Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до Жовтневого районного\~суду м.\~Запоріжжя з\~позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя Південного оперативного командування Міністерства Оборони України про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди. В обґрунтування уточненого позову зазначила, що 01.06.2022 року [PERSON] наказом № 42 від 31.05.2022 року було звільнено з посади інженера (землекористування та орендних відносин) квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. З 24.02.2022 р. [PERSON] було переведено у робочий режим простою на 0,5 ставки з повної ставки, тому вона на законних підставах перебувала вдома. В першій декаді червня 2022 року [PERSON] отримала заробітну плату, однак вона була значно більшою за сумою, ніж звичайно. Вона зателефонувала до бухгалтерії, де їй було повідомлено, що вона з 01.06.2022 року звільнена за скороченням штатів, тому їй виплачено всі суми, що підлягають виплаті під час звільнення. Про те, що посаду [PERSON] скорочено та про її звільнення їй не було повідомлено. Трудову книжку у день звільнення не видано, наказ про звільнення не надавався. Лише 13.06.2022 р. [PERSON] прийшла до відділу кадрів, де їй усно повідомлено про те, що її посаду у зв`язку з переходом на воєнний стан було скорочено, а її звільнено. У вказаний день було видано трудову книжку та витяг з наказу про звільнення. Перед звільненням жодних попереджень щодо скорочення посади [PERSON] надано не було, як і пропозиції на переведення на іншу посаду, а також не вручено у день звільнення наказ про звільнення та не видано трудову книжку у встановлений законом строк. Вважає наказ № 42 від 31.05.2022 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а також з метою відновлення порушеного права [PERSON] її необхідно поновити на посаді та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Крім того, внаслідок незаконного звільнення позивач була позбавлена можливості заробляти собі на життя та забезпечувати свою родину, що в сукупності з погіршенням стану здоров`я позивача є підставою для стягнення з роботодавця на її користь моральної шкоди. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати незаконним та скасувати наказ начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя Максименка І. № 42 від 31.05.2022 року «Про перехід на штат 54/004/01 квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя на час воєнного стану та скорочення працівників» в частині пункту 4 щодо скорочення інженера (землекористування та орендних відносин) працівника ЗСУ [PERSON] за п. 1 ст. 40 КЗпП України з 01.06.2022 року у зв`язку з переходом на військовий штат 45/004/01; поновити [PERSON] на посаді інженера (землекористування та орендних відносин) квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя; стягнути з квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.06.2022 р. по день ухвалення рішення суду з відрахуванням (утриманням) при виплаті податків, обов`язкових платежів та зборів, передбачених законодавством України; стягнути з квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 50\~000 грн. та понесені судові витрати, а тому числі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20\~000 грн. Ухвалою суду від 07.09.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін. 09.11.2022 року представником відповідача подано відзив на позов, в якому зазначено, що згідно наказу по установі № 94 від 15.09.2021 року, який у свою чергу попереджує під особистий підпис [PERSON] про скорочення зі штату 45/004 за індексом штату воєнного часу 01 вивести інженера (землекористування та орендних відносин), а також інших, наказом № 42 від 31.05.2022 року переведено на воєнний штат. Згідно наказу по установі № 29 від 04.03.2022 року на посаду інженера (з землекористування) 1 кваліфікаційної категорії 9 розряду 0,5 ставки прийнято [PERSON] . Згідно наказу по установі № 74 від 25.06.2020 р. на посаду інженера (землекористування) 7 розряду 0,5 ставки прийнято [PERSON] . Наведеними наказами спростовується те, що посада інженера (з землекористування) під час звільнення [PERSON] була вакантною. Більше того, відповідно до Акту затвердженого начальником (КЕВ) від 31.05.2022 р. [PERSON] з дипломом Запорізького будівельного технікуму під час звільнення не відповідала освітньому рівню до жодної вакантної посади, також актом від 31.05.2022 р. засвідчено факт відмови від підписання наказу № 42 від 31.05.2022 р. про звільнення зі скороченням штату [PERSON] . Також, [PERSON] під особистий підпис отримала наказ про звільнення № 42 від 31.05.2022 р., трудову книжку згідно журналу книги обліку і видачі трудових книжок (КЕВ) 13.06.2022 р. не з вини адміністрації (КЕВ), а за особистими діями [PERSON] . Таким чином, адміністрацією (КЕВ) дотримано всі процедурні вимоги щодо правомірності звільнення [PERSON] по п. 1 ст. 40 КЗпП України. З 24.02.2022 р. в Україні введено режим воєнного стану та роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці. Позивач звернулася до суду 15.07.2022 р., пропустивши строк звернення за умов ст. 233 КЗпП України. Копію оскаржуваного наказу [PERSON] отримала у день його винисення, тобто 31.05.2022 р., останнім днем строку звернення до суду із позовом було 30.06.2022 р. Позивач не надала належних та допустимих доказів, які підтверджують нанесення їй моральної шкоди. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та закрити провадження у справі у зв`язку зі спливом позовної давності без поважних причин. 21.11.2022 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що акт про відмову від підписання наказу від 31.05.2022 року не може бути належним та допустимим доказом, оскільки не містить відомостей про вхідну реєстрацію, що беззапечерно підтвердило б дату його складання. При цьому, сам журнал книги обліку і видачі трудових книжок, спростовує вищевказане, оскільки в ньому особисто [PERSON] здійснено запис про дату отримання трудової книжки та наказу № 42 від 31.05.2022 р. саме 13.06.2022 р. За таких обставин, строк позовної давності [PERSON] для звернення із даною позовною заявою не пропущено. Відповідач надає копію акту про переведення на іншу вакантну посаду інженера (з землекористування та орендних відносин) виробничого відділення, за змістом якого [PERSON] не відповідає освітньому та освітньо-кваліфікаційному рівню до жодної вакантної посади. Проте, як вбачається з трудової книжки [PERSON] у період часу з 01.02.2011 р. по 01.08.2013 р. вона працювала на посаді економіста виробничого відділення. Також даний акт не містить підпису [PERSON] про те, що вона ознайомлена із тим, що за місцем роботи відсутні вакантні посади на яку її може бути переведено, що свідчить про те, що жодна посада їй не пропонувалась і не повідомлялось про відсутність вакантних посад. З наданої копії штату 45/004 не можливо зрозуміти на підставі якого документу до нього вносились будь-які зміни, і які саме та в який період. Сам наказ про звільнення не відповідає вимогам закону. Відповідачем не надано доказів повідомлення центру зайнятості. Відповідачем не було з`ясовано і не роз`яснено підстав для переважного залишення на роботі [PERSON] . Крім того, позивач має тривалий безперервний стаж роботи на підприємстві. Посилаючись на зазначені обставини, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають\~ задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 1\~ст.233 КЗпП України\~передбачено, що працівник може звернутися з заявою про припинення трудового договору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Так, позивач отримала копію наказу № 42 від 31.05.2022 р. разом з трудовою книжкою 13.06.2022 року, при цьому 13.07.2022 року, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя Південного оперативного командування Міністерства Оборони України про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди. Раніше в судовому засіданні представником позивача було заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду із позовом та 17.03.2023 року таке клопотання подано через канцелярію суду в письмовому вигляді. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду за вирішенням трудового спору з поважних причин, який підлягає поновленню судом у відповідності до вимог\~ст.234 КЗпП України. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.08.2013 року по 01.06.2022 року працювала у квартирно-ескплуатаційному відділі м. Запоріжжя на посаді інженера землекористування та орендних відносин, що підтверджується копією трудової книжки позивача серії [NUMBER] . Згідно з наказом начальника квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя Максименка І. за № 94 від 15.09.2021 року Про зміни до штату 45/004, [PERSON] попереджено під особистий підпис про виведення зі штату 45/004 за індексом штату воєнного часу 01, зокрема: інженера (з землекористування та орендних відносин). Наказом начальника квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя Максименка І. № 42 від 31.05.2022 року Про перехід на штат 45/004/01 квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя на час воєнного стану та скорочення працівників, на виконання вимог Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»,

Outcome: dismissed