Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАС №9560076 видане державним нотаріусом Георгієвою Л.В. на ім`я [PERSON] . Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.02.2003 він успадкував 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель в [ADDRESS] . Однак, в свідоцтві про право на спадщину за законом допущена помилка при написанні імені заявника, де помилково зазначено [PERSON] замість правильного [PERSON] . Згідно всіх наявних документів, в тому числі тих, що посвідчують особу, заявник правильно значиться як [PERSON] . Виправити описку в свідоцтві іншим шляхом ніж в судовому порядку не представляється можливим. Дана помилка перешкоджає заявнику вільно розпорядитися своїм майном, тому він звернувся до суду. Заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій вимоги підтримав у повному обсязі і просить розглядати справу за його відсутності. Заінтересована особа в судове засідання також не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення вимог та просить розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідченим 02 лютого 2003 року державним нотаріусом Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Георгієвою Л.В., зареєстроване в реєстрі за №84, заявник успадкував після смерті матері [PERSON] частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] . Однак в свідоцтві заявник помилково вказаний як [PERSON] замість правильного [PERSON] . Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Знам`янським РС УДМС України в Кіровоградській області 17 квітня 2014 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Знам`янським міськбюро ЗАГС 17 серпня 1970 року, заявник правильно значиться як [PERSON] . Пенсійне посвідчення № [NUMBER] видане заявнику також на ім`я [PERSON] . Виконавчий комітет Знам`янської міської ради Кіровоградської області на звернення заявника щодо проведення державної реєстрації нерухомого майна на житловий будинок [ADDRESS] повідомив, що відповідно до наданого заявником свідоцтва про право на спадщину за законом власником частини вказаного будинку є [PERSON] . При встановленні державним реєстратором особи власника з`ясовано, що в паспорті громадянина України ім`я особи записане як [PERSON] . Рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Встановлення даного факту заявнику необхідне для можливості розпорядитися своїм майном. За приписами ст.93 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінка доказів здійснюється судом за приписами ст. 89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму\~ Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, якщо ці факти породжують юридичні наслідки. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту належності заявнику свідоцтва про право на спадщину за законом підтверджується наявними в справі доказами, право власності заявника на частину будинку ніким не оспорюється та не спростовується доказами, факт, про який просить заявник, породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне йому для реалізації права власності, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Outcome: approved