Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом в інтересах [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] та третьої особи Бучацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про встановлення батьківства і визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що 02.08.2006 вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Старший син, [PERSON] , народився [INFO] , до реєстрації шлюбу з чоловіком. На час народження сина [PERSON] , її чоловік перебував за кордоном і вони не звернулися із спільною заявою до відділу РАЦСу для реєстрації народження сина, відповідно, запис про батька було зроблено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України і прізвище старшого сина " [PERSON] "- її дівоче. Батьком записаний [PERSON] , що відповідає імені та по батькові [PERSON] [INFO] помер її чоловік, [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме, земельні ділянки, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 811468, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: кадастровий номер 6121283400:01:001:0484, площею 1,57 га; кадастровий номер 6121283400:01:001:1009, площею 0,14 га. Заповіт її чоловік не складав, спадкування належного йому майна повинно здійснюватись за законом. Спадкоємцями першої черги є: [PERSON] -мати, [PERSON] - син, [PERSON] -син, [PERSON] - дружина. Вона спадщину не прийняла, так як не була зареєстрована разом із чоловіком та не зверталась із заявою до нотаріуса. Відповідач, мати спадкодавця, повідомила, що не бажає спадкувати земельні ділянки, та не проти щоб вони перейшли у власність внуків [PERSON] , [PERSON] [PERSON] звернулась до нотаріуса з метою заведення спадкової справи та за видачею свідоцтв про право на спадщину по 1/2 частці на земельні ділянки для дітей, однак отримала відмову. Нотаріус зазначила, що в управління спадковим майном вступила матір її чоловіка, [PERSON] , так як проживала і була зареєстрована разом з ним та діти померлого - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки були малолітніми на день смерті батька. Окрім того, із свідоцтва про народження [PERSON] не вбачається, що його батьком є померлий [PERSON] . В зв`язку з чим просить позов задоволити, визнати право власності на спадкове майно та встановити факт батьківська. Ухвалою суду від 16 лютого 2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 02 березня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] , згідно якого вона позов визнає, не заперечує щоб її внуки [PERSON] та [PERSON] спадкували у рівних частках земельні ділянки з кадастровими номерами: 6121283400:01:001:0484, площею 1,57 га. та 6121283400:01:001:1009, площею 0,14 га. Також, зазначає, що її син [PERSON] , який помер [INFO] визнав своєю дитиною [PERSON] . Він проживав разом із [PERSON] до своєї смерті та вони вели спільне господарство. Позивач в судове засідання не з`явилася, згідно позовної заяви просить суд розглядати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, згідно поданого відзиву просить суд розглядати справу у її відсутності. Представник третьої особи Бучацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить суд розглядати справу у відсутності представника, згідно чинного законодавства. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, встановив наступні обставини. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч.3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.130 СК України, заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині 3 ст. 128 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" п. 15 роз`яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 3) оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з отриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Пилявською сільською радою Бучацького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 серпня 2006 року. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками його записані: батько- [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками його записані: батько- [PERSON] , мати [PERSON] . Із довідки № 455 від 26.12.2022, виданої Трибухівською сільською радою вбачається, що [PERSON] , згідно акту опитування сусідів, проживала із чоловіком до дня його смерті [INFO] у одному будинку за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство та виховували дітей. Згідно Акту опиту сусідів від 26.12.2022 вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] до дня смерті проживав разом із дружиною та дітьми у одному будинку за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, виховували дітей. Також, із відзиву відповідача [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , вбачається, що вона підтверджує те, що її син [PERSON] , який помер [INFO] , визнав своєю дитиною [PERSON] . Її син проживав разом із [PERSON] до своєї смерті та вони вели спільне господарство. Оскільки за життя померлий визнавав своє батьківство щодо [PERSON] , суд вважає за необхідне встановити факт батьківства. Таким чином, судом отримані достатні докази, які достовірно підтверджують факт походження [PERSON] від [PERSON] , що також підтверджено наявними у матеріалах справи документами. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Щодо позовних вимог про визнання права на спадкове майно, то суд зазначає наступне. [INFO] в с.Пилява Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Медведівською сільською радою Бучацького району Тернопільській області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, у виді земельних ділянок: кадастровий номер 6121283400:01:001:0484, площею 1,57 га; кадастровий номер 6121283400:01:001:1009, площею 0,14 га., цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №811468; довідкою, яка видається в зв`єязку з оформленням спадщини. Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за законом. Позивач [PERSON] , [PERSON] , їх законний представник [PERSON] , відповідач [PERSON] , є спадкоємцем за законом першої черги. [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки не була зареєстрована із чоловіком та не зверталася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Відповідач [PERSON] від спадкування відмовилася, на користь дітей спадкодавця. Батько спадкодавця [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується відповіддю Бучацького відділу РАЦС від 22.11.2022 3 518/26.13.1-07.4. Згідно відповіді № 27/01-24 від 09.03.2023, наданої приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області вбачається, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа не заводилася. Відповідно до довідки № 429/01-16 від 09.09.2021, виданої приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , мати неповнолітнього [PERSON] та малолітного [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Іванів Л.І., за заведенням спадкової справи та за видачею свідоцтв про право на спадщину по 1/2 (одній другій частці) на: земельну ділянку площею 1,57 га,- кадастровий номер: 6121283400:01:001:0484, місце розташування: Медведівська сільська рада, Чортківського району, Тернопільської області; земельну ділянку площею 0,14 га, кадастровий номер: 6121283400:01:001:1009, місце розташування: Медведівська сільська рада, Чортківського району, Тернопільської області, котрі належали померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 811468, видан. 22.02.2006 року, Бучацькою райдержадміністрацією та Бучацьким районним управлінням земельних ресурсів, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , котрий проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вивчивши подані представником спадкоємців документи, нотаріусом встановлено, що в управління спадковим майном вступила матір померлого - [PERSON] , оскільки була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем на день його смерті та діти померлого: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки були малолітніми на день смерті батька. Крім того, не доведено батьківство [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Тому, нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину по частці на вказані земельні ділянки на ім`єя неповнолітнього [PERSON] та малолітнього [PERSON] . Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. У положенні п.3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідач [PERSON] на спадкове майно у виді земельної ділянки не претендує, не заперечує щоб її внуки [PERSON] та [PERSON] спадкували їх у рівних частках. Інших осіб, які б мали право на спадщину, судом не встановлено. Суд приходить до переконання, що позов в частині визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення.

Outcome: approved