Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

Керівник Чернівецької окружної прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної адміністрації з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Позов мотивований тим, що ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 25.08.2021 року задоволено клопотання [PERSON] , про звільнення його від кримінальної відповідальності та закрито провадження у справі за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України. Досудовим розслідуванням було встановлено, що 22.02.2021 року біля 17:59 годин [PERSON] керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенз», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по автомобільній дорозі Т-2603 сполученням «Чернівці-Недобоївці» неподалік с.Топорівці Чернівецького району Чернівецької області зі сторони м.Чернівці в напрямку м.Хотин в порушення п.п.10.1, 13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції здійснив виїзд керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Фіат Добло», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден на чолі, синця в лівій та правій орбітальній ділянці, забійної рани голови, травматичного вивиху головки лівої стегнової кістки з переломом задньої стінки кульшової западини, закритого скалкового перелому обох кісток лівої гомілки в середній третині зі зміщенням відламків, закритого ізольованого перелому ліктьової кістки справа в середній третині зі зміщенням відламків, закритого перелому правої малогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням відламків та медіальної без зміщення відламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я. Потерпілий [PERSON] у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень знаходився на стаціонарному лікуванні у ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної установи» з 22.02.2021 року по 20.03.2021 року, загальна кількість проведених ліжко-днів [PERSON] у лікувальному закладі складає - 26 днів. Таким чином, вартість лікування упродовж 26 ліжко-днів складає 62503,34 грн. На підставі зазначеного, оскільки з вини відповідача заклад охорони здоров`я, який фінансується з бюджету, поніс витрати на лікування особи, потерпілої від злочину, шкода заподіяна закладу охорони здоров`я на даний час невідшкодована, позивач просить стягнути із відповідача кошти в розмірі 62503,34 грн в рахунок відшкодування витрат. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце та дату судового розгляду справи, про що наявне підтвердження в матеріалах справи, окрім того ним у встановлений судом строк, на адресу суду надано відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги визнає частково на суму 2503,34 грн., у зв`язку із тим, що потерпілому від ПрАТ «СК «Уніка» було відшкодовані витрати на лікування в розмірі 200000 гривень, а отже ліміт страхової відповідальності в 260000 гривень не вичерпаний і витрат на стаціонарне лікування потерпілого на користь Департаменту охорони здоров`я Чернівецької ОВА підлягають стягненню зі страховика в сумі 60000 гривень. Суд, вислухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 25.08.2021 року кримінальне провадження №12021262020000401 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим. За змістом такої ухвали, встановлено, що 22.02.2021 року біля 17:59 годин [PERSON] керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенз», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по автомобільній дорозі Т-2603 сполученням «Чернівці-Недобоївці», неподалік с.Топорівці Чернівецького району Чернівецької області зі сторони м.Чернівці в напрямку м.Хотин, в порушення п.п. 10.1, 13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції здійснив виїзд керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Фіат Добло», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден на чолі, синця в лівій та правій орбітальній ділянці, забійної рани голови, травматичного вивиху головки лівої стегнової кістки з переломом задньої стінки кульшової западини, закритого скалкового перелому обох кісток лівої гомілки в середній третині зі зміщенням відламків, закритого ізольованого перелому ліктьової кістки справа в середній третині зі зміщенням відламків, закритого перелому правої малогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням відламків та медіальної без зміщення відламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я.. Обвинувачений [PERSON] у судовому засіданні з розгляду кримінальної справи свою вину визнав, потерпілий до нього претензій не мав та просив закрити провадження у справі. На підставі ст. 46 КК України судом було закрито провадження у справі. Згідно відповіді на запит ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної установи» № 1233 від 09.09.2022 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 22.02.2021 року по 20.03.2021 року, що складає 26 ліжко-днів з діагнозом: політравма; травматичний вивих головки лівої стегнової кісти з переломом задньої стінки кульшової западини; закритий перелом обох кісток лівої гомілки в с/З зі зміщенням відламків; закритий ізольований перелом ліктьової кістки справа в с/З зі зміщення відламків; закритий перелом правої м/гомілки кістки н/З із зміщенням відламків та медіальної кісточки без зміщення відламків; травматичний шок І ст (медична карта стаціонарного хворого № 2125). Оскільки фінансування ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної установи» здійснюється коштом міського бюджету, відсутність відшкодування коштів, витрачених ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної установи» на лікування потерпілого [PERSON] є порушенням прав міської ради. Відповідно до ст. 142 Конституції України, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти. У зв`язку із цим відповідач своїми діями порушив матеріальні інтереси Управління охорони здоров`я Чернівецької міської ради. Відповідно до положень ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування", територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до вимог ч. 1 ч. 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат", питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 (545-93-п) від 16 липня 1993 року (надалі - Порядок). Відповідно до п. 2 Порядку, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Крім того, п. 4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV, сторонами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам (потерпілим) унаслідок скоєння ДТП за участі забезпеченого транспортного засобу. Отже, витрати на лікування потерпілої від злочину не можуть бути відшкодовані за договором обов`язкового страхування страховою компанією. Такого висновку дійшов суд касаційної інстанції під час касаційного розгляду справи №6-20740св13. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.3 постанови ПВСУ №11 від 07.07.95 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 ( 545-93-п) від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно зі статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом N 1961-IV. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону N 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 Закону N 1961-IV визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 цього Закону). Згідно зі статтею 6 Закону N 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Отже, витрати лікувального закладу на лікування потерпілого від злочину не можуть бути відшкодовані за договором обов`язкового страхування страховою компанією (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові N 6-1343цс15 від 24 лютого 2016 року). Таким чином судом встановлено наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем доведено, що в результаті вчинення відповідачем кримінального проступку, заклад охорони здоров`я, що перебуває у комунальній власності міської ради, поніс витрати на лікування потерпілого. На підставі викладеного відповідно до вимог ст. 142 Конституції України, ст. 60 ЗУ "Про місцеве самоврядування" ст.ст. 999, 1026, 1166, 1206 ЦК України,

Outcome: approved