Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась в суд із заявою про визнання її сина [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна відносно [PERSON] , посилаючись на те, що її син є інвалідом у зв`язку з психічним захворюванням, та з дитинства йому встановлено 1 «А» група інвалідності. Унаслідок психічної хвороби син не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та піклування. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні щодо задоволення заяви не заперечила. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , актовий запис № 961, її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №752577 [PERSON] є інвалідом І «а» групи з 26.05.2022 безстроково, причина інвалідності - дитинство(а.с.19-20). Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого з 27.05.2022р. по 26.09.2022р. повний діагноз дитячий церебральний параліч, змішана форма з стійко вираженим руховим розладом (неможливість самостійної ходи), моторною афазією (G80), поперечна плоско-вальгусна деформація стоп, більше виражена зліва із порушенням функції опори та ходьби (М 21.0), збіжна спів дружня косина ОD. Гіперметропія слабкого ступеня обох речей, помірна розумова відсталість з вираженими емоційно-вольовими порушеннями (а.с.15-16). Згідно з даними висновку судово-психіатричної експертизи № 55/2023 від 14.02.2023 року підекспертний [PERSON] з народження відставав в психофізичному розвитку від ровесників внаслідок органічного ураження головного мозку (ДЦП), про що свідчать дані анамнезу, виражений психофізичний недорозвиток, що спричинило формування в дорослому віці недоумства у формі важкої розумової відсталості з відповідною симптоматикою: різко знижені інтелектуально-мнестичні функції, не здатність до навчання, мінімальний розвиток мовних навичок та дрібної моторики, відсутність соціальної компетенції та неможливість освоєння соціальних та ручних навиків, що призвело до повної соціальної дезадаптації підекспертного - він самостійно не в змозі задовольняти свої основні життєві потреби, не може висловлювати свої думки, а поведінка є неадекватною обставинам та ситуації. Таким чином, результати вищенаведеного аналізу матеріалів справи, медичної документації, співставлення отриманих даних з діагностичними стандартами та діючою в Україні міжнародною класифікацією психічних і поведінкових розладів 10-го перегляду (МКХ-10), свідчать про те, що [PERSON] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі важкої розумової відсталості, складний тип олігофренічного дефекту, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч. 1 ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст.58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. У відповідності до вимог ч. 1 ст.60ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до приписів частин 2-5 ст.63ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно висновку №3581 від 04.10.2022 р., виданого КНП «ЦПМКДД», структурним підрозділом «Міська поліклініка№1» [PERSON] , [INFO] за станом здоров`я може бути опікуном (а.с.28). Відповідно до подання до наказу департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради від 23.11.2022р. №53-д, враховуючи рекомендації опікунської ради при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради від 23.11.2022, вважає за доцільне призначити [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] опікуном [PERSON] , [INFO] , який проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявник бажає та має можливість бути опікуном над [PERSON] , суд вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, в зв`язку з чим заява про визнання особи недієздатною та призначення опікуна підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави. Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно частин 6-7ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На підставі викладеного та ст.ст.39-41,58,60,63 ЦК Українита

Outcome: approved