Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1, [PERSON] ), Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - відповідач-2, АТ «КБ «ПриватБанк»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] (далі - третя особа, [PERSON] ) в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу № 6040 від 16.11.2018 року, укладений між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] , [PERSON] , за яким відчужено автомобіль NISSAN ALMERA, державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] ; витребувати від відповідача-2 на користь позивача автомобіль марки NISSAN ALMERA, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . В обґрунтування заявлених вимог представник позивача адвокат Кобилецький В.В. зазначає, що [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] , під час перебування у шлюбі з яким подружжям було придбано автомобіль NISSAN ALMERA, державний номерний знак [NUMBER] (номер кузова [NUMBER] ), право власності на який було зареєстровано за [PERSON] на підставі біржової угоди від 16.09.2009 року. Отже, вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя. Син від першого шлюбу [PERSON] - [PERSON] , користуючись безпорадним станом батька примусив його видати довіреність на користування та розпорядження вказаним автомобілем. Після смерті [PERSON] позивач дізналася про відчуження спірного автомобіля на користь [PERSON] . А за даними Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві, вказаний автомобіль значиться зареєстрованим за АТ «КБ «ПриватБанк». Свою згоду на продаж належного подружжю автомобіля позивач не надавала. Відтак, вказаний договір є недійсним на підставі ст. 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є недійсними. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України позивач просить витребувати автомобіль NISSAN ALMERA, державний номер [NUMBER] , у відповідача-2. Також позивачем подано до суду клопотання про витребування доказів, в якому остання просить витребувати у Регіонального сервісного центру в Черкаській області копії всіх правовстановлюючих документів, на підставі яких відбулася перереєстрація автомобіля NISSAN ALMERA, державний номерний знак [NUMBER] (номер кузова [NUMBER] ), з [PERSON] на [PERSON] , у тому числі, договору купівлі-продажу № 6040 від 16.11.2018 року; витребувати у Регіонального сервісного центру в м. Києві копії всіх правовстановлюючих документів, на підставі яких відбулася перереєстрація автомобіля NISSAN ALMERA, державний номерний знак [NUMBER] (номер кузова [NUMBER] ), з [PERSON] на АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2019 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 13.03.2019 року та повторно 11.04.2019 року судом було зроблено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. 03.05.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Кобилецького В.В. надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль NISSAN ALMERA, державний номерний знак [NUMBER] (номер кузова [NUMBER] ). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.05.2019 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.06.2019 року продовжено строк залишення без руху позовної заяви [PERSON] та надано позивачу строк для усунення недоліків. 19.02.2020 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2020 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про визнання договору недійсним та витребування майна; підготовче засідання у справі призначено на 08.10.2020 року; витребувано у Регіонального сервісного центру в Черкаській області копії правовстановлюючих документів, на підставі яких відбулася перереєстрація автомобіля NISSAN ALMERA, державний номерний знак [NUMBER] (номер кузова [NUMBER] ), з [PERSON] на [PERSON] , у тому числі, договір купівлі-продажу № 6040 від 16.11.2018 року; витребувано у Регіонального сервісного центру в м. Києві копії правовстановлюючих документів, на підставі яких відбулась перереєстрація автомобіля NISSAN ALMERA, державний номерний знак [NUMBER] (номер кузова [NUMBER] ), з [PERSON] на АТ КБ «ПриватБанк». Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2020 року заяву представника позивача - адвоката Кобилецького В.В. про забезпечення позову повернуто заявнику. 05.10.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від третьої особи надійшли пояснення на позовну заяву, в яких [PERSON] зазначає, що не знайомий зі сторонами у справі, автомобіль NISSAN ALMERA, державний номерний знак [NUMBER] (номер кузова [NUMBER] ) не купував. Крім того, вказує, що вказані в позовній заяві дані, зокрема, РНОКПП, не збігаються з його персональними даними та просить виключити його зі складу учасників справи. 08.10.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Кобилецького В.В. надійшла заява про проведення підготовчого засідання, призначеного на 08.10.2020 року, за відсутності представника позивача та призначення справи до судового розгляду. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.10.2020 року приєднано до матеріалів справи пояснення третьої особи на позовну заяву та, у зв`язку з неявкою учасників справи щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 21.01.2021 року. 12.10.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача-2 надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву. 30.10.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Кобилецького В.В. надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль NISSAN ALMERA, державний номерний знак [NUMBER] (номер кузова [NUMBER] ). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2020 року за заявою представника позивача вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль NISSAN ALMERA, державний номерний знак [NUMBER] (номер кузова [NUMBER] ). 11.01.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Кобилецького В.В. надійшла заява про виправлення описки в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2020 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2021 року заяву представника позивача - адвоката Кобилецького В.В. про виправлення описки задоволено; внесено виправлення в резолютивну частину ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2020 року, виключивши з резолютивної частини ухвали державний номерний знак автомобіля NISSAN ALMERA. 21.01.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Кобилецького В.В. надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання, призначеного на 21.01.2021 року, без фіксування технічними засобами та призначення справи до судового розгляду. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2021 року у зв`язку з неявкою учасників справи щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 18.05.2021 року. 15.04.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Регіонального сервісного центру в м. Києві надійшов лист, яким повідомлено про виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.05.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача-2 про поновлення строку подання відзиву на позовну заяву; у задоволенні клопотання представника позивача про виключення третьої особи з кола учасників справи відмовлено; постановлено повторно направити на адресу Регіонального сервісного центру в Черкаській області копію ухвали про відкриття провадження у справі для виконання в частині витребування доказів, та у зв`язку з неявкою учасників справи щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 13.09.2021 року. 17.05.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-1 - адвоката Гриньковського С.П. надійшла заява, яка передана головуючому судді після підготовчого засідання, про відкладення розгляду справи. 01.09.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Регіонального сервісного центру в Черкаській області на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2020 року надійшли витребувані документи, а саме документи, що стали підставою для перереєстрації автомобіля NISSAN ALMERA, державний номерний знак [NUMBER] (номер кузова [NUMBER] ). 13.09.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Кобилецького В.В. надійшла заява про проведення підготовчого засідання, призначеного на 13.09.2021 року, без фіксування технічними засобами та ознайомлення з матеріалами справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2021 року приєднано до матеріалів справи документи, подані Регіональним сервісним центром в Черкаській області на виконання вимог ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2020 року, та у зв`язку з неявкою учасників справи щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 20.12.2021 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.12.2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] про визнання договору недійсним та витребування майна, та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 28.04.2022 року. 20.12.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Кобилецького В.В. надійшло клопотання, яке передане головуючому судді після підготовчого засідання, про ознайомлення з матеріалами справи. 28.12.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-1 - адвоката Гриньковського С.П. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. 13.01.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Кобилецького В.В. надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів направлення позовної заяви з додатками третій особі. 13.04.2022 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-2 надійшла заява, яка була передана головуючому судді 28.04.2022 року, про проведення судового засідання, призначеного на 28.04.2022 року, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.04.2022 року заяву представника відповідача-2 про проведення судового засідання у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про визнання договору недійсним та витребування майна, призначеного на 28.04.2022 року, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів залишено без розгляду. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.04.2022 року у зв`язку з неявкою учасників справи щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи в судовому засіданні було відкладено до 11.08.2022 року. 29.04.2022 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-2 надійшли письмові пояснення, без застосування електронного цифрового підпису. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2022 року письмові пояснення представника відповідача-2 у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про визнання договору недійсним та витребування майна повернуто заявнику. 30.06.2022 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва та 06.07.2022 року засобами поштового зв`язку від представника відповідача-2 надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 11.08.2022 року, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2022 року у задоволенні клопотання представника відповідача-2 про проведення судового засідання у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] про визнання договору недійсним та витребування майна, у режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «Easy Con» відмовлено. 11.08.2022 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та судове засідання призначено на 14.11.2022 року. 15.08.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-2 надійшли письмові пояснення. 18.08.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Кобилецького В.В. надійшла заява про заміну неналежного відповідача у справі, в якому останній просив замінити неналежного відповідача [PERSON] на належного Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістик-Транс Сервіс» та залучити [PERSON] до участі у даній цивільній справі в якості співвідповідача, виключивши останнього зі складу третіх осіб. 13.10.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника [PERSON] - адвоката Гуріна Ю.М. надійшла заява про залучення до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] 09.11.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-2 надійшла заява, яка була передана головуючому судді 10.11.2022 року, про проведення судового засідання, призначеного на 14.11.2022 року, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.11.2022 року у задоволенні заяви представника відповідача-2 про проведення судового засідання у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] про визнання договору недійсним та витребування майна, у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку «Easy Con» відмовлено. 14.11.2022 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-2 надійшла заява про відкладення розгляду справи. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2022 року клопотання представника позивача - адвоката Кобилецького В.В. про заміну неналежного відповідача задоволено; замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістик-Транс Сервіс» (далі - відповідач-1; ТОВ «Логістик-Транс Сервіс»); залучено [PERSON] (далі - відповідач-3; [PERSON] ) до участі у даній цивільній справі в якості співвідповідача, виключено останнього із складу третіх осіб. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2022 року клопотання представника [PERSON] - адвоката Гуріна Ю.М. про залучення до участі у даній цивільній справі задоволено; залучено [PERSON] (далі - третя особа, [PERSON] ) до участі у даній цивільній справі якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2022 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача-2, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 21.03.2023 року. 20.12.2022 року від представника третьої особи- адвоката Гуріна Ю.М. надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову. 26.12.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Кобилецького В.В. надійшла заява, в якій останній просить долучити до матеріалів справи уточнену позовну заяву та докази направлення уточненої позовної заяви з додатками учасникам справи. 07.03.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-2 надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 21.03.2023 року, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку «Easy Con». Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.03.202 року у задоволенні клопотання представника відповідача-2 про проведення судового засідання у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик-Транс Сервіс», Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] про визнання договору недійсним та витребування майна, у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку «Easy Con» відмовлено. 21.03.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-2 надійшла заява про залишення позову без розгляду. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2023 року у задоволені клопотання представника третьої особи- адвоката Гуріна Ю.М. про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик-Транс Сервіс», Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] про визнання договору недійсним та витребування майна відмовлено. В судове засідання 21.03.2023 року з`явилися представник позивача, третя особа та представник третьої особи. Представник відповідача-1, представник відповідача-2 та відповідач-3 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи, що відповідач-1, відповідач-2 та відповідач-3 про дату, час і місце судового засідання повідомленні належним чином, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача-1, представника відповідача-2 та відповідача-3. В судовому засіданні 21.03.2023 року представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Третя особа та представник третьої особи в судовому засіданні 21.03.2023 року щодо задоволення позову заперечували та просили в позові відмовити. Вислухавши вступне слово представника позивача, третьої особи та представника третьої особи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Суд встановив, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 07.05.2004 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 289 (том 1 а. с. 6). 16.09.2009 року [PERSON] на підставі біржової угоди № АК 003184 придбав автомобіль марки NISSAN ALMERA, номер кузова [NUMBER] , 2005 року випуску, транзитний номерний знак [NUMBER] (том 1 а. с. 7). Автомобіль NISSAN ALMERA, державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] 17.09.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , (том 1 а. с. 127). [INFO] [PERSON] помер, про що зроблено актовий запис № 440, що підтверджується копією свідоцтва про смерть повторно серії [NUMBER] , виданого 20.11.2018 року Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (том 1 а. с. 8). 16.11.2018 року між ТОВ «Логістик-Транс Сервіс» (далі - Комісіонер) та [PERSON] (далі - Комітет) було укладено договір комісії № 6040, відповідно до умов якого Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу NISSAN ALMERA, номер кузова [NUMBER] , 2005 року випуску, коричневого кольору, що зареєстрований за власником на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 17.09.2009 року, за ціною, не нижче узгодженої сторонами, а саме 100 000,00 грн. (том 1 а. с. 131). 16.11.2018 року між ТОВ «Логістик-Транс Сервіс», що є Комісіонером та діє на підставі договору комісії від 16.11.2018 року № 6040 (далі - Продавець) та [PERSON] (далі - Покупець) було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6040, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві транспортний засіб NISSAN ALMERA, номер кузова [NUMBER] , 2005 року випуску, коричневого кольору, державний номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за власником транспортного засобу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 17.09.2009 року, а Покупець зобов`язується сплатити Продавцю ціну транспортного засобу у розмірі, визначеному Сторонами у п. 3.1. Договору, а саме 100 000,00 грн. (том 1 а. с. 129). 03.12.2018 року між АТ «КБ «ПриватБанк» (далі - Лізингодавець) та [PERSON] (далі - Лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу № К250А!00000438, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Відутою О.В. предметом якого є транспортний засіб NISSAN ALMERA, номер кузова [NUMBER] , 2005 року випуску, вартістю 131 560,00 грн. (том 2 а. с. 26 - 28). Згідно листа Регіонального сервісного центру в м. Києві від 13.12.2018 року станом на 12.12.2018 року автомобіль NISSAN ALMERA, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за АТ «КБ «ПриватБанк» (том 1 а. с. 10 зворот). 04.04.2022 року між АТ «КБ «ПриватБанк» (далі - Продавець) та [PERSON] (далі - Покупець) укладено договір купівлі-продажу предмету лізингу № б/н, а саме транспортного засобу NISSAN ALMERA, номер кузова [NUMBER] , 2005 року випуску, складено акти звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу (том 2 а. с. 32; 35). За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як визначено у ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Отже, автомобіль NISSAN ALMERA, державний номерний знак [NUMBER] (номер кузова [NUMBER] ), придбаний [PERSON] на підставі біржової угоди № АК003184 від 16.09.2009 року, був спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом зазначених норм матеріального права належність подружжю майна, придбаного за час шлюбу за спільні кошти подружжя, на праві спільної сумісної власності законодавством презюмується, якщо інше не встановлено судом при розгляді справи. Згідно ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що у разі, коли одним із подружжя відчужується автомобіль, який є об`єктом спільної сумісної власності, письмова згода другого з подружжя має бути посвідчена нотаріально. Як визначено у ч. 4 ст. 369 ЦК України, правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Отже, відсутність згоди іншого зі співвласників (другого з подружжя) на укладення договору купівлі-продажу позбавляє співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень на укладення договору про розпорядження спільним майном. Укладення такого договору свідчить про порушення його форми і, відповідно до ч. 4 ст. 369, ст. 215 ЦК України, надає іншому зі співвласників (другому з подружжя) право оскаржити договір з підстав його недійсності. При цьому закон не пов`язує наявність чи відсутність згоди усіх співвласників на укладення договору ні з добросовісністю того з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, ні третьої особи ? контрагента за таким договором і не ставить питання оскарження договору в залежність від добросовісності сторін договору. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18), відповідно до якої принцип добросовісності при розгляді спору про недійсність договору, укладеного одним із співвласників без згоди іншого (інших) співвласників, не повинен застосовуватися. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як визначено у ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За змістом ч. 5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч. 1 ст. 203 ЦК України). Як визначено у ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу № 6040 від 16.11.2018 року, укладений між ТОВ «Логістик-Транс Сервіс» та [PERSON] , за яким відчужено автомобіль NISSAN ALMERA, державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , суперечить вимогам закону, оскільки відповідачами не надано суду належних доказів, що оспорюваний договір був укладений за згодою позивача, що, в свою чергу, є підставою для визнання такого договору недійсним відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідачі не надали належних, достатніх та допустимих доказів на спростування доводів позивача щодо відсутності її згоди на відчуження спірного автомобіля. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсними договору купівлі-продажу № 6040 від 16.11.2018 року, укладений між ТОВ «Логістик-Транс Сервіс» та [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про витребування від АТ «КБ «ПриватБанк» на користь позивача спірного автомобіля, суд зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їх волі іншим шляхом. Тобто, за змістом вищенаведених норм матеріального права позов про витребування майна з чужого незаконного володіння може бути пред`явлений власником майна. Разом з тим, як зазначає сама позивач, вказаний автомобіль NISSAN ALMERA, номер кузова [NUMBER] , був спільною сумісною власністю подружжя, тобто позивачу належала ? частина автомобіля. Оскільки [INFO] [PERSON] помер, то після його смерті відкрилась спадщина, а до спадкової маси належить і ? частини автомобіля NISSAN ALMERA, номер кузова [NUMBER] . Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як визначено у ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Разом з тим, позивачем не надано доказів, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, та нею було отримано свідоцтво про право на спадщину. Крім того, відсутність спадкової справи взагалі унеможливлює визначення судом кола спадкоємців після смерті [PERSON] , отже позовні вимоги про витребування майна є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню. За таких обставин, в цій частині в позові слід відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: partial