Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

07 лютого 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2021 року, від якого сторони мають одну малолітню дитину. Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось через те, що вони різні за характером люди з різними поглядами на життя, внаслідок чого між ними протягом тривалого часу склались неприязні відносини. Сімейні стосунки припинені взимку 2023 року та більше не поновлювались, а тому подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала, повідомила про неможливість примирення сторін та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розпискуабо день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч. 3 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Як вбачається з повідомлення старости Радошівського старостинського округу Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області № 41/10.9-09 від 13 лютого 2023 року, місце реєстрації [PERSON] зазначене у [ADDRESS] . Надіслана [PERSON] судова повістка на 13 березня 2023 року була отримана відповідачем, про що наявна відмітка у рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивачки вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду, про що суд виніс відповідну ухвалу 13 березня 2023 року. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог та наявності у сторін неповнолітньої дитини. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 липня 2021 року Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) актовим записом № 68, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20 липня 2021 року, копія якого додана до матеріалів справи. Від цього шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого додана до матеріалів справи. Позивачка у позовній заяві повідомила, що дитина проживає з нею, спір про місце проживання дитини відсутній. Відповідач жодних заперечень проти вказаної обставини суду не подав. Позивачка у позовній заяві вказала, що сімейні стосунки між сторонами припинені взимку 2023 року та більше не поновлювались. Відповідач жодних заперечень проти вказаної обставини суду не подав. Також, судом встановлено, що фактично підстав вважати можливим збереження сім`ї немає, шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, що у власноручній заяві підтвердила позивачка, чого не спростував відповідач. Намірів на відновлення сімейних стосунків позивачка не має, посилається на ту обставину, що сторони різні за характером люди з різними поглядами на життя, внаслідок чого між ними склалися неприязні відносини. Жодних заперечень цього відповідач суду не подав. Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зважаючи на відсутність будь-яких підстав для примирення сторін, на те, що подружжя фактично припинило шлюбні стосунки, враховуючи категоричну позицію позивачки про необхідність розірвання шлюбних відносин, та відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини.

Outcome: approved