Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Заявниця [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулась до суду із заявою, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Служба у справах дітей Прилуцької міської ради та [PERSON] про встановлення факту батьківства. Свою заяву мотивує тим, що в неї склалися подружні стосунки з [PERSON] , після чого вони почали проживати разом без реєстрації шлюбу в період з січня 2012 по 08.09.2020 року за місцем проживання заявниці за адресою: [ADDRESS] . Від фактичних шлюбних стосунків [INFO] у них народилася донька [PERSON] , батьками дівчинки в свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та запис про батька дитини проведено, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, за прізвищем матері « [PERSON] », а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер у м.Прилуки, про що видано відповідне Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Оскільки, біологічним батьком дитини є [PERSON] та встановлення факту його батьківства має значення для реалізації особистих немайнових та майнових прав дитини, тому заявницею і подано до суду заяву про встановлення факту батьківства. В судове засідання заявник не з`явилася, проте попередньо її представником подано письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Прилуцької міської ради в судове засідання не з`явився, проте згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти заявлених вимог та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства та виключно в інтересах дитини. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, проте згідно письмових пояснень просять розгляд справи проводити без участі їх представника, та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням їх пояснень(а.с.20-21). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, але згідно телефонограми від 21.02.2023 року повідомив, що він є рідним братом покійного [PERSON] , він дійсно давав згоду на проведення аналізу, не заперечує проти розгляду справи у його вдсутність та не заперечує проти задоволення заявлених вимог(а.с.81) Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зокрема, ч.1 ст.130 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 СК України, якими, окрім інших осіб, є матір, опікун, піклувальник дитини, особа, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття (ч.2,3 ст.130 СК України). Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Зокрема, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (ст.121 СК України). Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду (п.3 ч.2 ст.125 СК України). Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь -які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, ч.1 ст.135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Частинами 1, 2, 3 ст.9 вищезгаданого Закону передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України (ч.5 ст.9 Закону). Зокрема, згідно п.1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року за № 96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. Підпунктом 2.13.1 Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області складено відповідний актовий запис 27 лютого 2014 року за №95, та видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28 лютого 2014 року. Батьками дівчинки записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, про що видано відповідне Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 10 вересня 2020 року (а.с.8). Крім того, судом встановлено, що згідно довідки Комітету самоорганізації населення №5 Плискунівського мікрорайону від 28 вересня 2020 року за №024/5-09-1745 вбачається, що [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживав в період з січня 2012 року по 08.09.2020 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно акту про проживання без реєстрації від 16.09.2020 №1624 вбачається, що комісією у складі голови КСН №5 Новак В.М., члену комітету [PERSON] та присутніх сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , було встановлено що [PERSON] дійсно проживав за адресою [ADDRESS] , без реєстрації в період з січня 2012 року по 08.09.2020 року(а.с.6). Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] дійсно проживав разом з [PERSON] та перебував з нею у подружніх відносинах за адресою [ADDRESS] , без реєстрації в період з січня 2012 року по 08.09.2020 року. За час їх спільного проживання у них [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с.50-61). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за №00038438072 від 09.02.2023 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м.Одеса і його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 16 липня1976 року складено актовий запис №1462(а.с.71-72) Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за №00038444696 від 09.02.2023 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м.Одеса і його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 05 вересня 1970 року складено актовий запис №1536(а.с.69-70) Відповідно до наявного у матеріалах справи висновку генетичного дослідження №36003 від 19.09.2022 року, наданого медико-генетичним центром "МАМА ПАПА", імовірність того, що [PERSON] та [PERSON] являються біологічними родичами (на рівні дядько по батькові - племінниця), по результатах проведеного дослідження складає 99,0% (а.с.44). У відповідності до вимог ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються стронами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З врахуванням досліджених письмових доказів, суд вважає, що факт, який просить встановити заявниця, підтверджений. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту визнання батьківства відповідно до ст.315ч.1 п.1, ст.319 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved