Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

ФОП [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу в розмірі 18\~453,38 грн., мотивуючи тим, що 11.05.2017 року між відповідачем та ПАТ «Державний ощадний банк України» було укладено кредитний договір №0122-486, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 40635 грн, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99 % річних, з кінцевим строком повернення до 08.05.2020 року, а відповідач як позичальник зобов`язувався належним чином використати та повернути кредит у передбачений договором строк, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. ПАТ «Державний ощадний банк України» уклав з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» договір добровільного страхування кредитів №18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 року, відповідно до якого застрахував свої майнові інтереси, які пов`язані зі збитками внаслідок неповернення/неповного повернення позичальниками кредитів (в тому числі їх частини) та/або несплатою/неповною сплатою нарахованих за ними процентів, що передбачені кредитними договорами, та згідно вищевказаного договору страхування страховим випадком є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин. Відповідач з 27.12.2018 року припинив виконувати свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 19 945,88 грн., в тому числі : 19420,16 грн. заборгованість по тілу кредиту, та 525,72 грн. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом. В подальшому відповідач частково погасив заборгованість по тілу кредиту та по відсоткам за користування кредитом, після чого загальна сума залишку заборгованості становила 18\~453,38 грн. Вказує, що у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед банком з повернення кредиту та сплати відсотків за його користування понад 60 календарних днів, настав страховий випадок. За результатами розгляду заяв, поданих банком про настання страхових випадків, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» складено страховий акт та прийнято рішення про виплату на користь банку страхового відшкодування по зобов`язанням відповідача у розмірі 18 453,38 грн., яке згідно платіжного доручення №13689 від 27.03.2019 р. було виплачено на користь банку. Зазначає, що на підставі ст.993 ЦК україни, ст.27 Закону України «Про страхування» до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» перейшло право вимоги до відповідача щодо виплаченої суми страхового відшкодування. Вказує, що в подальшому між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» (первісний кредитор) та ФОП [PERSON] (новий кредитор) укладено договір №01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021 року, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору свої права вимоги до боржників, в тому числі до відповідача, за укладеними договорами добровільного страхування кредитів. Зазначає, що з метою досудового врегулювання спору, зверталася до відповідача з пропозицією добровільно відшкодувати понесені витрати, однак така пропозиція була залишена без розгляду, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом. За наведених обставин позивачка просить стягнути з відповідача 18453,38 грн. фактичних витрат, понесених по зобов`язанням відповідача, а також судові витрати. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався. Ухвалою суду від 27.12.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Інших процесуальних дій не вчинялося. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2\~ст.247 ЦПК України\~розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За клопотанням позивачки з урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що між відповідачем та ПАТ «Державний ощадний банк України» було укладено кредитний договір №0122-486 від 11.05.2017 року. Відповідно до вказаного кредитного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 40635 грн. для купівлі обладнання і матеріалів для проведення робіт з теплоізоляції (термомодернізації) зовнішніх стін, підвальних приміщень, горищ, покрівель та фундаментів, зі сплатою процентів за користування кредитом щомісяця у розмірі 17,99 % річних, з кінцевим строком повернення до 08.05.2020 року, а відповідач зобов`язувався повернути кредит у передбачений договором строк, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі (п.п.2.1, 2.2, 2.3, 2.4.1, 2.4.2 кредитного договору). Згідно п.3.3.3 кредитного договору № 0122-486 від 11.05.2017 року відповідач зобов`язувався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1128,75 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 01.06.2016 року шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок для обслуговування. Укладення та дійсність вищевказаного кредитного договору відповідачем не оспорюється. Отримання відповідачем кредитних коштів та часткове виконання своїх зобов`язань з повернення основної суми кредиту та сплати відсотків за його користування підтверджується випискою по рахунку відповідача, відкритому у філії Рівненське обласне управління АТ «Ощадбанк», за період 01.08.2018 р. по 26.02.2019 р. З матеріалів справи судом встановлено, що 01.12.2018 р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» (страхувальник) та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» (страховик) укладено договір добровільного страхування кредитів №18.215040.1601-0286, відповідно до умов якого банк застрахував свої майнові інтереси, які пов`язані зі збитками внаслідок неповернення/неповного повернення позичальниками кредитів (в тому числі їх частини) та/або несплатою/неповною сплатою нарахованих за ними процентів, що передбачені кредитними договорами. Згідно вказаного договору страхування страховим випадком є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника (банку) внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин (п.п.2.1, 4.1 договору). З доводів позивачки встановлено, що відповідач припинив виконувати свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 18 453,38 грн., та вказана обставина відповідачем не спростована. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед банком з повернення кредиту та сплати відсотків за його користування понад 60 календарних днів, настав страховий випадок, про що банк повідомив страхову компанію, що підтверджується заявою АТ «Державний ощадний банк України» про настання страхового випадку №115.11-17/18636/2019-вих. від 28.02.2019 року. За результатами розгляду вищевказаної заяви страхова компанія визнала виникнення заборгованості за кредитним договором укладеним між банком та відповідачем [PERSON] як страховий випадок та прийняла рішення про виплату на користь банку страхового відшкодування по зобов`язанням відповідача у розмірі 18\~453,38 грн., що підтверджується страховим актом № Рівн10017.02.19-3 від 27.03.2019 р. Сплата страхового відшкодування на користь банку на суму 18453,38 грн. підтверджується платіжним дорученням №13689 від 27.03.2019 р. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інші особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення передбачено ст.27 Закону України «Про страхування». Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» перейшло право вимоги до відповідача щодо виплаченої суми страхового відшкодування. З матеріалів справи судом встановлено, що 20.05.2021 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» (первісний кредитор) та позивачкою ФОП [PERSON] (новий кредитор) укладено договір №01-05 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого страхова компанія як первісний кредитор передала/відступила позивачці як новому кредитору свої права вимоги до боржників, в тому числі до відповідача, за укладеними договорами добровільного страхування кредитів, та перехід права вимоги до відповідачки підтверджується Реєстром прав вимог, що є додатком № 1 до вищевказаного договору. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було порушено обов`язок з повернення кредитних коштів, що підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, а відтак у позивачки як нового кредитора виникло право вимагати відшкодування фактичних витрат в розмірі 18 453,38 грн. Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували розмір стягуваних позивачкою з нього коштів, а відтак наданий позивачкою розрахунок, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. При вирішенні даного спору судом взято до уваги, що відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані відповідачем як позичальником грошові кошти у добровільному порядку банку та в подальшому новим кредиторам не повернуті, що свідчить про порушення прав позивачки, а відтак суд приходить до висновку, що позивачка вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 992,40 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved