Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON]. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Одеської міської ради, Органу піки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та визнання способу участі у вихованні, спілкуванні бабусі з малолітньою онукою. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що син позивачки [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.03.2021 року було розірвано. Від даного шлюбу народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2021 року місце проживання малолітньої дитини [PERSON] визначено разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу та зміни місця проживання дитини відповідачка постійно чинить перешкоди бабусі [PERSON] у спілкуванні з онукою [PERSON] . У зв`язку із недосягненням згоди між позивачкою та відповідачкою щодо участі [PERSON] у вихованні [PERSON] , з метою підтримання та укріплення сімейних стосунків з дитиною, позивачка у серпні 2021 року звернулася до Служби у справах дітей Одеської міської ради із відповідною заявою про встановлення порядку спілкування баби з малолітньою [PERSON] , [INFO] . Суворовська районна адміністрація листом №Л-734 від 19.08.2021 року повідомила [PERSON] про те, що після надання необхідних документів на комісії з питань захисту прав дітей Суворовської райадміністрації ОМР буде розглянуто її заява та підготовлено висновок для суду. Також [PERSON] було рекомендовано для вирішення питання її участі у вихованні онуки звернутися до органу опіки та піклування за місцем свого проживання (до Приморської райадміністрації м. Одеси), оскільки мати дитини працює спеціалістом в Суворовській районній адміністрації та є велика ймовірність конфлікту інтересів. На день складання цієї позовної заяви Суворовська районна адміністрація ОМР Висновку органу опіки та піклування позивачу не надала. У заяві до Приморської районної адміністрації, враховуючи вік та інтереси дитини, [PERSON] запропонувала наступний графік спілкування з онукою: ?Щотижня з 18.00 п`ятниці до 18.00 суботи за місцем проживання (перебування) баби або загальних місць перебування (парки, сквери, пляжі, театри, кінотеатри, кафе, розважальні центри, тощо), за умови відсутності у баби подій, що перешкоджатимуть побаченню з дитиною; ?Щороку протягом одного тижня у літній період для спільного відпочинку дитини з бабою у місці, обраному [PERSON] на власний розсуд за умови відсутності у баби подій, що перешкоджатимуть побаченню з дитиною; ?У період з 02 січня по 05 січня кожного року для спільного відпочинку дитини з бабою у місці, обраному [PERSON] на власний розсуд за умови відсутності у баби подій, що перешкоджатимуть побаченню з дитиною; ?Кожного року у день народження баби [PERSON] ([INFO]) з 11.00 до 20.00 годин за умови відсутності у баби подій, що перешкоджатимуть побаченню з дитиною; ?Кожного року у день народження [PERSON] ([INFO]) баба [PERSON] має право прийти до місця проживання (перебування) дитини для її привітання. У межах розгляду заяви [PERSON] . Приморською районною адміністрацією відповідачкою було надано заперечення, в якому вона категорично не погодилася із запропонованим [PERSON] графіком зустрічей з дитиною, аргументуючи це недбалим ставленням баби до своїх обов`язків відносно онуки, застосуванням до дитини непедагогічних методів виховання, негативним ставленням малолітньої [PERSON] до своєї баби та зайнятістю дитини. При цьому до своїх заперечень на підтвердження недбалого ставлення баби до онуки [PERSON] не було надано жодного документального доказу. Натомість [PERSON] надала органу опіки та піклування Висновок з консультації психолога Української православної церкви Одеської єпархії відділу у справах сім`ї від 12.10.2021 року, в якому зазначено, що « [PERSON] має дуже тісні стосунки з матір`ю і сильний емоційний зв`язок, і взагалі мати є для доньки авторитетом». Тобто, фактично це означає, що будь-яка інформація з вуст матері сприймається дитиною як правдива. Мати з легкістю може вселити донці будь-яку негативну думку та видати бажане за правду. Більш того, мати продовжує посилювати думку дитини про можливий негативний вплив на неї з боку баби, що у подальшому проявляється самостійним небажанням онуки спілкуватися із бабою. Переконати дитину у зворотному баба не має можливості, оскільки [PERSON] повністю позбавлена можливості зустрічей та навіть телефонних розмов із онукою. Таким чином, рідкість побачень баби з малолітньою онукою пов`язане, в першу чергу, з чиненням [PERSON] перешкод у спілкуванні з дитиною, жодних дій щодо укріплення сімейних стосунків у відносинах між дитиною та позивачем з боку відповідачки не здійснюється. Саме це і стало причиною звернення [PERSON] із заявами спочатку до органів опіки та піклування, а згодом і до суду. Фактично Відповідачка своїми діями «привласнила» собі дитину. Таким чином твердження [PERSON] (наявні у наданих нею до Приморської райанміністрації м.Одеси запереченнях) про те, що у неї немає і ніколи не було на меті перешкоджати у спілкуванні дитини з бабою, та що вона готова сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування близьких родичів, є неправдивими. Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації надав [PERSON] . Висновок про визначення способів її участі у вихованні онуки [PERSON] [INFO] . Згідно даного Висновку орган опіки та піклування зобов`язав [PERSON] не перешкоджати зустрічам і спілкуванню [PERSON] з [PERSON] , та визначив способи участі [PERSON] у спілкуванні з онукою [PERSON] шляхом встановлення систематичних зустрічей баби з онукою: - Кожну останню п`ятницю місяця з 16.00 год. до 18.00 год. з визначенням місця зустрічі за погодженням сторін, у присутності матері; - Літні канікули, зимові канікули, святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю з матір`ю [PERSON] . Усі зустрічі повинні проводитися за бажанням дитини, враховуючи розпорядок дня дитини, стану здоров`я, та за умови забезпечення бабусею необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дитини. Проте, позивачка вважає, що такий висновок органу опіки та піклування є необґрунтованим, упередженим, таким, що суперечить, в першу чергу, інтересам дитини та фактично позбавляє бабу та онуку можливості підтримувати стосунки та родинні зв`язки. Фактично своїм Висновком орган опіки та піклування обмежив право позивачки на спілкування з онукою двома годинами на місяць. Враховуючи вік, стан здоров`я та інтереси малолітньої [PERSON] , вказаний графік не може бути визнаний доцільним та достатнім для налагодження стосунків між родичами, оскільки не надає жодного шансу ані дитині, ні бабі на побудову нормальних відносин. А умова визначення зустрічі за погодженням сторін фактично зводить нанівець навіть ці двогодинні побачення, так само як і організацію побачень на літні канікули, святкові дні, дні народження, тощо, адже досягти згоди між бабою та матір`ю [PERSON] неможливо. Оскільки, у позивачки немає іншого способу поновити свої права щодо спілкування та виховання малолітньої [PERSON] та захистити права онуки щодо спілкування з бабою, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з малолітньою [PERSON] , та визначити наступний порядок спілкування малолітньої [PERSON] , [INFO] , з її бабою [PERSON] : ?Щосуботи з 10.00 до 19.00 годин; ?1 тиждень у літній період для сумісного відпочинку за погодженням з матір`ю місця відпочинку; ?З 02 січня до 05 січня щороку за погодженням з матір`ю місця відпочинку; ?Щорічно [INFO] для привітання дитини з днем народження за місцем перебування дитини. Суд констатує, що відповідачкою [PERSON] до суду було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідачка проти позову заперечила, та просила суд відмовити в його задоволенні. Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову [PERSON] вказує на те, що з моменту припинення спільного проживання з колишнім чоловіком [PERSON] позивачка [PERSON] та її син періодично бачилися із неповнолітньою [PERSON] . Ніяких суперечок з цього приводу між сторонам не виникало, оскільки відповідачка забезпечувала своїй дитині повноцінне та гармонійне життя, в жодному разі не втягуючи дитину в сімейні конфлікти та проблеми. [PERSON] дійсно проводила час з бабусею, що значно впливало на погіршення морального стану дитини, оскільки така манера спілкування з дитиною та способи виховання, які обрала бабуся є неприпустимими для дітей. На даний час дитина сама не виявляє бажання спілкуватися із бабусею [PERSON] , тому що чекає від неї лише негативні події та вчинки. У позивачки зовсім відсутній будь - який емоційний зв`язок з онукою, методи її виховання є застарілі та жорсткі, тому за час, який дитина проводила із бабусею вона переживала стресові ситуації. У зв`язку з цим [PERSON] вимушена була звернутися за консультаціями до психологів. [PERSON] недбало ставиться до своїх обов`язків як бабуся, допускала такі ситуації, коли неповнолітня [PERSON] залишалася на вулиці сама, в той час як бабуся знаходилася вдома, ініціювала ситуації та розмови, при яких дитина відчувала психологічний тиск. З вересня 2021 року по теперішній час позивачка жодного разу не виявила ініціативи та бажання зустрітись з онукою. Висновком № Л-28855/1,2 органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.11.2021 року визначено порядок та спосіб участі бабусі [PERSON] у вихованні онуки [PERSON] , [INFO] шляхом встановлення зустрічей баби з онукою: кожну останню п`ятницю місяця з 16 год. 00 хв. з визначенням місця зустрічі за погодженням сторін у присутності матері, у літні, зимові канікули, святкові та дні народження за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] . Відповідачка зазначає про те, що вона цілком погоджується із вказаним висновком та вважає, що він відповідає інтересам дитини. Проте, з моменту винесення такого висновку [PERSON] жодного разу не приїздила до своєї онуки, не телефонувала їй та не надала суду жодного доказу, який би підтвердив той факт, що відповідачка їй чинить перешкоди у спілкуванні з онукою. Також у поданому відзиві на позовну заяву відповідачка зазначає про те, що дитина [PERSON] живе згідно графіку, який ретельно підібраний та балансує між розвитком та відпочинком. З 01.01.2020 року дитина навчається в гуртках КПНЗ «Одеський будинок дитячої та юнацької творчості «Тоніка» ансамбль класичного танцю «Ноктюрн», «Іграшка - сувенір», «Вокальний ансамбль «Смайлик». Також дитина приймає активну участь у ансамблі класичного танцю «Ноктюрн» та часто бере участю у всеукраїнських та міжнародні конкурсах і фестивалях, які зазвичай проходять у вихідні дні. З 01.09.2021 року дитина зарахована до Одеського НВК № 67 «Загальноосвітня школа І - ІІІ ступенів - ліцей» та приступила до навчання. Починаючи з 01.09.2022 року графік дитини буде змінено, оскільки обов`язковим стануть навчання у школі та виконання домашнього навчання. Таким чином, із врахуванням розкладу відвідування занять у школі та всіх гуртків, вільним часом у дитини є друга половина дня у п`ятницю. Проте, відповідачка зауважила, що в цей період і вона проводить вільний час з дитиною. Відповідачка також зазначала про те, що [PERSON] та її син [PERSON] приходили та телефонували їй та дитині коли їм заманеться, тобто коли їм зручно, незважаючи на те, що дитина наразі може займатися або ж відпочиває, а після того, як їм було повідомлено про те, що немає можливості з ними побачитися позивачка розпочинала негативно висловлюватися на адресу відповідачки та звинувачувати нібито вона навмисно чинить перешкоди в таких побаченнях. [PERSON] неодноразово повідомляла позивачку коли саме дитина матиме можливість з нею побачитися, однак у відповідь чула тільки різкі висловлювання з приводу того, що відповідачка навмисно чинить перешкоди в їхніх зустрічах. Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 22.12.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.11.2022 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в останнє судове засідання не з`явилася. Однак, у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Також пояснила, що вона протягом свого життя працювала педагогом та має досвід спілкування з дітьми. З онукою [PERSON] у неї завжди були хороші та дружні стосунки. До вересня 2021 року вона постійно бачила онуку, ходила з нею до театру та інші культурні заходи. У березні 2021 року її син [PERSON] та відповідачка [PERSON] розлучилися, після чого стосунки стали доволі напруженими. Наразі дитина проживає з матір`ю, яка постійно чинила перешкоди у спілкуванні з дитиною посилаючись на зайнятість дитини. В останнє позивачки бачила онуку у вересні 2021 року, після чого не вчиняла жодних дій для побачення з онукою, щоб не травмувати дитину, оскільки [PERSON] їй повідомила, що дитину вона більше не побачить. Поспілкуватися з онукою в телефонному режимі вона також не має можливості, оскільки телефон відключений. Тому позивачка вимушена була звернулася до органу опіки та піклування для вирішення даного питання. Однак, вона категорично не погоджується висновком від 19.11.2021 року, який було складено органом опіки та піклування Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради, оскільки у даному висновку зазначено про те, що бабуся має право бачити дитину тільки в кожну останню п`ятницю місяця з 16 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., тобто в сукупності 2 години на місяць. Вказаний графік не відповідає інтересам дитини та бабусі, та жодним чином не буде сприяти укріпленню відносин між ними. Також, позивачка в судовому засіданні заперечила проти того, щоб зустрічі відбували у присутності матері дитини [PERSON] , оскільки остання негативно впливає на відносини між бабусею та онукою. А тому, просила суд ухвалити рішення, яким зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з малолітньою [PERSON] , та визначити наступний порядок спілкування малолітньої [PERSON] , [INFO] , з її бабою [PERSON] : ?Щосуботи з 10.00 до 19.00 годин; ?1 тиждень у літній період для сумісного відпочинку за погодженням з матір`ю місця відпочинку; ?З 02 січня до 05 січня щороку за погодженням з матір`ю місця відпочинку; ?Щорічно [INFO] для привітання дитини з днем народження за місцем перебування дитини. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що між сторонами дійсно виник конфлікт, вирішення якого потребує судовий порядок, оскільки [PERSON] фактично не має можливості спілкуватися з власною онукою. А тому, просила суд ухвалити рішення, яким задовольнити даний позов. Відповідачка [PERSON] в останнє судове засідання не з`явилася. Однак, у попередньому судовому засіданні пояснила, що вона жодним чином не чинить перешкоди у спілкуванні дитини з бабусею [PERSON] , однак, через щільний графік дитина немає можливості бачитися з бабусею в такому графіку, як цього вимагає позивачка. У [PERSON] щільний графік, вона ходить до школи, різні гуртки та секції. У серпні 2021 року дитина гуляла з бабусею [PERSON] та батьком [PERSON] , після чого дитина повернулася додому заплаканою. На запитання, що трапилося, дитина пояснила, що у нею з якоюсь дитиною стався конфлікт, у якому дитина не була винна, однак бабуся її змусила вибачитися перед іншою дитиною. Після цього [PERSON] замкнулася в собі та пояснила, що вона не хоче спілкуватися з бабусею [PERSON] . З вересня 2021 року [PERSON] не вчинювала жодних дій, щоб побачити онуку, не телефонувала їй. В той же час, відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме не заперечила проти встановлення судом способу участі позивачки у вихованні онуки шляхом визначення графіку побачень, який встановлений згідно висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № Л - 2855/1,2 від 08.12.2021 року. Також позивачка зазначила, що побачення бабусі та онуки мають відбуватися у її присутності. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти визначення графіку побачень, що встановлений згідно висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № Л - 2855/1,2 від 08.12.2021 року. Пояснив, що мати не проти спілкування та побачень дитини з бабусею [PERSON] , однак, такі зустрічі мають відбутися тільки у присутності матері. Також, представник відповідачки пояснив, що після розлучення [PERSON] та [PERSON] стосунки були хороші, дитина бачила з бабусею за бажанням останньої. Проте, у вересня 2021 року ставлення дитини до бабусі змінилося через конфлікт та дитина сказала, що вона не хоче бачити бабусю, оскільки та на неї кричить. Проте, суд вважає за необхідним зазначити, що під час виступу у судових дебатах позиція сторони відповідача категорично змінилася. А саме, представник відповідача зазначив про те, що позивачкою не доведено факту чинення перешкод з боку відповідачки [PERSON] у спілкуванні дитини та бабусі, а тому у задоволенні даного позову просив суд відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради Степаненко О.Г. в останнє судове засідання не з`явилася. Однак, у попередньому удовому засіданні пояснила, що [PERSON] звернулася до органу опіки та піклування із заявою про визначення способів участі у вихованні малолітньої онуки [PERSON] , [INFO] . У своїй заяві [PERSON] зазначала про те, що станом на 30.06.2021 року мати дитини перешкоджає її спілкуванню з дитиною. Однак, на засіданні ради опіки та піклування Приморської районної адміністрації [PERSON] пояснила, що вона ніколи не перешкоджала та не перешкоджає спілкуванню дитини та бабусі, в навпаки готова сприяти, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування близьких родичів. Органом опіки та піклування Приморської районної адміністрації було надано відповідний висновок № Л - 2855/1,2 від 08.12.2021 року, який представник підтримала в судовому засіданні, оскільки такий було складено виключно в інтересах малолітньої дитини. Також представник органу опіки та піклування пояснила, що між сторонами дійсно виник конфлікт, який сторони в першу чергу мають вирішити самостійно, шляхом взаємних поступок та порозуміння один одного, оскільки як наслідок від даного конфлікту страждає в першу чергу дитина. Просила суд ухвалити рішення у даній справі, яке буде відповідати інтересам самої дитини. Представник третьої осіб, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Одеської міської ради Данчук Ю.А. в судове засідання не з`явилася. Однак, надіслала до суду листа, в якому просить провести розгляд даної справи за відсутності представника третьої особи та прийняти рішення з урахуванням прав та інтересів дитини. Представник третьої осіб, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому, суд проводить розгляд даної справи за відсутності представника третьої особи. Суд констатує, що на виконання вимог ст. 171 СК України в судовому засіданні було заслухано пояснення та думку малолітньої дитини [PERSON] з приводу спору щодо участі бабусі у її вихованні та спілкуванні з нею. Допитана в судовому засіданні малолітня [PERSON] пояснила суду, що раніше вона спілкувалася з бабусею [PERSON] . На сьогоднішній день вони не зустрічаються, оскільки бабуся живе далеко, в іншому районі міста. В останнє вона бачила бабусю близько двох років тому. Наразі вона не хоче спілкуватися з бабусею, оскільки їй не подобається ставлення останньої до себе, а саме бабуся одного разу вдарила її лінійкою по рукам, а також був випадок, коли бабуся залишила її на подвір`ї саму. Так, дівчинка пояснила, що коли вони гуляли на подвір`ї, бабуся сказала, що пора йти додому. Дитина попросила бабусю, щоб вони ще залишилися трішки погуляти, однак остання була проти. Після чого, бабуся залишила дитину саму на подвір`ї, а саме пішла додому. Однак, в той же час, на запитання суду про те, чи буде дитина виявляти бажання спілкуватися з бабусею, якщо вона перед нею вибачиться, малолітня [PERSON] пояснила, що так, вона згодна та буде спілкуватися з бабусею, якщо остання перед нею вибачиться та пообіцяє її більше не бити. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивача, відповідачки, представника відповідачки, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України). Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. По справі встановлено, що [PERSON] , який є сином позивачки, та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.03.2021 року за результатами розгляду цивільної справи № 523/2761/21, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного рішення (а.с. 18 - 20). Від даного шлюбу народилася дитина - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 09.12.2020 року, а.с. 17). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2021 року за результатами розгляд справи № 947/5789/21 ухвалено визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Разом з матір`ю - [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Сторонами не заперечувався факт проживання дитини з матір`ю. Обґрунтовуючи вимоги даного позову як підставу звернення до суду з таким позивач зазначає про те, що після припинення шлюбних відносин з сином [PERSON] , відповідачка почала чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з онукою, фактично своїми діями «привласнила» собі дитину, приймати участь у їх вихованні та розвитку, а домовитися врегулювати відносини щодо визначення порядку спілкування з онукою не вдалося за можливим. Відповідачка [PERSON] заперечила того факту, що вона чинить перешкоди у спілкуванні [PERSON] з бабусею [PERSON] . 03.08.2021 року [PERSON] звернулася до Служби у справах дітей Одеської міської ради із заявою про встановлення порядку спілкування баби з малолітньою онукою. Листом № Л - 734 від 19.08.2021 року Суворовська районна адміністрації Одеської міської ради повідомила позивачку про те, що оскільки мати дитини працює спеціалістом в Суворовській районній адміністрації, та думку заявника, є велика ймовірність конфлікту інтересів, [PERSON] рекомендовано для вирішення питання, зазначеного у зверненні, звернутися до органу опіки та піклування за місцем проживання (а.с. 31). У подальшому, 14.09.2021 року [PERSON] звернулася до органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради із заявою про визначення способів участі у вихованні малолітньої онучки [PERSON] , [INFO] . За результатами розгляду вказаної заяви позивачки, органом опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради було складено висновок № Л - 2855/1,2 від 19.11.2021 року, відповідно до якого: ?Зобов`язано [PERSON] не перешкоджати зустрічам та спілкуванню [PERSON] з [PERSON] ; ?Визначено способу участі гр. [PERSON] з онукою [PERSON] шляхом встановлення систематичних зустрічей баби з онукою наступним чином: кожну останню п`ятницю місяця з 16 год. 00 хв. - 18 год. 00 хв. з визначенням місця зустрічі з погодженням сторін, у присутності матері; літні канікули, зимові канікули, святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] . Також у вказаному висновку зазначено, що усі зустрічі повинні проводитися за бажанням дитини. Враховуючи розпорядок дня дитини, стану здоров`я, та за умови забезпечення бабусею, [PERSON] , необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дитини. 08.12.2021 року Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було внесено зміни до вказаного вище висновку в частині вірного зазначення дати народження дитини [PERSON] . Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала зазначений висновок та зазначала про те, що зустрічі дитини із бабусею мають проходити виключно у її присутності. Тоді як позивачка категорично не погоджувалася із графіком побачень з онукою, визначеному у висновку органу опіки та піклування, а також наголошувала, що такі зустрічі мають відбуватися у відсутності матері. Суд вважає за необхідним констатувати також про ту обставину, що судом під час проведення розгляду даної справи за клопотанням сторони позивача було оголошено перерву для надання сторонам можливості врегулювати даний спір шляхом укладення мирової угоди. Так, представником відповідача [PERSON] до суду було надано примірник Заяви про укладення мирової угоди, запропонований стороною відповідача. Суд зауважує, що запропоновані стороною відповідача умови мирової угоди, а саме порядок зустрічей бабусі та онуки є цілком ідентичним порядку зустрічам, що встановлений висновком органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № Л - 2855/1,2 від 19.11.2021 року, з яким позивачки категорично не погоджувалася у судовому засіданні. Також у вказаній мировій угоді відповідачка [PERSON] після підписання даної мирової угоди, зобов`язується не перешкоджати зустрічам та спілкуванню [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Проте, як було повідомлено суду представниками сторін, позивачка [PERSON] не погодилася із запропонованими стороною відповідача умовами мирової угоди, у зв`язку з чим даний спір не вдалося врегулювати шляхом взаємних поступок. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір щодо порядку спілкування бабусі [PERSON] з онукою [PERSON] , [INFO] , а також способу участі у її вихованні, у зв`язку з чим вирішення даного спору підлягає в судовому порядку. Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року). Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 вказаної Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь - яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Згідно приписів ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (стаття 1 СК України). Частиною другою статті 2 СК України визначено, що цей Кодекс регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Частиною першою та другою статті 257 СК України передбачено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу (стаття 263 СК України). Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України). Також, ч. 2 ст. 159 СК України передбачено, що під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Бере до уваги суд і ту обставину, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Згідно положень ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Положення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82). Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» («Shvets v. Ukraine», заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15 (провадження № [NUMBER]). При цьому у вищевказаній постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено, у тому числі, й те, що для врахування балансу інтересів у цій справі суд звертається до положення статті 257 СК України, згідно з якою баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення наведених норм матеріального права у системному поєднанні з прецедентними рішеннями ЄСПЛ дає підстави вважати, що баба має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Саме збалансування наведених вище прав і гарантій має бути основою для належного виконання рішення суду про участь у спілкуванні дитини з бабою. Вказані за змістом висновки викладено Верховним Судом у постанові від 19 травня 2022 року у справі № 607/9336/20 (провадження № [NUMBER]), вирішуючи питання про права діда та баби на спілкування зі своєю онукою та на участь у її вихованні. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» («Mamchur v. Ukraine», заява № 10383/09, пункт 100). Згідно з частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як було вище встановлено судом, Органом опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до суду було надано Висновок № Л - 2855/1,2 від 19.11.2021 року (зі змінами від 08.12.2021 року), в якому: ?зобов`язано [PERSON] не перешкоджати зустрічам та спілкуванню [PERSON] з [PERSON] ; ?Визначено способу участі гр. [PERSON] з онукою [PERSON] шляхом встановлення систематичних зустрічей баби з онукою наступним чином: кожну останню п`ятницю місяця з 16 год. 00 хв. - 18 год. 00 хв. з визначенням місця зустрічі з погодженням сторін, у присутності матері; літні канікули, зимові канікули, святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] . Також у вказаному висновку зазначено, що усі зустрічі повинні проводитися за бажанням дитини, раховуючи розпорядок дня дитини, стану здоров`я, та за умови забезпечення бабусею, [PERSON] , необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дитини. Відповідачкою [PERSON] до матеріалів відзиву на позову заяву було додано Консультацію психолога від 12.10.2021 року, складеною психологом відділом у справах сім`ї Української Православної Церкви Одеської єпархії Мазуренко О.А. (а.с. 114). Із вказаного висновку вбачається, що з дитиною [PERSON] була проведена бесіда та психодіагностики, після чого можна зробити висновок щодо спілкування [PERSON] з бабусею [PERSON] . [PERSON] постійно чекає яких - небудь негативних подій зі сторони [PERSON] - це збільшує рішень внутрішньої напруги та формує ряд захисних форм поведінки. Дії бабусі порушують психологічні межі дитини, і мають негативний вплив і руйнуючим чином впливають на самооцінку дитини. На даний момент, враховуючи вікові особистості дитини та рівень розумового розвитку, дитина здатна свідомо визначитися з ким із близьких їй бажано спілкуватися. [PERSON] має дуже тісні стосунки з матір`ю і сильний емоційний зв`язок, взагалі мати є для доньки авторитетом, вона пишається нею у хоче бути схожа на Маму . Суд зауважує, що під час заслуховування пояснення та думки малолітньої дитини [PERSON] з приводу спору щодо участі бабусі у її вихованні та спілкуванні з нею, судом було встановлено що дитина дійсно має почуття образи до бабусі, однак, в той же час дівчинка відкрита до спілкування з бабусею [PERSON] . Це виразилося в тому, що на запитання суду про те, чи буде дитина виявляти бажання спілкуватися з бабусею, якщо вона перед нею вибачиться, малолітня [PERSON] пояснила, що так, вона згодна та буде спілкуватися з бабусею, якщо остання перед нею вибачиться та пообіцяє її більше не бити. З огляду на вище викладене, беручи до уваги пояснення малолітньої [PERSON] , а також законодавчо закріплене право дитини на родину, та право [PERSON] як бабусі на спілкування з онукою та брати участь у її вихованні, суд доходить до переконання, що визначений у висновку Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № Л - 2855/1,2 від 19.11.2021 року (зі змінами від 08.12.2021 року) порядок способу участі позивачки у вихованні онуки в частині побачення кожної останньої п`ятниці місяця в загальній кількості двох годин на місяць не в повній мірі буде достатнім для налагодження та побудови нормальних родинних стосунків, а тому, задля забезпечення збалансування наведених вище прав і гарантій, суд встановлює [PERSON] наступний порядок участі у вихованні онуки [PERSON] , [INFO] : ?Кожну другу суботу місяця з 14 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. та кожну останню п`ятницю місяця з 16 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. - з визначенням місця зустрічі за погодженням сторін; ?Літні канікули, зимові канікули, святкові дні, а також День Народження дитини [PERSON] - [INFO], та День Народження бабусі [PERSON] - [INFO], - з визначенням місця зустрічі за погодженням сторін. При організації побачень необхідно враховувати розпорядок дня дитини, стан здоров`я, бажання дитини за умови забезпечення бабусею [PERSON] необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дитини. Проте, враховуючи малолітній вік дитини, її насторожене ставлення до бабусі, приймаючи до уваги, висновки, викладені у Консультації психолога від 12.10.2021 року, складеною психологом відділом у справах сім`ї Української Православної Церкви Одеської єпархії Мазуренко О.А. , суд вважає, що зустрічі малолітньої [PERSON] із бабусею мають відбуватися у присутності матері дитини - [PERSON] . Суд вважає, що такий порядок та спосіб є достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості та збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримки зв`язків між родичами та буде відповідати першоосновам розвитку особистості малолітньої дитини, враховуючи їх вік, стан здоров`я, звички тощо, й не порушуватиме переважне право батьків дітей у їхньому вихованні. Тоді як запропонований позивачем графік, може призвести до порушення цього права. При встановленні означеного графіку суд зауважує, що у всякому випадку спілкування баби та онуки у визначений спосіб повинно ґрунтуватися виключно на бажанні дитини, порозумінні та взаємних поступках бабусі та матері. Є очевидним і той факт, що у випадку налагодження гармонійних стосунків між бабою та онукою спілкування між ними не повинно обмежуватися встановленим графіком, який застосовується як знаряддя захисту права позивача з урахуванням суттєвих обставин та згаданих особливостей спору. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 6 ст. 80 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладені вище обставини, суд доходить висновку про необхідність визначення способу участі [PERSON] у вихованні внуки, у зв`язку з чим даний позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial