Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 31.10.2022 року звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані наступним. З 24 жовтня 2020року позивач із відповідачем перебували у шлюбі, який зареєстрований Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 138. До реєстрації шлюбу [PERSON] із відповідачкою проживали однією сім`єю, а саме з 2008 року, і за цей час у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Більшу частину часу спільного проживання [PERSON] зловживала спиртними напоями, по декілька днів не з`являлася вдома, не працювала, вихованням дітей не займалася. У 2019 році сторони почали проживати окремо. Потім відповідач пообіцяла змінити свою поведінку і вони примирилися, та 24 жовтня 2020 року уклали шлюб. Але вже через тиждень відповідач повернулася до свого колишнього життя і тиждень не з 'являлася вдома. Це призвело до сварок, і у лютому 2021 року позивач разом з дітьми переїхав жити до своєї матері. На даний час позивач проживає разом з дітьми за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується характеристикою, виданою начальником СМКП ЖЕК-1 26 жовтня 2022 року за № 40. Відповідач до цього часу веде аморальний спосіб життя та навіть не цікавиться своїми дітьми. Факт ухилення відповідачки від свого обов`язку щодо виховання та утримання дітей підтверджується довідкою, виданою директором ліцею № 6, в якому навчаються діти сторін по справі, в якій зазначено, що мати [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає, шкільним життям дітей не цікавилася, на батьківські збори та взагалі жодного разу у школі не з 'являлася. Таким чином вже тривалий час, майже три роки, мати дітей не доглядає за ними, не приймає участі у їх вихованні, не виявляє бажання спілкуватися з ними, не цікавиться їх станом здоров`я .На теперішній час вихованням, розвитком та забезпеченням дітей займаються позивач разом зі своєю матір`ю. За час постійного проживання дітей разом з позивачем їх мати ніяким чином не проявила себе, навіть не подзвонила і не поцікавилася станом їх здоров`я, не піклувалася про фізичний і духовний розвиток дітей, і не спілкувалася з ними. У зв`язку з цим позивач звернувся до органу опіки та піклування Синельниківської міської ради з проханням позбавити відповідача батьківських прав, на що йому було рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою суду від 03.11.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 31.01.2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. В сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач до судового засідання повторно не з`явилася, причину неявки та своїх зауважень суду не повідомила, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Також надали суду для долучення до матеріалів справи висновок органу опіки та піклування Синельниківської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , затверджений рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради №336/0/8-22 від 21.12.2022 року. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить висновку про можливість задоволення позовних вимог, враховуючи наступне. Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. 24.10.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро). Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.06.2022 року шлюб між сторонами по справі було розірвано. Відповідно до характеристик, виданої в.о. начальника структурного підрозділу «Синельниківське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» від жовтня 2022 року, [PERSON] працює слюсарем з ремонту рухомого складу структурного підрозділу «Синельниківське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця». Зарекомендував себе дисциплінованим, сумлінним, працелюбним, технічно грамотним працівником, постійно підвищує свою кваліфікацію та професійну майстерність. Згідно довідки про доходи від 20.10.2022 року, [PERSON] має загальну суму доходу за період з квітня 2022 року по вересень 2022 року (без урахування аліментів) у розмірі 69661,82 грн. Відповідно до характеристики від 26.10.2022 року за вих. №40, виданої начальником СМКП ЖЕК-1 Панасюк Л., [PERSON] з 2020 року проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїми дітьми - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки, виданої директором Синельниківського ліцею №6 від 20.10.2022 року за вих. №71, мати неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] за рік навчання у 2021-2022 році участі у вихованні дітей не приймала, шкільним життям дітей не цікавилася, на батьківські збори та взагалі жодного разу не з`являлася. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 18.10.2022 року, за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] , [INFO] , разом зі своїми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти перебувають на повному утриманні батька [PERSON] , забезпечені усім необхідним для розвитку та виховання. Мати дітей [PERSON] проживає окремо за адресою: [ADDRESS] , з дітьми не проживає, матеріально не допомагає. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Синельниківської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради №336/0/8-22 від 21.12.2022 року, доцільним є позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч її бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Оцінюючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки остання не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх, навчання, виховання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток дітей як складову виховання, а тому позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з такого. Відповідно до ст.180 СК України, батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини, відповідно до ст.180, ст.181 СК України. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. За правилами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Позивач просить суд визначити аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, тобто в мінімальному розмірі, встановленому ст.ст.182, 183 СК України. Відтак, за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги в частині стягнення аліментів із [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню. При ухваленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст.192 СК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved