Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Позивач, КНП «Новгородківська лікарня» Новгородківської селищної ради Кіровоградської області, звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму надмірно сплаченої заробітної плати в розмірі 11\~603,43 грн. Позов обґрунтовано\~тим,\~що відповідач з 01.10.2021 року по 27.05.2022 року перебувала на посаді сестри медичного відділення хірургічного профілю в КНП «Новгородківська лікарня», 02.05.2022 року по 25.05.2022 року вона перебувала у відпустці, а 27.05.2022 року була звільнена з займаної посади відповідно до наказу № 67-Л від 27.05.2022 року. Згідно розрахункового\~листа від\~21.04.2022\~року [PERSON] \~сума відпускних\~розраховувалася за\~відпрацьований робочий\~рік тобто\~за 24\~календарних днів,\~проте на\~момент відпустки\~відповідач відпрацювала\~лише 7\~місяців 1\~день,\~у зв`язку\~з чим\~відбулася переплата\~по нарахуванню\~суми відпускних. Розрахунок по нарахуванням здійснювався у травні у зв`язку з відсутністю фінансування, і тоді помилково було двічі здійснено оплату відпускних (за повний календарний рік) та за фактично відпрацьований час. Разом з цім, відповідачу окрім відпускних було помилково двічі нарахована і заробітну плату за квітень 2022 року. Загалом сума переплати становить 11 603,43 грн., що підтверджується карточкою - довідкою № 9. Під час формування відомості про нараховану заробітну плату за звітний період було виявлено лічильну помилку, яка сталася внаслідок збою у бухгалтерській програмі, та полягає у неврахуванні сум, які були вже попередньо нараховані та сплачені за відпрацьований час відповідачу. Так як відповідач на час виявлення лічильної помилки був вже звільнений з роботи, видати наказ для покриття його заборгованості перед підприємством не вбачається за можливе. Виплата зазначеної суми підтверджується платіжним дорученням № 681 від 30.05.2022 року та № 686 від 30.05.2022 року. Виявивши помилку, з метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення надмірно сплачених коштів, проте на момент звернення з цією заявою до суду відповідач жодним чином не відреагував на претензію та кошти не повернув, що свідчить про недобросовісність відповідача. Посилаючись на вказані обставини, Закону України «Про відпустки», статтю 1212 ЦК України, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 02.11.2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов. 30.01.2023 року відповідачем подано відзив на позов, в якому вона просила відмовити позивачу у задоволенні його вимог повністю. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чино, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили відмовити в його задоволенні. Відповідач пояснила, що до її обов`язків не входить контроль за нарахування заробітної плати, до роботи бухгалтерії вона не має ніякого відношення, вважає вимоги безпідставними та необгрунтованими. Заслухавши пояснення позивача та її представника, допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~передбачено, що\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено,\~щовідповідач [PERSON] \~в період\~з 01.10.2021\~року по\~27.05.2022\~року перебувала\~на посаді\~сестри медичного\~відділення хірургічного\~профілю в\~КНП «Новгородківська\~лікарня»Новгородківської селищної ради Кіровоградської області, з 02.05.2022 року по 25.05.2022 року [PERSON] перебувала у відпустці, а 27.05.2022 року була звільнена з займаної посади відповідно до наказу № 67-Л від 27.05.2022 року. У встановлений законом термін відповідач отримала розрахунок, що підтверджується карточкою - довідкою № 9. Згідно з ч.1\~ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Як зазначає позивач розрахунок по нарахуванням здійснювався у травні у зв`язку з відсутністю фінансування, і тоді помилково було двічі здійснено оплату відпускних за повний календарний рік та за фактично відпрацьований час і відповідачу, окрім відпускних, було помилково двічі нарахована і заробітну плату за квітень 2022 року, сума переплати становить 11 603,43 грн. Нормами статті 1215 ЦК України, на яку посилається позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Як зазначено позивачем з боку відповідача існує недобросовісність, яка відображається в тому, що він жодним чином не відреагував на претензію про повернення надмірно сплачених коштів, які виникли при помилці. При цьому, якщо набувач отримав майно за наявності простої необережності, він не може визнаватися недобросовісним. Для того щоб визнати його таким, необхідний умисел або груба необережність. Вказане кореспондується судовою практикою, зокрема, постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.02.2019 року по справі № 545/163/17, а також у постанові у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11.04.2019 року по справі № 150/164/17. Позивачем зазначено, що переплата утворилась через помилку, а саме неврахування сум, які були вже попередньо нараховані та сплачені за відпрацьований час відповідачу. При цьому, помилки, не пов`язані з обчисленнями (тобто помилки, обумовлені неправильним застосуванням нормативно-правових актів, а також колективного договору), не вважаються лічильними. Суд приходить до висновку, що неналежне виконання вимог чинного законодавства в частині підстав та порядку нарахування грошових коштів не свідчить про автоматичну недобросовісність відповідача. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовим, електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1,\~2\~ст.\~77\~ЦПК України\~визначено,\~що належними\~є докази,\~які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень… Позивачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів, що свідчать про недобросовісність відповідача. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що після закриття шахтарської лікарні їм було запропоновано роботу в Новгородківській лікарні і вони їздили на роботу в інший населений пункт, звільнення відбулось у період відпустки, жодних звітів про свою роботу роботодавцю вони не надавали, як і не слідкували за нарахуванням заробітної плати, розрахунок при звільненні отримали на картку. Таким чином, суд приходить до висновку, що виплата коштів відповідачу проведена позивачем добровільно, без недобросовісноті з боку відповідача, а тому позовні вимоги є необгрунтованими і безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок позивача.

Outcome: dismissed