Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

У грудні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», в особі представника - адвоката Кумко О.Д., звернулося до Святошинського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування у розмірі 57 593,70 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 червня 2018 року [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» з анкетою - заявою на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту на підставі якої 26 червня 2018 року підписано виписку - повідомлення № 26208055289002 до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «ЮНЕКС БАНК». Відповідач підтвердив, що ознайомився і погодився із публічною пропозицією банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до Виписки - повідомлення №26208055289002 до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «ЮНЕКС БАНК» від 26 червня 2018 року та Анкети - заяви відповідачу здійснено відкриття поточного рахунку № [NUMBER] до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «ЮНЕКС БАНК» від 26 червня 2018 року та Анкети-заяви відповідачу здійснено відкриття поточного рахунку № [NUMBER] з використанням платіжної картки та встановленого кредитного ліміту в розмірі 29 900 грн., процентна ставка за користування кредитними коштами - 48% річних, у разі виникнення несанкціонованої заборгованості - 60% річних, строком до 26 червня 2019 року з можливістю продовження на новий строк. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 69,3783%. Загальна вартість кредиту- 41020,24 грн. Вказані умови були узгоджені сторонами у паспорті споживчого кредиту, що підписаний відповідачем 26.06.2018 року. На підтвердження обставин щодо видачі кредитної карти на ім`я [PERSON] надано розписку про підтвердження отримання платіжної карти 26.06.2018 року з підписом [PERSON] та представника Банку. В період з 26.06.2018 року відповідач отримав грошові кошти у розмірі 29 900,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 26.06.2018 по 31.03.2021 року. В свою чергу після отримання у готівковій та безготівковій формі коштів та в наслідок відсутності чергового платежу від відповідача, спрямованого на погашення простроченої заборгованості відбулося нарахування процентів за користування грошовими коштами за ставкою 48 % річних. Станом на 26.06.2020 року відповідач кредитні кошти не повернув, а тому по рахунку № [NUMBER] від 26.06.2018 року виникла несанкціонована заборгованість від 26.06.2020 року, внаслідок чого нарахування процентів відбулося у розмірі 60% річних. 31.03.2021 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено договір факторингу №31/03/2021. Відповідно до умов даного договору «ФК « ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК» в тому числі і до [PERSON] . Факт набуття прав вимоги ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» щодо відповідача підтверджується витягом з реєстру прав вимоги, що є додатком №1 до договору факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021. Станом на 31 березня 2021 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 26208055289002 від 26.06.2018 року та несанкціонованої заборгованості по рахунку № [NUMBER] від 30.06.2020 року становить 57 593 грн. 70 коп., у тому числі: 35 074,46 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 13 664 грн. 39 коп. - прострочена заборгованість за процентами, які нараховані за ставкою 48% річних за період з 26.06.2018 по 26.06.2020 р.; 8 854 грн.85 коп. - прострочені проценти, які нараховані за ставкою 60% річних за період 30.06.2020 р. по 03.03.2021 р. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 57 593,70 грн., судовий збір у сумі 2 481,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 6 600,00 грн. Ухвалою судді від 12.12.2022 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с.85). Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с.87). Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї (а.с.86). Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1-4 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що 26 червня 2018 року [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» з анкетою - заявою на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту на підставі якої 26 червня 2018 року підписано виписку - повідомлення № 26208055289002 до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «ЮНЕКС БАНК». Відповідач підтвердив, що ознайомився і погодився із публічною пропозицією банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до Виписки - повідомлення №26208055289002 до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «ЮНЕКС БАНК» від 26 червня 2018 року та Анкети - заяви відповідачу здійснено відкриття поточного рахунку № [NUMBER] до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «ЮНЕКС БАНК» від 26 червня 2018 року та Анкети-заяви відповідачу здійснено відкриття поточного рахунку № [NUMBER] з використанням платіжної картки та встановленого кредитного ліміту в розмірі 29 900 грн., процентна ставка за користування кредитними коштами - 48% річних, у разі виникнення несанкціонованої заборгованості - 60% річних, строком до 26 червня 2019 року з можливістю продовження на новий строк. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 69,3783%. Загальна вартість кредиту - 41020,24 грн. ( а.с. 17) Вказані умови були узгоджені сторонами у паспорті споживчого кредиту, що підписаний відповідачем 26.06.2018 року. На підтвердження обставин щодо видачі кредитної карти на ім`я [PERSON] надано розписку про підтвердження отримання платіжної карти 26.06.2018 року з підписом [PERSON] та представника Банку. (а.с.18) В період з 26.06.2018 року відповідач отримав грошові кошти у розмірі 29 900,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 26.06.2018 по 31.03.2021 року. В свою чергу після отримання у готівковій та безготівковій формі коштів та в наслідок відсутності чергового платежу від відповідача, спрямованого на погашення простроченої заборгованості відбулося нарахування процентів за користування грошовими коштами за ставкою 48 % річних. Станом на 26.06.2020 року відповідач кредитні кошти не повернув, а тому по рахунку № [NUMBER] від 26.06.2018 року виникла несанкціонована заборгованість від 26.06.2020 року, внаслідок чого нарахування процентів відбулося у розмірі 60% річних. 31.03.2021 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено договір факторингу №31/03/2021. Відповідно до умов даного договору «ФК « ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК» в тому числі і до [PERSON] . Факт набуття прав вимоги ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» щодо відповідача підтверджується витягом з реєстру прав вимоги, що є додатком №1 до договору факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021. ( а.с.62) Станом на 31 березня 2021 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 26208055289002 від 26.06.2018 року та несанкціонованої заборгованості по рахунку № [NUMBER] від 30.06.2020 року становить 57 593 грн. 70 коп., у тому числі: 35 074,46 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 13 664 грн. 39 коп. - прострочена заборгованість за процентами, які нараховані за ставкою 48% річних за період з 26.06.2018 по 26.06.2020 р.; 8 854 грн.85 коп. - прострочені проценти, які нараховані за ставкою 60% річних за період 30.06.2020 р. по 03.03.2021 р. 06 травня 2021 р. ТОВ «ФК`ОМЕГА ФІНАНС» було направлено на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги №04-21/206-Ф і надано строк для погашення суми несанкціонованої заборгованості по рахунку № [NUMBER] від 30.06.2020 р., яка складає 43 929 грн.31 коп. ( а.с.56) 28 травня 2021 р. ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було направлено на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги №04-21/912/Ф і надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором №26208055289002 від 26.06.2018 р., яка складає - 13 664 грн.39 коп. Відповідно до реєстру прав вимоги станом на кінець дня 31.03.2021 року прострочення відповідача по нарахованим процентам та штрафах, пенях по кредитному договору №26208055289002 від 26.06.2018 р. період з 26.06.2018 року по 26.06.2020 року складає 491 день. Відповідно до реєстру прав вимоги станом на кінець дня 31.03.2021 року прострочення відповідача по нарахованим тілу кредиту та нарахованим процентам несанкціонованої заборгованості по рахунку № [NUMBER] від 30.06.2020 року за період з 30.06.2020 року по 31.03.2021 року складає 491 день. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1,2 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами . Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з вимогами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до вищевказаних правових норм, договору відступлення права вимоги, витягу з реєстру боржників позивач набув права вимоги за зазначеним вище договором, в якому позичальником є відповідач. Враховуючи вищевикладене, той факт, що надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, суд дійшов висновку про стягнення в примусовому порядку з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» суми заборгованості станом на 31.03.2021 р. у розмірі 57 593,70 грн. у тому числі : 35 074 грн. 46 коп. - прострочена заборгованість за тілом кредита; 13 664,39 грн. - прострочена заборгованість за процентами, які нараховані за ставкою 48% річних за період з 26.06.2018 року по 26.06.2020 року; 8 854,85 грн. - прострочені проценти, які нараховані за ставкою 60% річних за період 30.06.2020 року по 31.03.2021 року. Крім того, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом положень ч 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2) ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19 постановлено висновок: що за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18). Такі ж висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц та від 09 червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, суду надано копію договору про надання правової допомоги від 05.04.2021 року та Акт наданих послуг від 25.11.2022 року з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та платіжне доручення №249 від 28.11.2022 (а.с. 73-79). З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.Отже, витрати позивача на правову допомогу є доведеними, та підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved