Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з даним позовом вказує на те, що згідно розпорядження Тиврівської райдержадміністрації №412 від 20.08.2010 року, наказом Тиврівської центральної районної лікарні від 20.08.2010 року №66 «К» ТР «Про переведення [PERSON] » його, головного лікаря Сутисківської РЛ №2 переведено на посаду головного лікаря Тиврівської ЦРЛ. Відповідно до рішення 27 сесії Тиврівської районної ради 7 скликання від 18 грудня 2018 року №571 «Про укладання контрактів з керівниками установ, закладів, організацій - об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тиврівського району» Тиврівською районною радою (далі - Орган управління майном) та ним, громадянином [PERSON] (далі - Керівник), укладено Контракт з керівником комунального некомерційного підприємства «Тиврівська центральна районна лікарня» Тивріської районної ради (далі - Підприємство) на строк п`ять років з 26 грудня 2018 року по 26 грудня 2023 року включно. 08 листопада 2022 року заступником селищного голови Тиврівської селищної ради Степанишиним С. прийнято розпорядження №199 «Про дострокове розірвання контракту та звільнення головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради [PERSON]». Вказаним розпорядженням заступником селищного голови вирішено: - розірвати достроково контракт від 26 грудня 2018 року із доповненнями згідно додаткових угод від 25 січня 2021 року та 14 лютого 2022 року, укладених між Тиврівською селищною радою і головним лікарем Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради [PERSON]; - звільнити [PERSON] з посади головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради 08 листопада 2022 року у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, п.18 розділу IV Контракту від 26 грудня 2018 року (зі змінами); - Комунальному некомерційному підприємству «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради виплатити компенсацію за невикористані дні відпустки [PERSON] та провести повний розрахунок. Як наслідок, в.о. заступника головного лікаря з медичної частини КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради Приймак С. винесено наказ від 08 листопада 2022 року №85 «К» ТР, яким звільнено [PERSON] головного лікаря КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради з займаної посади п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України 08 листопада 2022 року. Підставою даного наказу вказано розпорядження №199 від 08.11.2022 року Тиврівської селищної ради. Із розпорядженням заступника селищного голови Тиврівської селищної ради Степанишина С. від 08 листопада 2022 року №199 та наказом в.о. заступника головного лікаря з медичної частини НКП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради Приймак С. від 08 листопада 2022 року №85 «К» ТР він не погоджується, оскільки вважає їх безпідставними, надуманими, прийнятими внаслідок перевищення службових повноважень, а тому - протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Відтак з урахуванням зміни предмету позову позивач просить визнати дії заступника голови Тиврівської селищної ради Степанишина С.М. - протиправними. Визнати незаконним та скасувати розпорядження заступника голови Тиврівської селищної ради Степанишина С.М. від 08.11.2022 року №199 «Про дострокове розірвання контракту та звільнення головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради [PERSON]. Визнати незаконним та скасувати наказ в.о. заступника головного лікаря з медичної частини Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради С. Приймак від 08.11.2022 року №85 «К» ТР щодо звільнення головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради [PERSON]. з займаної посади. Поновити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) у Комунальному некомерційному підприємстві «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради (ЄДРПОУ 1982689) на посаді, рівнозначній тій, яку він обіймав до звільнення, з 09.11.2022 року. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради (ЄДРПОУ 1982689) середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 09 листопада 2022 року по день ухвалення судового рішення. Рішення в частині поновлення на посаді [PERSON] у Комунальному некомерційному підприємстві «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради (ЄДРПОУ 1982689) на посаді, рівнозначній тій, яку він обіймав до звільнення допустити до негайного виконання. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Тиврівської селищної ради (23300, Вінницька область, Вінницький район, смт Тиврів, вул. Тиверська, буд. 40, (ЄДРПОУ 04326201) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] змінені позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити з підстав зазначених у позовній заяві та заяві про зміну предмету позову. Представник відповідача Лісниченко С.В. позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні з підстав вказаних у відзивах на позов та заяву про зміну предмету позову. Представник відповідача КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Заяв та клопотань від них до суду не надходило, а тому з урахванням думки учасників судового розгляду та вимог ст.223 ЦПК України розгляд справи проводився у їх відсутності. Суд вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача Степанишина С.М. - Лісниченка С.В. , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно розпорядження Тиврівської райдержадміністрації №412 від 20.08.2010 року, наказом Тиврівської центральної районної лікарні від 20.08.2010 року №66 «К» ТР «Про переведення [PERSON] » його, головного лікаря Сутисківської РЛ №2 переведено на посаду головного лікаря Тиврівської ЦРЛ. Відповідно до рішення 27 сесії Тиврівської районної ради 7 скликання від 18 грудня 2018 року №571 «Про укладання контрактів з керівниками установ, закладів, організацій - об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тиврівського району» Тиврівською районною радою (далі - Орган управління майном) та ним, громадянином [PERSON] (далі - Керівник), укладено Контракт з керівником комунального некомерційного підприємства «Тиврівська центральна районна лікарня» Тивріської районної ради (далі - Підприємство) на строк п`ять років з 26 грудня 2018 року по 26 грудня 2023 року включно. За цим контрактом Керівник зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію КНП «Тиврівська центральна районна лікарня» здійснювати поточне управління (керівництво) Підприємством, у тому числі забезпечувати належний рівень медичного обслуговування населення, ефективну діяльність Підприємства, раціональне використання і збереження закріпленого за Підприємством майна, раціональний добір кадрів, створювати умови для забезпечення належного рівня медичного обслуговування населення, а Орган управління майном зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці Керівника. Пункт 10 контракту встановлює, що Орган управління майном зобов`язується: - сприяти створенню умов для функціонування Підприємства; - письмово інформувати Керівника про галузеву науково-технічну політику; - подавати інформацію на запит Керівника у межах компетенції; - забезпечувати Підприємство матеріально-технічними та фінансовими ресурсами для його функціонування; - сприяти своєчасному підвищенню кваліфікації Керівником. Пунктом 24 контракту встановлено, що цей контракт може бути розірваний, а Керівник звільнений з посади з ініціативи Органу управління майном до закінчення строку дії контракту: - у разі систематичного невиконання Керівником без поважних причин умов та обов`язків, визначених цим контрактом; - у разі одноразового грубого порушення Керівником вимог законодавства чи обов`язків, передбачених цим контрактом, внаслідок чого Підприємству завдано значних збитків; - у разі невиконання Підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом України щодо сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, а також зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати з вини Керівника; - у разі несплати рестуктуризованої податкової заборгованості протягом трьох місяців з вини Керівника; - за поданням службових осіб органів державного нагляду за охороною праці у разі систематичних порушень вимог законодавства з питань охорони праці; - у разі допущення збільшення обсягу простроченої кредиторської заборгованості з вини Керівника; - у разі неподання Органу управління майном квартальної та річної фінансової звітності; - у разі здачі в оренду майна, закріпленого за Підприємством, та укладення договорів комерційної концесії, спільної діяльності, купівлі - продажу, кредитних договорів на суму, що перевищує 1 млн. гривень, без отримання письмової згоди Органу управління майном; - у разі недотримання вимог фінансового та бюджетного законодавства, а також дій (бездіяльності) Керівника, що призвели до невиконання в установлені строки законних вимог органів державного фінансового контролю; - на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) у разі порушення вимог законодавства про працю, про колективні договори і угоди, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Пунктом 22 контракту визначено, що внесення змін та доповнень до цього контракту здійснюється шляхом укладення додаткових договорів. Відповідно до рішення 39 сесії Тиврівської районної ради 7 скликання від 12 листопада 2020 року №737 «Про безоплатну передачу зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тиврівського району до комунальної власності Тиврівської селищної об`єднаної територіальної громади», рішення 2 сесії Тиврівської селищної ради 8 скликання від 10 грудня 2020 року №38 «Про безкоштовне прийняття майна до комунальної власності Тиврівської селищної територіальної громади» та рішення 4 сесії Тиврівської селищної ради 8 скликання від 16 січня 2021 року №64 «Про перейменування КНП «Тиврівська центральна районна лікарня» Тиврівською селищною радою в особі селищного голови Кицишина С.М., та КНП «Тиврівська центральна районна лікарня» в особі головного лікаря [PERSON]. укладено Додаткову угоду від 25 січня 2021 року до Контракту від 26 грудня 2018 року, якою Сторони досягли згоди, що у тексті контракту від 26 грудня 2018 року словосполучення: - «Тиврівська районна рада в особі голови районної ради Красовського Ярослава Йосиповича » замінити на словосполучення «Тиврівська селищна рада в особі Кицишина Сергія Миколайовича » у відповідних відмінках; - «Тиврівська районна рада» замінити на словосполучення «Тиврівська селищна рада» у відповідних відмінках; - «КНП «Тиврівська центральна районна лікарня» замінити на словосполучення «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради» у відповідних відмінках. Частину 17 розділу 3 контракту від 26 грудня 2018 року доповнити другим абзацом, а саме: - «Керівнику надаються щорічні основні та додаткові відпустки, умови та порядок їх надання визначено окремими нормативно-правовими актами». Пункт 3.3 розділу 7 контракту від 26 грудня 2018 року викласти в новій редакції, а саме: - «33. Відомості про Тиврівську селищну раду: Повна назва Тиврівська селищна рада Адреса: 23300, Вінницька обл., смт Тиврів, вул. Тиверська, 40. Службовий телефон: 2-22-93». Інші умови контракту залишено незмінними. В подальшому Тиврівською селищною радою та КНП «Тиврівська центральна районна лікарня» Тиврівської селищної ради укладено Додаткову угоду від 14.02.2022 року до контракту від 26 грудня 2018 року, якою Сторони внесли зміни до контракту з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 19 травня 1999 року №859 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об`єднань державних підприємств». 08 листопада 2022 року заступником селищного голови Тиврівської селищної ради Степанишиним С. прийнято розпорядження №199 «Про дострокове розірвання контракту та звільнення головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради [PERSON]». Вказаним розпорядженням заступником селищного голови вирішено: - розірвати достроково контракт від 26 грудня 2018 року із доповненнями згідно додаткових угод від 25 січня 2021 року та 14 лютого 2022 року, укладних між Тиврівською селищною радою і головним лікарем Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради [PERSON]; - звільнити [PERSON] з посади головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради 08 листопада 2022 року у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, п.18 розділу IV Контракту від 26 грудня 2018 року (зі змінами); - Комунальному некомерційному підприємству «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради виплатити компенсацію за невикористані дні відпустки [PERSON] та провести повний розрахунок. Внаслідок чого, в.о. заступника головного лікаря з медичної частини НКП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради Приймак С. винесла наказ від 08 листопада 2022 року №85 «К» ТР, яким звільнено [PERSON] головного лікаря КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради з займаної посади п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України 08 листопада 2022 року. Підставою даного наказу вказано розпорядження №199 від 08.11.2022 року Тиврівської селищної ради. Рішенням 11 сесії Тиврівської селищної ради 8 скликання №589 від 05.08.2021 року затверджено Статут Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради (нова редакція) (далі - Статут). Згідно п.1.1 Статуту Комунальне некомерційне підприємство «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради (скорочена назва КНП «Багатопрофільна лікарня» смт Тиврів) (далі - Підприємство) є закладом охорони здоров`я, комунальним некомерційним підприємством з надання вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги населенню. Підприємство створене за рішенням Тиврівської селищної ради (далі - Засновник) від 10 грудня 2020 року №24 (2 сесія 8 скликання) відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» шляхом перетворення Комунального некомерційного підприємства «Тиврівська центральна районна лікарня» у Комунальне некомерційне підприємство «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради. Підприємство є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків Комунального некомерціного підприємства «Тиврівська центральна районна лікарня», (п.1.2 Статуту). Підприємство створене на базі майна, що знаходиться у спільній власності Тиврівської територіальної громади, (п.1.3 Статуту). Засновником, Власником та органом управління майном Підприємства є Тиврівська селищна рада. Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Засновнику, (п.1.4 Статуту). Підприємство здійснює некомерційну господарську діяльність, самостійно організовує свою діяльність відповідно до затвердженого Засновником фінансового плану, самостійно організовує та реалізує надання послуг вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги, (п.4.3 Статуту). Збитки, що завдані Підприємству внаслідок виконання рішень органів держаної влади чи органів місцевого самоврядування, які було визнано судом неконституційними або недійсними, підлягають відшкодуванню зазначеними органами добровільно або за рішенням суду (п.4.4 Статуту). Управління Підприємством здійснюється відповідно до Статуту на основі поєднання прав Засновника, Головного лікаря та трудового колективу (п.7.1. Статуту). Поточне керівництво (оперативне управління діяльністю підприємства здійснює Головний лікар, який призначається на посаду Засновником на умовах контракту згідно чинного законодавства України (п.7.2. Статуту). Засновник (Власник) Підприємства серед інших повноважень: - затверджує фінансовий план Підприємства та контролює його виконання, (п.п.7.3.3 Статуту); - укладає та розриває контракт з Головним лікарем Підприємства та здійснює контроль за його виконанням, (п.п. 7.3.4 Статуту). Згідно Статуту Засновник має право: - в період між сесіями Засновника, як виняток, що зумовлений нагальною необхідністю приймати рішення про відсторонення Головного лікаря від виконання його обов`язків з наступним винесенням такого питання на сесію Засновника, в т.ч. і звільнення, призначає тимчасово виконуючого обов`язки Головного лікаря Підприємства до розгляду питання на сесії, (абз.4 п.7.4 Статуту). Як відомо, система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №280/97-ВР). Окремі особливості проходження служби в органах місцевого самоврядування врегульовані Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07 червня 2001 року №2493-111 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2493-111). Статтею 2 Закону №280/97-ВР встановлено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Згідно ч.1 ст.10 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування перед територіальними громадами встановлена приписами ст.75 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Частинами 1-3 ст.12 Закону №280/97-ВР передбачено, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл) селища, міста. Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях. За приписами ч.1 ст.42 Закону №280/97-ВР повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до ч.ч.1-2 ст.79 цього Закону. Повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути припинені достроково у випадках, передбачених ст.79 цього Закону, що має наслідком звільнення його з посади (ч.3 ст.42 Закону №280/97-ВР). Як було встановлено в судовому засіданні з пояснень учасників справи та не заперечувалось останніми повноваження щойно поновленого за рішенням суду селищного голови Кицишина С.М. повторно припинено рішенням сесії Тиврівської селищної ради 8 скликання від 21.10.2022 року №2156 «Про дострокове припинення повноважень селищного голови Кицишина С.М. ». А відтак, враховуючи зазначене, виконання обов`язків голови селищної ради покладено на секретаря Тиврівської селищної ради. У відповідності до ч.2. ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що у разі звільнення з посади сільського, селищного, міського голови у зв`язку з достроковим припиненням його повноважень або його смерті, а також у разі неможливості здійснення ним своїх повноважень повноваження сільського, селищного, міського голови здійснює секретар відповідної сільської, селищної, міської ради, крім випадків дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови відповідно до Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» або Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Секретар сільської, селищної, міської ради тимчасово здійснює зазначені повноваження з моменту дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови і до моменту початку повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону, або до дня відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на чергових місцевих виборах. Як вказано вище засновником КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради є Тиврівська селищна рада (п.1.4 Статуту). Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування та їх прийняття визначено у ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97 (зі змінами та доповненнями). Так, згідно ч.1 ст.59 Закону №280/97 рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос (абз.1 ч.2 ст.59 Закону №280/97). Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради. (ч.2 ст.59 Закону №280/97). У відповідності до ч.8 ст.59 Закону №280/97 селищний голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження. Також, слід звернути увагу, що у відповідності з п.11 ч.59 вказаного Закону №280/97 акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки. Стосовно повноважень селищного голови, то вони визначені ст.42 Закону №280/97. Згідно ч.4 ст.42 Закону №280/97 селищний голова: - забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; (п. 1 ч.4 ст.42 Закону). - організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; (п.2 ч.4 ст.42 Закону); - підписує рішення ради та її виконавчого комітету; (п.3 ч.4 ст.42 Закону); - скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; (п.8 ч.4 ст.42 Закону); - видає розпорядження у межах своїх повноважень (п.20 ч.4 ст.42 Закону). Таким чином, здійснивши аналіз правових норм суд приходить до висновку, що розірвання котракту з головним лікарем Підприємства (КНП «Багатопрофільна Лікарня» Тиврівської селищної ради) має проводитись саме на підставі рішення сесії селищної ради (підписаного селищним головою, а в даному випадку - секретарем селищної ради) і саме Засновник (без альтернативно) укладає та розриває контракт з Головним лікарем Підприємства та здійснює контроль за його виконанням, (п.п. 7.3.4 Статуту). А рішення ради (як Засновника), прийняте на її пленарному засіданні, підлягає обов`язковому оприлюдненню. При цьому питання розірвання контракту з головним лікарем КНП «Багатопрофільна Лікарня» Тиврівської селищної ради не пропонувалось та не виносилось на розгляд сесії Тиврівської селищної ради, про що й зазначив у судовому засіданні представник Відповідача 1 - Лісніченко С.В. Також право розглядати зазначене питання не делегувалося Тиврівською селищною радою будь-якій посадовій особі. Крім того, як було встановлено в ході розгляду справи необхідності звільнення головного лікаря Підприємства, про яку йдеться в абз.4 п.7.4 Статуту також не було. Отже, на думку суду були здійснені протиправні дії щодо винесення розпорядження №199 від 08.11.2022 року, заступником голови селищної ради Степанишиним С., де в описовій частині оскаржуваного розпорядження він здійснив посилання на ч.9 ст.9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (із змінами від 12.05.2022 року), та зазначив, що у період дії воєнного стану сільський, селищний, міський голова може призначати осіб на посади та звільняти з посад в органах місцевого самоврядування, керівників комунальних підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління відповідного органу місцевого самоврядування, у порядку, визначеному частинами п`ятою, шостою статті 10 цього Закону. Однак таке право надано законодавцем виключно першій особі органу місцевого самоврядування, а в разі його відсутності секретарю селищної ради і ніяк не заступнику селищного голови. Тому посилання Відповідача 1 та його представника на розпорядження з правом першого підпису №80 від 02.05.2022 року судом до уваги не приймається, оскільки воно надано лише для підпису казначейських (бухгалтерських) документів. Аналізуючи зазначені норми права та Статут Підприємства, зважаючи на те, що заступник селищного голови не має права видавати будь-які розпорядження (оскільки це виключне повноваження селищного голови, а в даному випадку секретаря селищної ради) є підстави вважати, що розпорядження заступника голови селищної ради №199 від 08.11.2022 року хибне та протиправне, і свідчить лише про перевищення заступником селищного голови Степанишина С. своїх повноважень. Також протиправність дій допустила і в.о. заступника головного лікаря з медичної частини НКП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради Приймак С. при винесенні наказу від 08 листопада 2022 року №85 «К» ТР, так як заступник селищного голови не має повноважень видавати розпорядження згідно чинного законодавства, тим більше розривати контракт між Засновником та Головним лікарем Підприємства, а винесення нею наказу про звільнення Головного лікаря з займаної посади було передчасним, оскільки його прийняття передувало відповідному рішенню Засновника, прийнятому в порядку та у спосіб визначений чинним законодавством України. Підставою звільнення позивача з займаної посади в оскаржуваних розпорядженні та наказі зазначено «систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, пункт 3 частини 1 статті 40 КЗпП України». Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, надає роботодавцю право розірвати трудовий договір за умови, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Отже, застосувати п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України можна для звільнення працівника, який неодноразово, без поважних причин, припускався навмисного невиконання (чи неналежного виконання) покладених на нього трудових функцій та до якого вже були застосовані дисциплінарні (догана) або громадські стягнення (попередження, тощо). Слід враховувати лише ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або внаслідок дострокового зняття (ст.151 КЗпП України), а також ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів». Таким чином, під час розірвання роботодавцем трудового договору на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України необхідно дотримуватись наступних умов: - невиконання працівником обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку; - невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Принцип вини прямо закріплений у п.24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робочих і службовців підприємств, установ, організацій, затверджених Постановою Державного комітету СРСР з праці і соціальних питань від 20 липня 1984р. №213, який кваліфікує поведінку працівника як порушення трудової дисципліни за наявності вини працівника та поширюється на звільнення як один із видів дисциплінарного стягнення. За наявності поважних причин невиконання працівником його трудових функцій його вина відсутня, а звільнення за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України вже проводити не можна. Такими причинами можуть бути: невиконання (чи неналежне виконання) працівником його трудових обов`язків внаслідок недостатньої кваліфікації, нездужання (навіть якщо воно не підтверджено відповідним документом медичної установи), у стані крайньої необхідності, за наявності обставин непереборної сили чи внаслідок інших причин, незалежних від волі працівника. Працівник вважається невинуватим, поки не доведено його вини, а обов`язок її доведення покладається на роботодавця. Невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним (тобто до працівника протягом року вже було застосовано дисциплінарне або громадське стягнення); враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів (заходи громадського впливу, наприклад, обговорення порушення, у таких випадках не мають юридичного значення) і є чинними на момент звільнення працівника; з моменту виявлення порушення до дисциплінарного звільнення може минути не більше місяця. Звільнення з роботи за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України допускається тільки у тому випадку, якщо з моменту виявлення проступку пройшло не більше місяця, а з моменту його вчинення - не більше шести місяців. Перед накладенням дисциплінарного стягнення необхідно отримати від працівника пояснення в письмовій формі стосовно вчиненого ним проступку. Недотримання цієї процедури може бути підставою для визнання органом з вирішення трудового спору (судом чи комісією по трудових спорах) неправомірним накладення дисциплінарного стягнення. Як встановлено із матеріалів справи за час трудової діяльності позивач не мав жодного дисциплінарного стягнення (довідка від 05.12.2022 року №89 а.с.116), не кажучи про систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків, а навпаки, робота очолюваного ним трудового колективу та підприємства неодноразово отримувала визнання, відзнаки та нагороди, що також підтверджується матеріалами справи (а.с. 111-113). Відтак, посилання Відповідача 1 та його представника на те, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності в 2016, 2021 роках судом уваги не приймається, оскільки за наслідками такої відповідальності до останнього не було застосовано жодних стягнень за порушення трудового законодавства чи дисципліни. Щодо заборгованості по заробітній платі, яка утворилася на КНП "Багатопрофільна лікарня" Тиврівської селищної ради, то виходячи із наданих суду доказів по справі, суд зауважує, що така ситуація склалась на підприємстві внаслідок незалежних від позивача причин. Як зазначалось раніше, Комунальне некомерційне підприємство «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради є закладом охорони здоров`я, комунальним некомерційним підприємством з надання вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги населенню. Підприємство здійснює некомерційну господарську діяльність, самостійно організовує свою діяльність відповідно до затвердженого Засновником фінансового плану. Джерела фінансування КНП визначені Статутом Підприємства. Серед основних джерел фінансування Підприємства є Національна служба здоров`я України. Так, 03.02.2022 року між Національною службою здоров`я України (по договору - Замовник) та КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради (по договору - Надавач) укладено Договір №0089-Е122-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Відповідно до умов цього договору Надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а Замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. Надавач зобов`язаний подавати щокварталу до останнього дня наступного місяця Замовнику в електронній формі звіт про доходи та витрати Надавача за формою, наданою Замовником, а саме про: ... «2) поточні видатки, якими є оплата праці і нарахування заробітну плату, придбання товарів, робіт і послуг із зазначенням їх видів, оплата комунальних послуг та енергоносіїв, інші видатки;»...(п.28 договору). Надавач зобов`язаний надавати до 25 числа поточного місяця інформацію про стан розрахунків із заробітної плати за формою встановленою Замовником, (абз.5 п.28 договору). Свої зобов`язання КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради за договором виконувала і продовжує виконувати, однак належного фінансування Національною службою здоров`я України не забезпечено. Зважаючи на пункти 46-53 договору, що встановлюють форс-мажорні обставини (обставини непоборної сили), серед яких є загальна військова мобілізація, військові дії, війна, тощо, сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань згідно з цим договором, якщо таке невиконання стало наслідком обставин непоборної сили, що виникли після укладення цього договору, які не могли бути передбачені чи попереджені сторонами. Загальновідомим є те, що з 24 лютого 2022 року, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, тому доведення факту настання форс-мажорних обставин не потребується. Поступове погашення заборгованості по заробітній платі триває, але погасити її повністю наразі Підприємство не має можливості, оскільки, в умовах війни, обмежене у фінансуванні, а потреба населення у наданні медичних послуг не зменшується. За таких обставин його вини, умисних винних дій, внаслідок яких утворилась заборгованість по заробітній платі, немає. Також встановлено, що певний вплив на формування заборгованості заробітної плати на підприємстві виник і внаслідок Постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2022 року №2 «Деякі питання оплати праці медичних працівників закладів охорони здоров`я», якою забезпечено умови нарахування заробітної плати медичним працівникам у розмірі не нижче 20000грн. лікарям, та 13500грн. сернедньому медичному персоналу при відпрацюванні місячної норми. Детальніше про витрати КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради зазначено у запереченнях позивача від 21.09.2022 року №574 на Акт про проведення контролю фінансово-господарської діяльності КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради. Правова процедура є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Постановою Верховного Суду від 25.07.2019 року у справі №826/13000/18 визначено, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи. Відтак, зважаючи на зазначене суд вважає, що при виданні оскаржуваного розпорядження заступник голови Тиврівської селищної ради Степанишин С. діяв всупереч підставам і способам, що передбачені Конституцією та законами України, що в свою чергу потягнуло за собою до протиправних дій щодо винесення наказу В.о. заступника головного лікаря КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради С. Приймак від 08.11.2022 №85 «К» ТР щодо звільнення [PERSON] з посади головного лікаря КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради. Отже, надаючи оцінку викладеному, суд вважає, що розпорядження №199 від 08.11.2022 року «Про дострокове розірвання контракту та звільнення головного лікаря КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради [PERSON]» прийняте з порушенням критеріїв правової (справедливої) процедури, як складової принципу верховенства права (ч.1 ст.8 Конституції України) і принципу законності (ч.2 ст.19 Конституції України), а тому є незаконним і підлягає скасуванню. Оскільки наказ В.о. заступника головного лікаря КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради С. Приймак від 08.11.2022 №85 «К» ТР щодо звільнення [PERSON] з посади головного лікаря КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради прийнято відповідно до розпорядження заступника голови Тиврівської селищної ради Степанишина С. №199 від 08.11.2022 року «Про дострокове розірвання контракту та звільнення головного лікаря КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради [PERSON].», протиправність якого наведено вище, такий наказ, як похідний також підлягає скасуванню з підстав незаконності. Суд також звертає увагу на те, що держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право громадянина та безумовно кореспондуючий йому обов`язок роботодавця щодо сприяння у збереженні роботи прямо передбачені Конституцією України та законами (зокрема статтею 43 Конституції України та статтею 5-1 КЗпП). Детальний порядок виконання цього обов`язку роботодавцем визначено у відповідних статтях КЗпП. Стаття 9 Конвенції №158 Міжнародної організації праці «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року» покладає на роботодавця тягар доказування законності підстав звільнення працівника. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі, у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Як вбачається з відзиву на позовну заяву Відповідача 1, 23.12.2022 року (після відкриття провадження в даній цивільній справі) рішенням 29 сесії Тиврівської селищної ради 8 скликання №2191 від 23.12.2022 року внесено зміни до Статуту КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради шляхом затвердження Статуту в новій редакції. Згідно п.7.2 Статуту в редакції від 23.12.2022 року поточне керівництво (оперативне управління) діяльністю Підприємства здійснює Директор, який призначається на посаду Засновником на умовах контракту згідно чинного законодавства України. 02.01.2023 року затверджено штатний розпис КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради, в якому посада головного лікаря відсутня. Також з відзиву Відповідача 1 вбачається, що розпорядженням заступика селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Тиврівської селищної ради від 02.01.2023 року №1 на посаду директора КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради призначено Малішевську Леонілу Миколаївну. Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом, зокрема у постановах від 28 лютого 2019 року у справі №817/860/16 та від 03 жовтня 2019 року у справі №826/10460/16 у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено або на рівнозначній посаді. Враховуючи незаконність звільнення позивача та зміну назви (по суті) посади, яку він займав на момент звільнення з займаної посади, з урахуванням ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, з метою відновлення порушеного права позивача на працю, суд вважає, що вірним буде поновити позивача на посаді, рівнозначній тій, яку він обіймав на момент звільнення, з 09 листопада 2022 року. Скасування розпорядження заступника голови Тиврівської селищної ради Степанишина С. №199 від 08.11.2022 року «Про дострокове розірвання контракту та звільнення головного лікаря КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради [PERSON].» та наказу КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради від 08.11.2022 №85 «К» ТР щодо звільнення [PERSON] згідно вимог ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України, є підставою для поновлення [PERSON] на посаді головного лікаря або рівнозначній посаді в КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради з 09.11.2022 року та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Вимушеним прогулом є час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати (постанова Верховного Суду України від 09 грудня 2015 року по справі № 6-2123цс15). Згідно з п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100). Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абз.1 п.8 Порядку №100). З системного аналізу вищенаведених норм Порядку №100 слідує, що згідно з чинним законодавством нарахування середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу проводиться шляхом множення середньоденної заробітної плати на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню, та визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом цих двох місяців робочі дні на число робочих днів за цей період. Згідно довідки КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради №24 від 18.11.2022 заробітна плата за вересень 2022 року складає 28439,22 грн., за жовтень 2022 року 25553,09 грн. Таким чином, слід провести розрахунок наступним чином - 28439,22+25553,09=53992,31 (заробітна плата за два останні місяці роботи): 43 (робочі дні за вересень, жовтень 2022 року)=1255,64 грн. (середньоденний заробіток). Далі 1255,64 х 97 (робочі дні вимушеного прогулу з 09.11.2022 по 23.03.2023) = 121797,08грн., а тому саме така сума й підлягає до стягнення як середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу. Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VІ, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат складає 10000 грн., що стверджується рахунком № 17 від 19.11.2022 року (а.с. 122) та квитанцією від 24.11.2022 року про сплату (а.с. 123), а відтак і вимога позивача про стягнення витрат на надання правової допомоги також підлягає до задоволення. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, враховуючи вище викладене, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved