Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду 29 листопада 2022 з вищезазначеним позовом до [PERSON] та просить суд, стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитини трьохрічного віку. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 26 жовтня 2019 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу у них народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Однак, протягом спільного життя між подружжям виникали непорозуміння та конфліктні ситуації, що призвело до розпаду родини. На даний час вона з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. Донька [PERSON] проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Крім того, позивач зазначає, що власних доходів не має, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає, чим ставить позивача у скрутне становище у зв`язку з чим вона звернулась до суду з цим позовом та просить суд стягнути з Відповідача на її користь аліменти на своє утримання, як дружини, в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача починаючи стягнення з 28.11.2022 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. В судове засідання сторони, повідомлені належним чином, не з`явились. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, 26 жовтня 2019 року між сторонами по справі був укладений шлюб, зареєстрований Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №924 (а.с.4). Також, судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю дитини: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження, виданого Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 19, серії [NUMBER] від 04.02.2021 року (а.с. 5). Згідно довідці про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Виконавчого комітету Первомайської селищної ради [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.6). Крім того, [PERSON] згідно довідки від 01.10.2022 №1209-7501331053 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне її місце проживання : [ADDRESS] разом із дитиною [PERSON] (а.с.7,8). Відповідач [PERSON] згідно відповіді Первомайської селищної ради від 14.03.2023р. зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). Згідно заяви відповідача [PERSON] від 21.03.2023р. останній не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд зазначає наступне. Згідно ст. 5 Протоколу N 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом N\~475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 8, 9 ст. 7СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 2 ст. 18СК передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Положеннями частини 1 статті 75\~СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частиною 2 статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 цієї статті право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 80 СК України встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п.17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже метою законодавчого закріплення права матері на отримання аліментів на дитину і на своє утримання є, перш за все, захист інтересів дитини, забезпечення її грошовими коштами, необхідними для її життєдіяльності. Аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини. Як було встановлено судом, відповідач є батьком дитини, яка мешкає разом із матір`ю, позивачка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. Відповідно до положень частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів та з урахуванням того, що Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому потребує матеріальної допомоги від батька дитини, який має можливість надавати таку допомогу та не заперечує її надавати, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та поданих позивачем доказах, а тому позов підлягає задоволенню. Суд також вважає, що слід присудити стягнення аліментів з моменту подачі даного позову, а саме з 29 листопада 2022 року. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved