Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~В лютому 2023 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 17 липня 2012 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №68. В шлюбі є діти: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачкою спільне життя у них не склалося. Фактично впродовж останніх двох років між ним та відповідачкою прірва у відносинах. В результаті все частіших суперечок, дружина залишила постійне місце проживання сім`ї. Як виявилося, остання підтримує відносини з іншим чоловіком, має намір створити нову сім`ю. Останній рік вони не спілкуються. Вони, як батьки, в момент, коли відповідач залишала постійне місце проживання їхньої сім`ї, досягли згоди щодо місця проживання дітей разом з ним, оскільки має місце прихильність батьків до батька. Крім того, батько залишається проживати за місцем постійного проживання сім`ї, відповідно, і діти не будуть змінювати місця проживання, до якого вони привикли, де склалися відносини із підлітками-сусідами, старший має друзів в школі. Просить розірвати шлюб з [PERSON] , дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишити з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] ; стягнути з відповідача в його користь понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про визнання позову, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає, дитину [PERSON] , [INFO] , дитину [PERSON] , [INFO] , залишити з батьком. \~ \~ \~ \~Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17 липня 2012 року, який зареєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №68, актовий запис №68, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі є діти: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , в свідоцтвах про народження якими батьками записані [PERSON] та [PERSON] . За час спільного подружнього життя належної сім`ї не склалося, сторони подружніх відносин не підтримують впродовж двох останніх років, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Щодо місця проживання дітей, то варто зазначити, що між сторонами з цього питання досягнуто згоди про те, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають з батьком, тому суд визначає місце проживання дітей з [PERSON] . Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 гривень 60 копійок. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved