Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Василевич Сергій Олександрович, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 грудня 2022 року [PERSON] став учасником дорожньо-транспортної пригоди. Так, 10 грудня 2022 року, о 12 год. 00 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER] , в с. Катеринівка, на вулиці Олександра Єрмака, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не становить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію позивачу по справі, який рухався на автомобілі ВАЗ 2115 номерний знак [NUMBER] в попутному напрямку, що призвело до різкого гальмування, під час якого автомобілі зіткнулися та отримали механічні пошкодження. Олександрівський районний суд Донецької області постановою від 27 грудня 2022 року визнав відповідача по справі винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнув до адміністративної відповідальності. При зіткненні автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, а саме: пошкодження двері задньої лівої, пошкодження двері передньої лівої, пошкодження боковини задньої лівої, зруйнування декоративної накладки двері задньої лівої, зруйнування накладки порога заднього зліва. Відповідно до висновку № 035 експетрного автотоварознавчого дослідження від 17 січня 2023 року, вартість матеріального збитку завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля ВАЗ 2115 номерний знак [NUMBER] , на момент проведення дослідження становить 16502,96 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вартість матеріальних збитків в розмірі 16502,96 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,63 грн, витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 3500 грн та витрати на оплату правової допомоги у розмірі 6000 грн. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 лютого 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Василевич С.О. підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вину визнав частково, погодився сплатити в рахунок відшкодування збитків 10000 грн. Вислухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом встановлено, що 10 грудня 2022 року, о 12 год. 00 хв., в с. Катеринівка, по вулиці Олександра Єрмака, водій [PERSON] , керував автомобілем марки ВАЗ н/з [NUMBER] , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не становить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію/обстановку водію автомобіля ВАЗ 2115 н/з [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку, що призвело до різкого гальмування, під час чого автомобілі зіткнулися. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Олександрівського районного суду Донецької області від 27 грудня 2022 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн, та стягнуто 496,20 грн судового збору. Постанова набрала законної сили 07 січня 2023 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На підставі ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до частин першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст.\~1187\~ЦК України та положень п.п. 2-4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, шкода, що заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, що його спричинила, за умови що дії останнього були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок не переробної сили або умислу потерпілого. Під володільцями цих джерел розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу власності або з інших підстав. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Таким чином, враховуючи норми ст. ст. 1166, 1187 ЦК України саме фізична особа, яка на відповідній правовій підставі (наприклад, договору оренди автомобіля) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, відшкодовує шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Враховуючи вище викладене, відповідальність має нести винна в завданні шкоди особа, яка керувала автомобілем та з вини якої сталося ДТП. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно висновку експерта № 035 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження за замовленням [PERSON] , складеного судовим експертом Дегтярем В.О. 17 січня 2023 року вартість матеріальних збитків (з технічної точки зору), заподіяної власнику автомобіля марки ВАЗ 21150, д.н.з. [NUMBER] , на момент проведення дослідження становить 16502,96 грн. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на наведене, та враховуючи те, що факт завдання відповідачем шкоди майну позивача [PERSON] внаслідок зіткнення з автомобілем, розмір якої підтверджується висновком експерта, відповідачем не спростований, суд, з урахуванням положень ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог, вважає за можливе стягнути з відповідача вартість матеріальних збитків в розмірі 16502 гривні 96 копійок. Відповідно до ч. ч. 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,63 грн, витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 3500 грн, які підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру № 17-01-23, актом здачі-прийняття висновку експерта до договору № 16 від 17.01.2023 року, та витрати на оплату правової допомоги у розмірі 6000 грн, які підтверджуються договором від 01.02.2023 року про надання правничої допомоги, розрахунком суми судових витрат на надання професійної правничої допомоги, квитанцією про сплату, слід стягнути з відповідача в повному обсязі.

Outcome: approved