Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою він перебуває з 04 жовтня 1996 року. У шлюбі народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалось. Протягом останніх декількох років сімейні стосунки між ними погіршились, оскільки відповідачка вела подвійне життя. Позивач зазначає, що з вересня 2021 року вони з відповідачкою проживають окремо. Оскільки позивач прийняв остаточне рішення про розірвання шлюбу, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 02 лютого 2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив справу розглядати без його участі, позов задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення особисто [PERSON] від 17.02.2023, відзиву на позовну заяву не подала, клопотання про відкладення розгляду справи від останньої не надходило. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про одруження, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 04 жовтня 1996 року, місце реєстрації: Пісківська сільська Рада Горохівського району Волинської області, зроблено запис за №6. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.7). Від даного шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено,\~що між\~сторонами припинено\~сімейні стосунки,\~шлюб існує\~формально:\~подружжя шлюбних відносин не підтримує, проживає окремо, спільного господарства не веде, неповнолітніх дітей не має. Відповідачка проти заявленого позову про розірвання шлюбу у встановленому законом порядку не заперечила. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідачки слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073 гривні 60 копійок. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved