Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , яким просила суд поділити майно набуте подружжям за час шлюбу, визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на чверть частин у житловому будинку [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на чверть частин у житловому будинку [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на половину земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на половину земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на половину земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на половину земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позов неодноразово уточнювався, і остаточно у вересні 2019 року позивач уточнила (зменшила) позовні вимоги, виключила зі складу позовним вимог земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] , та просила решту майна поділити у редакції первинного позову, додавши вимогу до [PERSON] про визнання за нею право власності на одну другу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , виділивши майно в натурі. На обгрунтування своїх вимог заявниця вказує, що з квітня 1992 року вона та відповідач почали проживати разом. [INFO] від цих фактичних шлюбних відносин народився син- [PERSON] . 07.08.1995 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. У 2018 році шлюб фактично припинений, подружжя почало проживати окрема, припинено ведення спільного господарства. Заявниця стверджує, що за період шлюбу подружжям було придбано: половину частин житлового будинку [ADDRESS] , земельну ділянку за цією ж адресою, а також придбано земельну ділянку по [ADDRESS] . Рух справи у суді: Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.02.2018 року відкрито провадження у даній справ, призначено підготовче засідання. 01.08.2018 року позивач вперше уточнила свій позов. Згідно поштового повідомлення 6750005168369 відповідач [PERSON] отримав уточнений позов 05.10.2018 року особисто. Про отримання 05.10.2018 року уточненого позову [PERSON] підтвердив особисто у судовому засіданні 26.11.2018 року. У травні 2019 року вдруге позивач уточнила позовні вимоги. 02.12.2019 року ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] подала клопотання про зупинення провадження у справі через смерть відповідача- [PERSON] , який помер [INFO] , що встановлено зі змісту свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.01.2020 року, актовий запис № 552. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.03.2020 року зупинено провадження до визначення правонаступників померлого відповідача - [PERSON] . Позивач подав клопотання про заміну відповідача - [PERSON] на правонаступників- [PERSON] (мати [PERSON] ) та [PERSON] (син- [PERSON] )., які, за твердженням позивача, своєчасно прийняли спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] . Аналогічне клопотання про заміну сторони у справі подано адвокатом Журик Т.В. в інтересах [PERSON] . Зокрема, [PERSON] просила замінити відповідача [PERSON] на його правонаступників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На мотивування свого клопотання [PERSON] надала у додатку до заяви фотокопію спадкової справи № 53/2020 заведеної до майна [PERSON] , померлого [INFO] . З матеріалів цієї спадкової справи дійсно вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.04.2021 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про поділ майна набутого подружжям за час шлюбу, виділення часток в натурі; залучено до участі у справі в якості процесуальних правонаступників вибулої (померлої) сторони (відповідача, співвідповідача) [PERSON] , - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Цією ж ухвалою судом зазначено, що [PERSON] за наявними у справі матеріалами не має процесуального статусу сторони чи третьої особи, і тому не вправі користуватись правами, визначеними ст. 43 ЦПК України. Тому клопотання адвоката Журік Т.В. в інтересах [PERSON] про заміну відповідача [PERSON] на правонаступників не може бути не тільки задоволено, а і ініційоване. Пізніше представник позивача- адвокат Міщенко С.В. неодноразово подавав уточнення до позовної заяви, однак у силу того, що ухвалою суду від 02.12.2019 року закрито підготовче засідання справу призначено до судового розгляду, суд розглядає вимоги позову в редакції вересня 2019 року. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , подали заяву про розгляд справи у свою відсутність (т.2 а.с 21-23). Представник органу нотаріату подав заяву про розгляд справи у свою відсутність (т. 2 а.с 83). [PERSON] неодноразово був сповіщений, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Представник позивач адвокат Міщенко С.В. мав приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте у день та час розгляду справи на зв`язок із судом не вийшов, причини поважності суду не повідомив. Представник [PERSON] адвокат СтахановаМ.Д. подала заяву про розгляд справи у свою відсутність (т.2 а.с 76) Суд, з урахуванням тривалості розгляду справи в суді вважав можливим розглянути справу за наявними у ній доказами. Позиція суду та релевантні джерела права: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07.08.1995 року, що встановлено судом зі змісту свідоцтва про одруження серіх [NUMBER] виданого 07.08.1995 року Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області (т.1 а.с 10). 01.11.2007 року [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу придбав у власність земельну ділянку площею 0,0688 га яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122782600:04:001:0132. (т.1 а.с 11-12). 01.11.2007 року [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу придбав у власність одну другу частину житлового будинку з надвірними господарчими будівлями та спорудами, який розташована за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с 14-15). Судом встановлено, що інша половина цього самого житлового будинку належить [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу від 28.08.2014 року. Ця частина будинку розташована на земельній ділянці кадастровий номер 5122782600:04:001:0180, та земельній ділянці кадастровий номер 5122782600:04:001:0181. Шлюб між подружжям розірваний рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.02.2018 року. [INFO] [PERSON] помер, що встановлено судом зі змісту свідоцтва про смерть повторно виданого 22.01.2020 року Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. З матеріалів спадкової справи № 53/2020 заведеної 19.02.2020 року до майна [PERSON] вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В матеріалах справи присутній висновок ФОП [PERSON] від 09.07.2019 року про технічну можливість виділу в натурі часток сторін у спірному житловому будинку. Інші докази у справі відсутні. Згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя. Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при поділі майна враховують також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, як це визначено частиною четвертою статті 65 СК України. Таким чином, при розподілі майна подружжя між подружжям буде поділено не тільки майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а і борги подружжя (кредити і т. д.) та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Крім того, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17. Відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування презумпції спільної сумісної власності майна набутого у шлюбі. Таким чином, суд дійшов до висновку, оскільки спірні земельна ділянка та половина житлового будинку придбані за час зареєстрованого шлюбу, вони є предметом спільної сумісної власності подружжя, і відповідач не спростував належними та допустимими доказами цю презумпцію. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Виходячи зі змісту положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права. За загальним правилом до складу спадщини входять всі права спадкодавця, що не припинились у зв`язку із смертю. Таким чином власність спадкодавця [PERSON] підлягає успадкуванню у загальному порядку. За життя [PERSON] заповіту не складав. Отже спадкування має відбуватись за законом. Частка [PERSON] підлягає розподілу між спадкоємцями які прийняли спадщину, тобто між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Що стосується позовних вимог щодо виділу в натурі часток співвласників суд вважає необхідним відмовити у цій частині позову, оскільки суду наданий висновок лише про можливість виділу в натурі часток двох співвласників спірного нерухомого майна, однак відсутні докази можливості виділу в натурі часток п`яти співвласників спірного нерухомого майна. Клопотання про призначення судової будівельно - технічної експертизи не подавалось. Що стосується вимог до [PERSON] суд вважає, що вони не підлягають не тільки задоволенню, а і не могли бути ініційовані, оскільки [PERSON] є окремим співвласником другої частини житлового будинку, володіє окремим земельними ділянками, і тому позовні вимоги до цього відповідача є безпідставними. Судові витрати: Позивач сплатила за позов 3721 грн. судового збору. Стягненню з відповідачів полягає сума судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам і у пропорційно вартості поділеного між власниками нерухомого майна, тобто 1860,50 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial