Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що позивачкою та відповідачем, [PERSON] , зареєстрований шлюб Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області від 11 серпня 2000 року за актовим записом №744. Подружні відносини сторін фактично розірвані. Спільного господарства не ведуть. Шлюб має формальний характер. Сторони мають різні погляди на життя, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Проживати однією сім`єю не здається для позивачки можливим, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Спільних неповнолітніх дітей в шлюбі сторони не мають. Крім того, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивачка не з`явилася, у позовній заяві просила про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом надіслання судових повісток, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не інформував. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 11 серпня 2000 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №744, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданою повторно Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 10 грудня 2021 року. Від спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. Інформації про наявність майнового спору між сторонами щодо розподілу майна набутого в шлюбі, матеріали справи не містять. Конституцією України\~проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із\~ст.24 Сімейного Кодексу України\~(далі -\~СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. У\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» за практикою ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Беручи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить інтересам позивача, що має істотне значення; шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Спір про поділ майна відсутній. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Позивачка просила у позовній заяві після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище їй не відновлювати. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до необхідності стягнення з відповідача понесених позивачкою витрат на оплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі ст.ст.110,\~112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved