Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість у розмірі 7584,95 грн за кредитним договором № б/н від 26.03.2008, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулася до позивача та підписала заяву б/н від 26.03.2008, у зв`язку з чим останній було відкрито кредитний рахунок. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлої позичальниці. 19.01.2021 до спадкоємців позичальника позивачем було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій відповідачем не було вчинено. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 26.03.2008 становить 7\~584,95 грн. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 30.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. 28.09.2022 на адресу суду від органу реєстрації Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області надійшов лист №684 від 28.09.2022 з інформацією про зареєстрованих осію разом з померлою на дату смерті. 28.09.2022 на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи, заведеної 29.05.2020 за № 162/2020 після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 01.11.2022 у задоволенні клопотання представника позивача відмовлено. Закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача адвоката Ковальчука А.В. 21.03.2023 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечує. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, було створено сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню За змістом ч.1 ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81\~ЦПК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218, ч. 3 ст.1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися з його смертю. Обов`язок відшкодувати борги померлого переходить до спадкоємців. Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено порядок прийняття спадщини. Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Правила ч.ч.2,3,4 ст. 1281 ЦК України вказують, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відтак, визначені\~ст. 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Одразу після того, як кредитор дізнався, що його боржник помер, він зобов`язаний звернутись з претензією кредитора до нотаріуса, у якого відкрита спадкова справа. Якщо спадкова справа у жодного нотаріуса на момент звернення не відкрита, кредитор вправі звернутись до будь-якого нотаріуса за місцем відкриття спадщини, тобто до нотаріуса нотаріального округу за останнім місцем проживання померлого. В такому випадку нотаріус відкриває спадщину за заявою кредитора, адже Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»\~визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви спадкоємця про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини, претензії кредитора та ін. У той же час, відповідно до ст. 1282 ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями повинно відбуватись в межах вартості спадкового майна. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [PERSON] , звернулася до позивача з заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, уклавши кредитний договір б/н від 26.03.2008. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , 05.03.2008 було відкрито картковий рахунок №\~ [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт 16000,00 грн.; який у подальшому неодноразово змінювався: 16.06.2009, 06.02.2010, 16.02.2010, 27.11.2010, 03.03.2011, 04.03.2011, 19.10.2012, 02.08.2013. Кредитний ліміт, станом на 19.06.2019 становив 0,00 грн. Заява-приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підписана [PERSON] 26.03.2008. З виписки, наданої Банком по рахунку клієнта убачається, що з 14.05.2008 [PERSON] користувалася вказаною карткою, знімала кошти, здійснювала оплату в торгівельних точках, здійснював переказ з картки тощо. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . За життя, свої зобов`язання за договором [PERSON] виконувала неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок цього станом на день її смерті утворилася заборгованість, що згідно розрахунку позивача, становить 7\~584,95\~грн та являє собою заборгованість за тілом кредиту. З копії паспорта [PERSON] убачається, що вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У подальшому, позивачем була направлена претензія кредитора до Бердичівської державної нотаріальної контори від 31.03.2020 за №SAMDN51000020301162, згідно якої, вказуючи, що на теперішній час Банку стало відомо, що [PERSON] померла [INFO] , просив включити кредиторські вимоги в спадкову масу та повідомити спадкоємців про наявність кредитної заборгованості. 29.05.2020 Бердичівська державна нотаріальна контора направила лист-відповідь на вказану претензію кредитора, з якої вбачається, що претензія зареєстрована та на її підставі заведена спадкова справа. Станом на 29.05.2020 спадкоємці [PERSON] з заявами про прийняття спадщини або відмову від неї не звертались. 28.08.2020 позивачем також був направлений лист-претензія до [PERSON] з вимогою про погашення заборгованості за договором № б/н від 05.03.2008, укладеного між [PERSON] та АТ КБ «ПРИВАТБАНК». З витребуваної за клопотанням позивача\~довідки Гришковецької селищної ради № 684 від 28.09.2022, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , до дня смерті - [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Окрім неї, за даною адресою був зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Також за клопотанням позивача судом витребувано матеріали спадкової справи, якими підтверджено, що спадкоємці [PERSON] із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї не зверталися. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. \~У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2021 року (справа №202/7691/17), зазначено, що «при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року (справа №496/4363/15-ц), від 15 липня 2020 року (справа №645/1566/16-ц), від 04 березня 2020 року (справа №2609/30529/12)». Судом встановлено, що позивач, як кредитор спадкодавця, пред`явив вимоги в порядку\~ст.1281 ЦК України, а тому суду слід з`ясувати коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті позичальника, та до обов`язку позивача, тобто кредитора, належить доказування такої обставини. Так, позивач на обґрунтування своїх позовних вказує, що відповідач є спадкоємцем, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, як особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підтвердження вказаної обставини позивач посилається на копію паспортів боржника та відповідача, де адресою реєстрації зазначена адреса: [ADDRESS] . З довідки Гришковецької селищної ради № 684 від 28.09.2022, витребуваної за клопотанням позивача, вбачається що [PERSON] , [INFO] , до дня смерті - [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Окрім неї, за даною адресою був зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270 цього Кодексу\~він не заявив про відмову від неї. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частин першої, шостоїстатті 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2019 у справі № 303/1816/17 зазначив, що місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Суд вважає необґрунтованим посилання позивача на те, що у даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач, адже подані суду копії паспортів [PERSON] та [PERSON] , із відміткою про зареєстроване місце проживання, а також довідка, яка підтверджує зареєстроване місце проживання останніх за однією адресою, не є достатнім доказом того, що відповідач постійно проживав разом із позичальником за адресою своєї реєстрації на момент відкриття спадщини. Жодних доказів того, що відповідач мешкав разом із позичальником за адресою своєї реєстрації на момент відкриття спадщини, матеріали справи не містять. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у постанові від 27 лютого 2023 року (справа № 572/1497/22, провадження № 61-12653св22), де зазначено, що «У цьому аспекті судами попередніх інстанцій правильно враховано, що реєстрація місця проживання відповідача за адресою місця проживання позичальниці [PERSON] не є безумовним підтвердженням того, що він є її спадкоємцем та фактично прийняв спадщину після її смерті. Матеріали справи не містять жодних доказів того, що [PERSON] є спадкоємцем померлої [NUMBER] (за законом чи заповітом), а також, що він постійно проживав за місцем своєї реєстрації на час відкриття спадщини». Окрім того, як встановлено матеріалами справи, ні відповідач, ні будь-які інші спадкоємці не звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини після померлої [PERSON] . В той же час, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності родинного зв`язку між померлою [PERSON] та відповідачем, тобто факту, що відповідач є спадкоємцем боржника. Отже, позивачем належним чином не встановлено та документально не доведено коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті боржника, що позбавляє суд можливості\~дослідити обставини, які підлягають обов`язковому встановленню. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд, дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги,\~оцінивши надані сторонами\~докази\~приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк», у зв`язку з недоведеністю позивачем їх обґрунтованості . V. Розподіл судових витрат За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні.

Outcome: dismissed