червні 2019 року, перед тим як починати жити разом, [PERSON] повідомила позивача, що вона ймовірно вагітна і можливо батьком є [PERSON] . Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10.07.2019 року, яке набрало законної сили 10.08.2019 року, шлюб між [PERSON] і [PERSON] , який був зареєстрований 14 вересня 2013 року у ВДРАЦС PC Герцаївського РУЮ у Чернівецькій області, актовий запис за № 34 - розірвано. 30.03.2020 року, під час спільного проживання [PERSON] народила двох дітей: [PERSON] та [PERSON] . Батьком дітей був записаний [PERSON] за правилами ст. 122 Сімейного кодексу України, так як діти народжені до спливу десяти місяців після припинення шлюбу. В свою чергу він з моменту народження дітей і по даний період часу любить їх як своїх рідних, підкується за ними як батько і проживає разом з відповідачкою та дітьми однією сім`єю. У липні 2022 року [PERSON] повідомила йому, що є вірогідність, що він може бути біологічним батьком дітей [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони почали жити разом за дев`ять місяців до народження дітей, а з квітня 2019 року вона не мала з [PERSON] жодних відносин. Враховуючи наведені обставини, він засумнівався у існуванні між дітьми і [PERSON] кровного споріднення та впевнився, що саме він є біологічним батьком дітей, що є підставою для подачі до суду позову про визнання батьківства. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати Герцаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вчинити наступні дії: виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька [PERSON] , [INFO] з актового запису про народження №06, та як батька [PERSON] , [INFO] з актового запису про народження №05, складених 08.05.2020 року виконавчим комітетом Хряцьківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області. Внести відомості до актового запису про народження №05, складених 08.05.2020 року виконавчим комітетом Хряцьківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області про [PERSON] , [INFO] , а саме зазначити батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , змінити дитині [PERSON] прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » та видати нове свідоцтво про народження. Внести відомості до актового запису про народження №06, складених 08.05.2020 року виконавчим комітетом Хряцьківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області про [PERSON] , [INFO] , а саме зазначити батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , змінити дитині [PERSON] прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » та видати нове свідоцтво про народження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Герцаївський районний відділ реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до частини другої статті 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно з частиною третьою статті 122 СК України подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою регулюється статтею 126 СК України. Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Згідно п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі «Jevremovic v. Serbia» зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved