Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти у розмірі 12100 грн. 992.40грн судового збору, та 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він шукав собі тимчасове житло на період з 10.05.2022 року по 31.05.2022 року. 09.05.2022 року відповідач запропонував йому найм житла за адресою [ADDRESS] за умови перерахування 12100 грн відповідачу на його банківську картку. 09.05.2022 року позивач перерахував обумовлену суму коштів на картковий рахунок відповідача, про що повідомив останнього, однак відповідач після перерахування коштів не уклав договору найму житла з позивачем та не надав можливість користування вказаним житлом в обумовлений період часу. Зазначає, що на неодноразові вимоги позивача повернути безпідставно отримані кошти відповідач так і не повернув їх. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу слухати у спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д (адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30) інформацію: чи був станом на 09 травня 2022 року власником банківської картки з номером [NUMBER] , яка випущена АТ КБ «ПРИВАТБАНК», громадянин України [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; чи було 09 травня 2022 року зараховано на банківську картку з номером [NUMBER] , яка випущена АТ КБ «ПРИВАТБАНК», грошові кошти у розмірі 12100 грн. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом неодноразового направлення поштової рекомендованої кореспонденції за зареєстрованим місцем його проживання, яку він з невідомих причин не отримував. Також довідкою від 28.09.2022 року, складеною секретарем судового засідання, засвідчено відмову [PERSON] від отримання копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що позивач 09 травня 2022 року перерахував на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] грошові кошти у сумі 12100 грн.(а.с. 5-7, 49). Позивач стверджує, а відповідач не спростував, що грошові кошти у сумі 12100 грн. перераховані відповідачу на картковий рахунок за надання житла у найм у період з 10 травня 2022 року по 31 травня 2022 року, однак відповідач таке житло не надав і не уклав договору найму житла з позивачем (а.с.1-3). Згідно з наданою АТ КБ «ПриватБанк» відповіді на ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21 вересня 2022 року, [PERSON] являється власником картки № [NUMBER] , та 09.05.2022 року на вказану картку було зараховано кошти у сумі 12100 грн. (а.с.49). [PERSON] також стверджує, що 31.05.2022 року надсилав [PERSON] вимогу щодо повернення безпідставно отриманих коштів в сумі 12100 грн., однак відповідач таку не отримав, відправлення повернулось позивачу за закінченням встановленого терміну зберігання (а.с.8-11). Положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного, суд дійшов висновку що позов є підставним та підлягає до задоволення, з відповідача підлягає стягненню 12100 грн. безпідставно набутих коштів. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 992.40 грн. судового збору (а.с.25). Згідно з ч. 1 ст. 137 цього Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків, надання правничої допомоги за рахунок держави. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи убачається, що між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «ФАКТОР ПРАВА» в особі генерального директора Пшенько С.М. 29 червня 2022 року укладено договір №29/0622-1Д про надання правової допомоги (а.с.12-18). В позовній заяві надано опис витрат на професійну правничу допомогу, який складається з: винагороди за підготовку позовної заяви 2000 грн, винагороди за підготовку адвокатського запиту 1000 грн., винагороди за підготовку клопотання про витребування доказів 1000 грн., та разом - 4000 грн. (а.с.2). Відповідно до квитанції №22 від 17.08.2022 року [PERSON] сплатив на рахунок адвокатського об`єднання «ФАКТОР ПРАВА» 4000 гривень за надання правової допомоги згідно договору №29/0622-1Д. (а.с.20). При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч.1 ст.182 ЦПК України). Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч.ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Оскільки відповідачем не наведено підстав для зміни розміру таких витрат, на думку суду, витрати у сумі 4000 грн. є співмірними із складністю цієї справи, розміром задоволених позовних вимог, професійністю адвоката, наданим обсягом послуг адвокатом, затраченим ним часом на дання таких послуг, відповідають реальності таких витрат, відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved