Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Талапа Я.В. звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до\~ [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини . Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що позивач та відповідач спільно проживали в цивільному шлюбі з 2008 року по 2013 рік. Під час їх спільного проживання [INFO] у сторін народився син [PERSON] , батьками якого є батько [PERSON] та мати [PERSON] . Позивач зазначає, що в з 2013 року відповідач не проживає однією сімєю з їх спільним сином та цивільною дружиною, в той же час на утриманні позивача, залишився малолітній [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , син від першого шлюбу, який є інвалідом першої групи з дитинства. Позивач вважає, що за відсутності у відповідача постійного місця роботи, за яким є можливість встановити його щомісячні доходи, при цьому відсутні проблеми зі здоровям, відсутності іншої сімї, інших дітей, відсутності необхідності утримувати батьків та наявності можливостей щодо заробітку, працевлаштування на сезонні роботи, чи на постійне місце роботи, достатнім та справедливим розміром аліментів на дитину в даному випадку є 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З посиланням\~\~на\~викладене,\~позивач\~просить\~суд: стягнути\~з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання\~ неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, стягнути вартість витрат на правову допомогу, надану за договором в розмірі 3500,00 грн. за складання позовної заяви. Позивач у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву відповідно до якої просить суд провести розгляд справи без його участі та без участі позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи. Надіслав на адресу суду заперечення на позовну заяву відповідно до яких проти задоволення позову в частині стягнення аліментів не заперечує. Також підтвердив факт того, що він є батьком [PERSON] , [INFO] . Не заперечив проти розміру аліментів. Однак, проти задоволення вимог в частині стягнення вартості витрат на правову допомогу в розмірі 3500 грн. заперечує, вважає, що вартість послуг є значно завищеною та не підлягає до задоволення , оскільки у тексті позовної заяви є ряд помилок , що свідчить про непрофесійність представника позивача. В цій частині вимог просив суд відмовити. Клопотання, заяви: 14.12.2022 року відповідачем подано до суду заперечення на позовну заяву. 17.02.2023 року представником позивача подано до суду заяву про проведення судового засідання без його участі. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 18.01.2023 року ухвалою\~\~судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши вступне слово позивача , представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і\~\~вирішення спору\~\~по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах\~ заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Кожна сторона\~ повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено судом, та сторонами не заперечується , [PERSON] \~ та\~ [PERSON] перебували у цивільному шлюбі з 2008 по 2013 рік. Під час перебування у цивільному шлюбі у сторін народився син : [PERSON] , [INFO] , що стверджується\~\~відповідним \~свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 26.10.2010 року, відповідно до якого в графі «мати» зазначено [PERSON] , в графі «батько» [PERSON] . Як встановлено судом, відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] виданого Пенсійним фондом України [PERSON] , [INFO] є інвалідом 3 групи з дитинства. Термін дії : довічно. Відповідно до довідки голови Холмківської сільської ради від 01.09.2022 року за № 2340 [PERSON] , 1990 р.н. (інвалід дитинства) та [PERSON] , 2010 р.н. проживають разом з матірю [PERSON] , 1970 р.н. за адресою [ADDRESS] , та знаходяться на її утриманні. Правовідносини між сторонами випливають із норм\~Сімейного Кодексу України, зокрема згідно до вимог\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, відповідно до\~ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані\~\~утримувати дітей\~\~до\~\~їх\~ повноліття. Ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей. Ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей. Відповідно\~до\~ч.\~1\~ст.\~12\~Закону\~України\~«Про\~охорону\~дитинства»\~виховання\~в\~сім`ї\~ є \~першоосновою \~розвитку\~особистості\~дитини.\~ На\~кожного\~з\~батьків\~ покладається\~ однакова\~ відповідальність\~за\~виховання,\~навчання\~і\~розвиток\~дитини.\~Батьки\~або\~особи,\~які\~їх\~замінюють,\~мають\~право\~ і\~ зобов`язані\~ виховувати\~ дитину,\~ піклуватися\~про\~її\~ здоров`я,\~ фізичний,\~ духовний\~ і\~моральний\~ розвиток,\~навчання,\~ створювати\~ належні\~ умови\~для\~розвитку\~ її\~природних\~ здібностей,\~ поважати\~гідність дитини,\~готувати\~ її\~до\~ самостійного \~ життя\~та\~праці. За\~приписами\~зазначених\~правових\~норм\~на\~кожного\~з\~батьків\~покладається\~однакова\~відповідальність\~за\~виховання,\~навчання\~і\~розвиток\~дитини,\~отже,\~і\~витрати\~на\~утримання дитини \~(забезпечення\~ умов\~ життя)\~також\~мають\~бути\~однаковими. За\~правовою\~природою\~аліментні\~зобов`язання\~-\~це\~періодичні\~ платежі,\~які\~ платник\~ аліментів \~зобов`язаний\~сплачувати\~щомісячно, \~з\~метою\~матеріального\~ утримання\~ дитини. Частинами 1-3\~ст. 181 СК України\~передбачено,\~\~що способи виконання\~\~ батьками\~ обов`язку\~\~ утримувати дитину визначаються\~\~за домовленістю між\~\~ними; за\~\~ домовленністю\~\~між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від\~\~дитини, може\~\~брати\~\~участь у\~\~її\~\~ утриманні\~\~ в\~\~грошовій і\~\~(або)\~\~ натуральній формі; за\~\~ рішенням\~\~ суду кошти\~\~на утримання\~\~ дитини\~\~ (аліменти) присуджуються\~\~у частці від\~\~ доходу\~\~ її\~\~матері,\~\~батька і\~\~(або) у\~\~твердій\~\~ грошовій\~\~ сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає\~\~дитина. Аналіз\~наведених\~норм\~закону\~дає\~підстави\~для\~висновку,\~що\~за\~загальним\~правилом\~спосіб\~виконання\~батьками\~своїх\~обов`язків\~по\~утриманню\~неповнолітніх\~дітей,\~ зокрема,\~ сплаті\~ аліментів, залежить\~ від\~ домовленості\~між\~ними,\~однак,\~у \~разі\~ відсутності\~ такої\~ домовленості\~ той\~з\~батьків,\~з\~ ким\~ проживають\~діти,\~має\~право\~звернутися\~до\~суду\~з\~ відповідним\~позовом\~і\~в\~цьому\~разі\~ аліменти\~ на\~ них\~можуть\~бути\~присуджені\~в\~частці\~від\~ заробітку\~ (доходу)\~їх\~ матері,\~ батька\~і\~(або)\~ у\~ твердій\~грошовій\~сумі. Сплата\~аліментів\~за\~рішенням\~суду\~є\~одним\~із\~способів\~виконання\~обов`язку \~утримувати\~ дитину\~ тим \~з\~ батьків,\~хто\~проживає\~окремо\~від\~дитини. Аналогічний\~правовий\~висновок\~викладений\~у\~постанові\~ Верховного\~Суду\~від\~17\~ червня\~ 2020\~року\~ у\~справі\~№\~158/1638/18. Положеннями статей\~180,\~183,\~185,\~193,\~198,\~199 СК України\~визначаються декілька\~\~видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках\~\~або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах\~\~на\~\~дитину,\~\~що\~\~викликані особливими обставинами\~\~(розвитком здібностей\~\~ дитини,\~\~її хворобою,\~\~каліцтвом,\~\~тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває\~\~в закладі охорони здоров`я,\~\~навчальному\~\~або іншому закладі, у разі якщо\~\~ батьки\~\~не\~\~беруть участі в\~\~утриманні\~\~дитини,\~\~влаштованої\~\~до державного або комунального або іншого\~\~ закладу, аліменти\~\~можуть бути\~\~стягнуті\~\~з\~\~них на\~\~загальних\~\~ підставах\~\~(стаття 193); батьки\~\~ зобов`язані утримувати\~\~ своїх\~\~повнолітніх\~\~ непрацездатних\~\~ дочку,\~\~сина,\~\~які потребують\~\~ матеріальної\~\~ допомоги, а\~\~також\~\~якщо повнолітні\~\~дочка,\~\~ син\~\~продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до\~\~ досягнення\~\~ ними\~\~двадцяти\~\~трьох\~\~років, за умови якщо батьки можуть надавати\~\~таку допомогу\~\~(стаття\~\~198).\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ наявність рухомого\~ та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 статті 182 СК України зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України\~\~ суд за заявою\~ одержувача визначає\~ розмір\~\~ аліментів\~\~ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 ЗУ „Про державний бюджет України на 2023\~рік"\~ затверджено\~\~ на\~2023\~\~рік\~прожитковий\~мінімум на\~дітей\~ від 6\~до\~18\~років:\~\~з\~1\~січня\~\~2023\~року\~\~2833 гривні. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~\~ніж\~\~50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів). При визначенні способу стягнення аліментів суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у єдиній твердій грошовій сумі за вибором позивача. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст.\~182,\~183 СК України, надані сторонами докази в підтвердження своїх\~\~позовних вимог, враховує матеріальний стан позивача, відповідача, стан\~\~ здоров`я, потреби дитини, та\~\~працездатний вік відповідача,\~відповідач є фізично здоровою особою , що здатна забезпечувати належний рівень утримання як себе, та і неповнолітньої дитини,\~\~ відповідач працездатний, , відсутність \~у відповідача\~інших\~ утриманців,\~ враховує встановлений\~\~ законом\~\~ мінімальний розмір\~\~аліментів на дитину, а також\~\~покладення обов`язку\~\~ утримання\~\~ дітей на обох\~\~батьків. Факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Згідно\~\~ч.ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне\~\~судочинство\~\~здійснюється\~\~на засадах змагальності\~\~ сторін. Учасники справи мають\~\~рівні права щодо здійснення всіх процесуальних\~\~прав та обов`язків, передбачених\~\~законом. Кожна сторона\~ повинна довести обставини,\~\~ які\~\~ мають\~\~ значення для справи і на\~\~які вона посилається як\~\~на підставу своїх\~\~вимог\~\~або\~\~ заперечень,\~\~крім\~\~ випадків,\~\~ встановлених цим Кодексом. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач в порядку\~ст.188 Сімейного Кодексу\~\~України\~від обов`язку утримувати дитину не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно\~ст. 189 Сімейного кодексу України\~між сторонами на даний час не укладено. Будь - яких обставин, що перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти\~\~на\~\~ утримання\~\~дитини в судовому засіданні не встановлено.\~\~ Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована \~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції\~\~про права\~\~дитини,\~\~ч.ч. 7, 8 ст. 7\~\~СК України\~ при\~\~вирішенні будь-яких питань щодо дітей\~\~суд повинен\~\~виходити\~\~з\~\~як найкращого\~\~ забезпечення\~\~ інтересів дітей і,\~\~тим більше,\~\~при захисті одного\~\~ із\~\~ основних \~\~ прав\~\~дитини -права \~\~на утримання,\~\~яке кореспондується\~\~ з\~\~конституційним обов`язком\~\~батьків\~\~ утримувати\~\~ дітей до\~\~їх\~\~ повноліття. Оскільки дитина\~сторін проживає\~разом з\~матір`ю,\~а [PERSON] \~є їх\~батьком та\~на нього\~покладено однаковий\~з [PERSON] ,\~обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, а відтак наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини , які присудити у твердій грошовій сумі за вибором матері дитини, разом з якою проживає дитина. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері , так і батька. З урахуванням\~викладеного,\~зважаючи\~на\~приписи\~чинного\~законодавства,\~\~суд\~приходить\~ до\~висновку,\~\~що\~для\~задоволення всіх\~\~ потреб\~дитини :\~калорійного\~\~\~харчування \~та\~ забезпеченням одягу\~відповідно\~до\~\~її\~\~віку,\~ з\~ урахуванням\~\~ принципу\~\~ \~\~\~співмірності,\~ достатніх потреб дитини,\~дійсної\~участі\~ батька\~у\~її\~ утриманні,\~ а\~також\~\~\~\~ покладення обов`язку\~\~\~ утримання\~\~\~\~ дитини\~\~ на\~обох\~\~\~батьків,\~\~\~зважаючи на визнання позову відповідачем в цій частині слід\~\~визначити\~\~\~\~розмір\~\~ \~аліментів\~ \~в твердій\~грошовій сумі\~в\~\~розмірі\~\~ 2833,00\~гривень\~ щомісячно\~, що становить прожитковий\~мінімум на\~дітей\~ від 6\~до\~18\~років, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не\~є заздалегідь непомірним для сплати відповідачем та буде в достатній мірі відповідати заявленим позивачем потребам утримання дитини, з огляду на законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму на дитину, починаючи із дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає приписам \~ч.1 ст. 184 СК України, таким чином задовольняючи позовні вимоги. Підстав\~для\~відмови\~у\~задоволенні\~позовних\~вимог\~судом\~не\~встановлено. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України,\~\~суд\~\~оцінює докази\~\~за своїм внутрішнім\~\~ переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та\~\~ безпосередньому дослідженні\~\~наявних\~\~у\~\~справі доказів. Жоден доказ\~\~не має\~\~ для\~\~суду\~\~ наперед\~\~ встановленого\~\~ значення.\~\~Суд\~\~оцінює належність,\~\~ допустимість,\~\~ достовірність\~\~ кожного\~\~ доказу\~\~ окремо, а\~\~також\~\~ достатність\~\~і\~\~взаємний\~\~зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги\~ст. 81 ЦПК України\~- кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу\~\~процесуального рівноправ`я\~\~сторін, та\~\~ враховуючи обов`язок\~\~ кожної\~\~ сторони\~\~ довести ті обставини, на\~\~які вона\~\~посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи\~\~належність,\~\~ допустимість,\~\~ достовірність та достатність\~\~ кожного\~\~ доказу окремо, а\~\~також\~\~ достатність\~\~і взаємний зв`язок в їх\~\~сукупності\~\~за своїм\~\~внутрішнім\~\~ переконанням,\~\~що ґрунтується на\~\~всебічному, повному,\~\~об`єктивному та\~\~безпосередньому\~ \~дослідженню\~\~ наявних у справі доказів, враховуючи\~\~встановлений\~\~законом мінімальний розмір\~\~ аліментів на дитину, с уд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають до задоволення. Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку ст. 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 08.09.2022 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.\~\~\~\~ Що стосується вимоги позивача про відшкодування з відповідача витрат\~на\~ правничу\~ допомогу \~ адвоката в сумі 3500,00 грн.\~за складання позовної заяви, суд констатує наступне. Згідно з частинами першою - четвертою\~статті 137ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста\~статті 137 ЦПК України). Згідно з пунктом 2 частини другої\~статті 141ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою\~статті 141ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved