Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття, у якому просять стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду завдану внаслідок залиття в розмірі 21955 грн., а також судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 21.10.2019 року в квартирі [ADDRESS] відбулося залиття. За фактом залиття було складено акт від 04.11.2021 року про те, що сталося залиття. Комісією встановлено, що квартира [ADDRESS] була залита з вище розташованої квартири [ADDRESS] . Відповідно до висновку комісії: при обстеженні слюсарем-сантехніком виявлено, що причиною залиття квартири [ADDRESS] є не щільне примикання між стіною та ванною (заклеєно скетчем). Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Внаслідок залиття квартири [PERSON] , як власнику квартири [ADDRESS] було завдано матеріальних збитків в розмірі 21955 грн. Ухвалою від 18.10.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 18.11.2022 року за клопотанням представника відповідача судом призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 19.01.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 09.12.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заву, якій долучений до матеріалів справи. 22.12.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, яка долучена до матеріалів справи. 18.01.2023 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, які долучені до матеріалів справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові та інших поданих ним заявах по суті справи. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених в відзиві на позовну заяву та інших поданих ним заявах по суті справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на житло, свідоцтва про право на спадщину за заповітом та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9-11). Судом встановлено, що 21.10.2021 року мало місце залиття належної позивачу на праві власності квартири. Згідно акту обстеження квартири [ADDRESS] , що складений 04.11.2019 року, комісією встановлено, що квартира [ADDRESS] були залита з вище розташованої квартири [ADDRESS] . При обстеженні слюсарем-сантехніком виявлено, що причиною залиття квартири [ADDRESS] є не щільне примикання між стіною та ванною (заклеєно скетчем). При залитті квартири [ADDRESS] постраждала ванна кімната: на стелі сухі руді плями та відлущення шпаклівки (1кв.м.) - вид оздоблення водоемульсійне фарбування, на стіні відстала та потріскалась плитка. (а.с.13) В судовому засіданні представник відповідача заперечуючи проти позову пояснила, що відповідач не могла здійснити залиття квартири, оскільки почала проживати в квартирі лише з лютого 2022 року, а з 2018 року по 2022 роки в квартирі взагалі ніхто не проживав, а в ній робилися ремонтні роботи. Крім цього, відповідач незгоден з зазначеними в акті обстеження причинами залиття, вважає, що причина залиття не встановлена. З актом залиття відповідача не було ознайомлено, комісія не відвідувала квартиру відповідача. Також, акт не містить всі необхідну інформацію, яка дозволяє визначити характер залиття, завдану матеріальну шкоду. В акті, який складено 04.11.2019 року, не вказано дати залиття, що унеможливлює встановлення зв`язку між залиттям квартири, що трапилося 21.10.2019 року та описаними комісією пошкодженнями. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Відповідно до ч. 1,2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] з 04.07.2018 р. На спростування своїх заперечень, щодо відсутності вини відповідача в залитті квартири відповідачем не надано жодного доказу. Отже, суд вважає, що залиття сталося з вини відповідача [PERSON] і не проживання її в квартирі, власницею якої вона є, ніяким чином не впливає на її обов`язок належним чином утримувати свою власність і, як наслідок, відшкодувати спричинену залиттям шкоду. Також відповідачем не надано жодного доказу на спростування розміру матеріального збитку. Згідно звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] , що виготовлена ТОВ «АЕЛЄКОН», вартість матеріального збитку завданого внаслідок залиття становить 19246 грн. Даний звіт було виготовлено в 2019 році. В подальшому, тим же ТОВ «АЕЛЄКОН», в 2021 році була виготовлена актуалізація звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] де розмір матеріального збитку актуалізований станом на 2021 рік і становить 21955 грн. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що позивачам було заподіяно матеріальну шкоду у вигляді пошкодження належних їм на праві приватної власності квартир, внаслідок їх залиття з вини відповідача, суд приходить до висновку, що позов про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 21955 грн. Також підлягають до стягнення витрати за проведення експертом огляду об`єкта та складання звіту у розмірі 2050 грн., що сплачена за квитанцією про оплату послуг від 24.12.2019 року. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 8492,00 грн., з яких: 7500,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу; 992,40 грн. - витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved