Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 16400 грн 00 коп. Свої вимоги мотивував тим, що 04.12.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №3291881 про надання коштів у позику. 26.08.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 26082021, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 26.08.2021 до договору факторингу №26082021 від 26.08.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 16400 грн 00 коп, з яких: 5000 грн 00 коп - заборгованість за основною сумою боргу, 11400 грн 00 коп - заборгованість за відсотками, 0,00 грн - заборгованість за пенею, штрафами. Згідно умов кредитного договору, відповідач взяла на себе зобов`язання використовувати кредит на зазначені в договорі цілі, забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату відсотків, відповідно до умов договору. Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконала в повному обсязі, а тому має заборгованість перед позивачем в сумі 16400 грн 00 коп. Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28.10.2022 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» про розгляд справи повідомлявся, що підтверджується наявними в справі довідками про доставку електронного листа від 08.11.2022, жодних заяв чи клопотань від позивача на адресу суду не надходило. Разом з поданням позову представник позивача просив в разі неявки відповідача, розглядати справу за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ», не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, жодних заяв чи клопотань від [PERSON] на адресу суду не надходило, конверт з судовою кореспонденцією та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» 09.12.2022. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 04.12.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №3291881, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у загальній сумі 5000,00 грн.; знижена процентна ставка становить 0,01 % від суми позики за кожен день користування позикою; стандартна процентна ставка становить 1,90% від суми позики за кожен день користування позикою; позика видана строком на 30 днів. Згідно графіку платежів до договору про надання фінансового кредиту № 3291881 від 04.12.2020 за споживачем [PERSON] , сума позики складає - 5000,00 грн, сума нарахованих процентів - 15,00 грн. Дата повернення позики та сплати нарахованих процентів - 03.01.2021, кількість платежів та періодичність внесення - один/одноразово. З договору про надання фінансового кредиту вбачається, що основними умовами кредитування є: тип кредиту - кредит, сума кредиту - 5000,00 грн, строк кредитування - 30 днів, знижена процентна ставка становить 0,01 % від суми позики за кожен день користування позикою; стандартна процентна ставка становить 1,90% від суми позики за кожен день користування позикою. Порядок повернення кредиту - один платіж розміром 5015,00 грн. 26.08.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 26082021, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі Боржників, який є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 26082021 від 26.08.2021, ТОВ «Авентус Україна» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв Реєстр Боржників кількістю 5415, після чого з урахуванням договору факторингу № 26082021 від 26.08.2021 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» переходять права вимоги заборгованості від боржників і ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 26082021 від 26.08.2021, ТОВ «ФК» ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 16400 грн., з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11400,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. ТОВ «ФК» ЄАПБ» направляв [PERSON] лист з повідомленням про відступлення права вимоги по зазначеному кредитному договору від 02.09.2021 вих. № 005075585-1. З карти обліку, у якій вказана інформація за укладеним договором №3291881 від 04.12.2020, вбачається, що [PERSON] з дати отримання позики - 04.12.2020 на погашення боргу платежів не здійснювала, у зв`язку з чим станом на 25.08.2021 розмір боргу становить - 16400,00 грн. З наданих матеріалів вбачається, що відповідачем не виконано обумовленого обов`язку щодо повернення кредиту у передбачені договором строки. Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (частини перша статті 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 75 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК) Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані кредитні кошти. Такі кошти [PERSON] використовувала і у неї утворилась заборгованість. За вказаних обставин, суд вважає, що в даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення заборгованості за кредитом. Згідно з умовами кредитного договору, відповідачем взято на себе зобов`язання використовувати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати відсотки за користування кредитом, комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту, здійснювати погашення кредиту щомісячними платежами, однак вказані зобов`язання не виконано в повному обсязі, що призвело до виникнення боргу в сумі 16400 грн., з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11400,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (картки обліку) вбачається, що протягом строку дії договору, а саме з 04.12.2020 [PERSON] здійснювалось використання кредитних коштів ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Однак кошти відповідачу не були повернуті. Відповідачем за весь період користування кредитними коштами не було сплачено жодних коштів, що і мало наслідком виникнення заборгованості, яку ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути. Отже, позивачем доведено факт отримання відповідачем кредиту, а оскільки позичальником порушено умови договору щодо повернення кредитодавцеві суми позики, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом підлягають задоволенню. Отже, позов є обґрунтованим, зазначені обставини підтверджуються належними та допустимими доказами. Зокрема, підтверджено обов`язок [PERSON] сплатити борг за тілом кредиту та відсоткам, що визначено умовами Договору, та узгоджується з положеннями ЦПК України. Також, з відповідача, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved