Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

У листопаді 2022 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3201909 від 26.06.2021 року, у розмірі 23 840,00 грн. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 26.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3201909, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 8 000,00 гривень, а відповідач зобов`язалась повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строках, що визначені договором. Відповідно, п. 7.1. кредитного договору, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1. цього договору. Строк дії договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Також відповідно о пункту 6.1., 6.2. кредитного договору - цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладання кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника або передається іншим чином засобами зв`язку вказаними позичальником під час реєстрації особистого кабінету, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Після укладення цей кредитний договір розміщується в Особистому кабінеті позичальника. Так, п. 2.2.2. кредитного договору передбачено, що кредитодавцем відсотків за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату фактичного повернення кредиту (включно) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 Договору. Згідно п. 1.3., 1.4., кредитного договору кредит надається строком на 30 днів з 26.06.2021 по 26.07.2021 р.р.. Згідно п. 1.5. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 15 520,00 гривень. 1.5.1. Комісія за надання кредиту: 1 520.00 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово. 1.5.2. Проценти за користування кредитом: 6 000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 1.6. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач в свою чергу покладені на неї договором обов`язки не виконала. Станом на 15.07.2021 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 23 840,00 гривень, а саме: - заборгованість за тілом кредиту - 8 000,00 грн.; - заборгованість за відсотками - 14 320,00 грн.; - заборгованість за комісією - 1 520,00 грн.. 18.10.2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав грошової вимоги № 77-МЛ. Згідно даного договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 3201909 від 26.06.2021 року. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Позивачем неодноразово вживалися заходи досудового врегулювання спору між сторонами. На поштову адресу боржника було відправлено ряд листів - повідомлень про заміну кредитора і повідомлення - вимога про погашення заборгованості за кредитним договором № 3201909 від 26.06.2021 року. Також 04.07.2021 року відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак ця вимога не виконана, тому позивач звернувся до суду з означеним позовом. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2022 року відкрите провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 58). В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з клопотанням у якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач відзив на позовну заяву не подала, в судове засідання не з`явилась, Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.06.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3201909, у відповідності до якого кредитодавець зобов`язується передати у власність позичальника грошові кошти у розмірі 8 000,00 гривень на строк 30 днів, шляхом їх перерахування на картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (відсотки) від суми позики у розмірі 2,50 % на день, а також комісію у розмірі 1 520,00 грн. Орієнтована загальна вартість позики становить - 15 520,00 гривень (а.с. 16-19). Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту у встановлений строк не виконала, у зв`язку з чим, за розрахунком позивача, станом на 15.07.2021 року виникла заборгованість у розмірі 23 840,00 гривень, з яких: 8 000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 320,00 гривень - сума заборгованості за відсотками; заборгованість за комісією - 1 520,00 грн.. 18.10.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 77-МЛ , згідно умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 27-35). Відповідно до Реєстру боржників від 18.10.2021 року до договору факторингу № 77-МЛ від 18.10.2021року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23 840,00 гривень (а.с. 36). Позивачем неодноразово вживалися заходи досудового врегулювання спору між сторонами. На поштову адресу боржника було відправлено ряд листів - повідомлень про заміну кредитора і повідомлення - вимога про погашення заборгованості за кредитним договором № 3201909 від 26.06.2021 року (а.с. 47,48). Також 04.07.2021 року відповідачу було направлено Досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості (а.с. 49). До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає за необхідне застосовувати наступні норми права. Так у відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1ст. 634 ЦК України, згідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Відповідачем не спростовано наявність укладеного кредитного договору, як і не надано доказів погашення кредиту в строки, визначені договором, а тому суд приходить до переконання, що основна сума заборгованості у розмірі 8 000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а також з відповідача слід стягнути заборгованість за комісією у розмірі 1 520,00 грн., що передбачена даним договором. Розрахунок заборгованості за процентами за користування кредитом суд вважає за необхідне розрахувати самостійно, виходячи з наступного. Так, згідно Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться наступним чином: - сума позики - 8 000,00 гривень; - строк на який надається позика - 30 днів; - відсотки від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, в межах строку позики - 2,5 %. Таким чином, відповідач повинен був сплатити за 30 днів користування позикою з відсотковою ставкою 2,5 % від суми позики, що за підрахунками суду становить 6 000,00 гривень ((8 000,00 : 100) х 2,5 х 30 =6 000,00) За частиною першою статті 1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За умовами частини першої статті 530ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Вирішуючи питання щодо стягнення процентів за користування кредитом за весь час прострочення, визначений позивачем у позові, суд звертає увагу на наступне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, сформульовано правову позицію, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18). Як зазначав суд вище, договір про надання позики від 26.06.2021 року був укладений сторонами на 30 днів і в цьому договорі зазначено дату повернення позики - не пізніше 26.07.2021 року включно, а тому підстав для стягнення процентів за користування кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування немає. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судового збору в сумі 2 481,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1). Оскільки позов підлягає задоволенню частково, суд з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, вважає можливим відшкодувати позивачу сплачений ним судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1615,10 грн. (15 520,00 грн. (сума боргу, стягнута судом) * 2 481,00 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) / 23 840,00 грн. (сума боргу, заявлена до стягнення). На підставі викладеного,

Outcome: partial