Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

ТОВ «Глобал Спліт» у жовтні 2022 року звернулось до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 60 765,77 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.08.2019 між AT «УКРСИББАНК» та [PERSON] , укладено договір про надання споживчого кредиту № 95764578000, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у сумі 50 000,00 грн. на споживчі цілі, у строк до 20.08.2022 зі сплатою 67 % річних за користування кредитними коштами. Також, 03.02.2021 між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було реструктуризовано кредитну заборгованость за кредитним договором №95560593000 від 20.08.2019 та продовжено строк кредитування на 2 місяці. Таким чином, кінцева дата погашення кредиту становила 21.10.2022. Між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Глобал Спліт» 27.09.2021 укладено договір факторингу № 220 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право вимоги за договором №95560593000 від 20.08.2019, укладеним між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». Позивач вказує, що відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором у розмірі 60 765,77 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 40 128,75 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 20 637,02 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.11.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була направлена відповідачу та відповідна кореспонденція повернута до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 20.08.2019 між AT «УКРСИББАНК» та [PERSON] , укладено договір про надання споживчого кредиту № 95764578000, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у сумі 50 000,00 грн. на споживчі цілі, у строк до 20.08.2022 зі сплатою 67 % річних за користування кредитними коштами. Також, 03.02.2021 між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було реструктуризовано кредитну заборгованость за кредитним договором №95560593000 від 20.08.2019 та продовжено строк кредитування на 2 місяців. Таким чином, кінцева дата погашення кредиту становила 21.10.2022. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Глобал Спліт» 27.09.2021 укладено договір факторингу № 220 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право вимоги за договором №95560593000 від 20.08.2019, укладеним між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого має непогашену заборгованість за кредитним договором у розмірі 60 765,77 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 40 128,75 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 20 637,02 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих їй житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2481,00 грн. судового збору. На підставі викладеного та,

Outcome: approved