Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 10 серпня 2015 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 липня 2021 року шлюб між ними було розірвано та стягнуто із відповідача на її користь аліменти у розмірі частки від усіх видів його доходу (заробітку) на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 10 серпня 2021 року. З моменту розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею і вона самостійно несе додаткові витрати на дитину. Так, 14 січня 2022 року було набуто ноутбук ASUS Х513ЕР-В0442, а також відповідне програмне забезпечення для його повноцінного функціонування на зальну суму 22 898 грн; - 21 квітня 2021 року було набуто Смартфон OPPO А73 на загальну суму 6948 грн 90 коп.; - 10 жовтня 2021 року було набуто дитячий велосипед вартістю 5200 грн; - 31 травня 2022 року було набуто велосипед Shark 29" вартістю 6500 грн; - 19 лютого 2022 року дитині було надано послуги стоматолога на суму 1320 грн та 1930 грн. В подальшому, 06 червня 2022 року та 13 червня 2022 року дитині було надано послуги стоматолога на суму 1500 грн, 750 грн та 3000 грн. Крім того, 10 січня 2022 року дитина відвідувала басейн у Сумському державному університеті на суму 1200 грн та було набуто окуляри та шапочка для плавання на загальну суму 280 грн. 27 січня 2022 року, 02 березня 2022 року, 03 березня 2022 року Богдан хворів та йому необхідно було купувати ліки, у зв`язку з чим 03 березня 2022 року ліки були придбані на суму 1536 грн 28 коп., 27 січня 2022 року - 129 грн 90 коп. та 127 грн 90 коп., а також 04 лютого 2022 року - 85 грн. Отже, нею було понесено додаткові витрати на дитину на загальну суму 53405 грн 98 коп., а тому, відповідно, стягненню з відповідача підлягає сума у розмірі 26702 грн 99 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 26702 грн 99 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до судового розгляду. У відзиві відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що він офіційно працевлаштований і працює оператором швацького устаткування в ТОВ «ФУРТЕКС ГРУП». З того моменту як рішення суду вступило в законну силу і було відкрито виконавче провадження він регулярно, щомісячно сплачує аліменти на утримання сина у визначеному йому судом розмірі. Заборгованості по аліментам немає. З вересня 2021 року його середній заробіток складає близько 6110 грн на місяць. Відповідач вважає, що позивачка не довела, що придбання ноутбука ASUS Х513ЕР-В0442 вартістю 15400 грн 10 коп. з декількома програмами додатково на суму 7497 грн 90 коп., загальною вартістю 22898 грн., також телефону-смартфону вартістю 6948 грн 90 коп. було викликано особливими обставинами. З доданих до позовної заяви чеків на придбання ноутбуку зі складними для дитини першого класу програмами вбачається, що вказані предмети придбавались 14 січня 2022 року, тобто до встановлення в державі воєнного стану. На той час в країні було стабільне фінансове становище і в разі необхідності було можливим придбання комп`ютера чи планшету значно нижчої вартості. З чеку про придбання телефону-смартфону за 6948 грн 90 коп. вбачається, що позивачка його придбала 21 квітня 2021 року, тобто ще до розірвання їхнього шлюбу. На той час судом навіть не було винесено рішення про стягнення з нього аліментів, а сину виповнилось лише 7 років. Йому невідомо, для кого саме були придбані такі кошторисні предмети, можливо, позивач придбала їх для себе, так як при ньому у сина були і планшет, і телефон відповідно до його віку. Щодо доводів позивача про відшкодування витрат на послуги стоматолога, то зазначає, що позивач зовсім необґрунтовано розцінила вказані витрати як додаткові, оскільки звернутись за медичною допомогою до приватного платного стоматолога - це самостійне волевиявлення позивача, позивач не була позбавлена можливості звернутись для лікування зубів дитини у дитячу державну стоматологічну поліклініку. Також згідно довідки амбулаторії № 3 від 27 січня 2022 року дитина у січні 2022 року хворіла на бронхіт, а згідно довідок від 02 березня 2022 року та від 03 березня 2022 року у березні 2022 року син хворів на ГРВІ та сінусіт. Необхідність лікування зубів, як і сезонних захворювань носять тимчасовий характер, а не характер тяжкої хвороби, доказів особливої обставини, наявності у сина тяжкої хвороби позивач не надала, тому ці витрати не носять характер додаткових в розумінні ст. 185 СК України і є необґрунтованими. Також, позивач бажає стягнути витрати на басейн та за придбання двох велосипедів. При цьому, з позовної заяви можна зробити висновок, що дитина відвідала басейн 1 раз, а саме 10 січня 2022 року. Але відвідування басейну не пов`язано з особливими обставинами, пов`язаними з розвитком певних здібностей (талантів) дитини, тому такі витрати не можуть вважатися понесеними за особливих обставин. Також придбання аж двох велосипедів жодним чином не пов`язане з особливими обставинами. Також, звертає увагу суду, що він проживає з батьками-пенсіонерами, які мають дуже малий розмір пенсії. Мати є інвалідом ІІІ групи, а батько перебуває на обліку у кардіолога. Обоє батьків потребують постійного прийняття ліків. Він, як син, крім аліментів на дитину, також допомагає батькам на придбання ліків. Він також перебуває на обліку у лікаря невропатолога. У відповіді на відзив представник позивачки [PERSON] - адвокат Кирилкін Р.О. зауважує, що відповідач сплачує аліменти на рівні 50% прожиткового мінімуму та ні копійкою більше. Крім того, [PERSON] має розлади зі здоров`ям, вимушена проходити періодичні лікування, на що витрачає значні кошти, та не зважаючи на це, повинна знаходити кошти на додаткові витрати, які необхідні дитині. Придбання мобільного телефону та ноутбуку мало місце в період запровадження карантинних обмежень через розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та переведення дистанційну форму навчання, тому відсутність вказаних технічних засобів унеможливила б ефективний процес навчання дитини та отримання ним послуг у визначених законом та необхідних межах. В той же час, звертає увагу суду, що ціни на послуги стоматолога та препарати є стандартними по м. Суми, вони ніяк не відрізняються від інших клінік. Крім того, витрати стоматолога складаються з препаратів та допоміжних засобів та матеріалів, які є стандартними та не залежать від клініки. До того ж, зайняття у басейні не пов`язані із розвитком фізичних здібностей дитини, а є необхідною умовою з метою виконання рекомендацій лікаря ортопеда. У поданих запереченнях на відповідь на відзив відповідач зауважив, що Постанова Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених проти епідеміологічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів № 800 від 04 серпня 2021 року (в редакції, яка діяла на 01 вересня 2021 року, коли дитина пішла до 1 класу школи), не передбачала необхідність переходу учнів шкіл на дистанційне і змішане навчання з урахуванням епідемічної ситуації. Його син у січні 2022 року був учнем 1-го класу і в нього був планшет. Також в якості доказу про придбання комп`ютеру позивачкою долучено товарний чек від 14 січня 2022 року на суму 22898 грн, з якого неможливо встановити, що комп`ютер придбавався саме для дитини. Доводи щодо стягнення вартості придбаного позивачем 21 квітня 2021 року телефону смартфону для шестирічного на той час сина є необґрунтованими, так як такі витрати на придбання телефону не викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). На той час син не ходив навіть до школи, весь час перебував під наглядом дорослих, тому у придбаванні позивачем телефону у кредит для сина вартістю 6948 грн 90 коп. не було потреби. Наданий чек є неналежним доказом, так як з нього не вбачається, хто придбавав товар і для кого. При спільному житті з позивачем та сином, у останнього були і планшет, і телефон. Заявляючи вимоги щодо стягнення витрат на басейн та велосипед, позивачка змінила обґрунтування і у відповіді на відзив зазначила, що зайняття у басейні не пов`язані із розвитком фізичних здібностей дитини, а є необхідною умовою з метою виконання рекомендацій лікаря ортопеда, проте наданою позивачем довідкою від 10 січня 2022 року не доведена наявність у сина тяжкої хвороби. У довідці зазначений діагноз «Сколіотична постава. Плоскостопість», але в довідці відсутнє прізвище, ім`я, по батькові лікаря, який підписав довідку, не наданий висновок саме спеціаліста лікаря-ортопеда щодо діагнозу та рекомендацій. Стосовно компенсації витрат за придбання двох велосипедів, відповідач зазначає, що позивачка долучила до позовної заяви два товарних чека: один з них датований 10 жовтня 2021 року на придбання велосипеда вартістю 5200 грн, але ніяких доказів наявності на той час особливих обставин для його придбання суду не надала (довідка про сколіотичну поставу від 10 січня 2022 року, тоді як велосипед придбаний значно раніше). Також позивач надала товарний чек від 31 травня 2022 року, з якого неможливо встановити, який саме товар був придбаний, тож у нього виникає питання навіщо придбавати через 7 місяців другий велосипед, якщо вже є. Щодо доводів позивача про відшкодування витрат на послуги стоматолога, зауважує, що позивачка необґрунтовано розцінила вказані витрати як додаткові, оскільки звернутися за медичною допомогою до приватного платного стоматолога є самостійним волевиявленням позивача, позивач не була позбавлена можливості звернутись для лікування зубів дитини у дитячу державну стоматологічну поліклініку. Необхідність лікування зубів, як і сезонних захворювань носять тимчасовий характер, а не характер тяжкої хвороби, доказів особливої обставини - наявності у сина тяжкої хвороби зубів позивач не надала, тому ці витрати не носять характер додаткових в розумінні ст. 185 СК України і є необґрунтованими. Відповідач зазначає, що у зв`язку з військовими діями у державі, економічний та фінансовий стан його підприємства значно погіршився, постійні відключення електропостачання звузили об`єм роботи, яка ним виконувалась, і тому на даний час його заробіток також зменшився. Він працює на неповному робочому часі 20 годин на тиждень з оплатою пропорційно відпрацьованому часу. Після утримання обов`язкових платежів йому на життя лишається 1422 грн 57 коп., з яких йому також необхідно придбавати ліки, оскільки він періодично проходить стаціонарне та амбулаторне лікування. Незважаючи на те, що позивачка [PERSON] працює у м. Суми в Сумському державному університеті і має стабільні доходи у вигляді заробітної плати, вона разом з сином також з 18 квітня 2022 року та по теперішній час зареєстрована як внутрішньо переміщена особа на території старостинського округу № 2 у с. Товста Сумського району Сумської області. Як внутрішньо переміщена особа отримує від держави щомісячно допомогу на себе у розмірі 2000 грн та на сина у розмірі 3000 грн. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Кирилкін Р.О. позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Смирнова О.Л. у задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши думку представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 липня 2021 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10 серпня 2013 року Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, за актовим записом № 323. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини його щомісячного доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 19 березня 2021 року (а.с. 57-58, 74-76). З доданого до позовної заяви фіскального чека від 21 квітня 2021 року вбачається, що придбано смартфон OPPO А73 на загальну суму 6948 грн 90 коп. (а.с. 16). Відповідно до довідки амбулаторії № 3 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Сумської міської ради від 10 січня 2022 року [PERSON] рекомендовано консультація ортопеда, масаж, ЛФК, заняття в басейні, їзда на велосипеді, лікування в стоматолога (а.с. 15). 14 січня 2022 року придбано окуляри та шапочку для плавання на суму 280 грн, а також 10 січня 2022 року придбано абонемент в басейн на суму 1200 грн (а.с. 9). 10 жовтня 2021 року придбано велосипед вартістю 5200 грн, а також 31 травня 2022 року придбано велосипед Shark 29" вартістю 6500 грн (а.с. 11). Згідно товарних та фіскальних чеків, а також довідки лікаря-стоматолога [PERSON] . [PERSON] було надано послуги стоматолога на суму 1320 грн, 1930 грн, 1500 грн, 750 грн та 3000 грн (а.с. 9, 10, 12, 13). Згідно з довідкою КУ Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 6 м. Суми, Сумської області від 05 липня 2022 року за № 144 [PERSON] навчається в 2-Г класі КУ Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 6 м. Суми, Сумської області (а.с. 14). Відповідно до товарного чека від 14 січня 2022 року № ХМФТ-53515724 придбано ноутбук ASUS Х513ЕР-В0442, а також відповідне програмне забезпечення для його функціонування на зальну суму 22 898 грн (а.с. 8). Як вбачається з довідок амбулаторії № 3 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Сумської міської ради від 27 січня 2022 року [PERSON] у січні 2022 року хворів на бронхіт та ГРВІ, а згідно довідок від 02 березня 2022 року та від 03 березня 2022 року він хворів на ГРВІ та синусит (а.с. 17). За даними фіскальних чеків 27 січня 2022 року було придбано ліки на суму 129 грн 90 коп. та 127 грн 90 коп., 03 березня 2022 року - ліки на суму 1536 грн 28 коп., а також 04 лютого 2022 року - на суму 85 грн (а.с. 7, 10). Відповідно до довідки про доходи ТОВ «Фуртекс Груп» від 23 вересня 2022 року № М0923-03 відповідач [PERSON] працює у ТОВ «Фуртекс Груп» на посаді оператора швацького устаткування і загальна сума його доходу за період з 21 вересня 2021 року по 31 серпня 2022 року склала 51823 грн 88 коп., у тому числі сплачені аліменти у сумі 12974 грн 34 коп. (а.с. 59). Згідно довідки ТОВ «Фуртекс Груп» від 23 вересня 2022 року № 0923-02 [PERSON] працює в цьому товаристві. З 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року підприємство не працювало у зв`язку з введенням воєнного стану. У зв`язку з цим, відсутні підстави для нарахування та виплати заробітної плати за даний період. Протягом згаданого часу трудові відносини з працівником [PERSON] розірвано не було (а.с. 60). Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 62). За даними довідок ТОВ «Фуртекс Груп» від 07 грудня 2022 року № 1207-01 та від 03 січня 2023 року № 0103-01 [PERSON] працює в ТОВ «Фуртекс Груп» з 21 вересня 2021 року на посаді оператора швацького устаткування. З 16 листопада 2022 року він працює на неповному робочому часі 20 годин на тиждень з оплатою праці пропорційно відпрацьованого часу. Заробітна плата за ІV квартал становить 19108 грн 94 коп., у тому числі утримані аліменти у сумі 4641 грн 90 коп. (а.с. 124, 125). [PERSON] перебуває на обліку в лікаря-невропатолога (а.с. 132). Відповідно до довідки Сумського державного університету від 18 січня 2023 року № 0027 позивачка [PERSON] працює в Сумському державному університеті на посаді викладача-стажиста та розмір її заробітної плати за період з 01 липня 2021 року по 31 грудня 2022 року склав 123 479 грн 86 коп. (а.с. 159). Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України). Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Вказаних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що за рекомендацією лікаря малолітньому сину сторін [PERSON] рекомендовано консультація ортопеда, масаж, ЛФК, заняття в басейні, їзда на велосипеді, лікування в стоматолога (а.с. 15). З урахуванням зазначеного, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки половини вартості велосипеда Shark 29", придбаного 10 жовтня 2021 року вартістю 6500 грн, а також придбаного 10 січня 2022 року абонементу в басейн на суму 1200 грн та за придбання 14 січня 2022 року окулярів і шапочки для плавання вартістю 280 грн, оскільки такі витрати були зумовлені негативними фактами щодо стану здоров`я малолітнього сина сторін, пов`язані з рекомендаціями лікаря, що вимагають додаткових матеріальних витрат на утримання дитини. Водночас, суд відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивачки половини вартості велосипеда, придбаного 10 січня 2021 року вартістю 5200 грн, оскільки вказаний велосипед було придбано позивачкою ще до призначення лікарем рекомендацій від 10 січня 2022 року щодо їзди на велосипеді. Крім того, позивачка не довела належними і допустимими доказами факту необхідності придбання двох велосипедів у період семи місяців між придбанням першого і другого велосипеда, тому суд вважає, що вказані витрати не зумовлені особливими обставинами щодо стану здоров`я дитини. Щодо доводів позовної заяви про відшкодування половини вартості витрат на послуги стоматолога та на придбання ліків, то варто зазначити, що з наданих позивачем фіскальних чеків вбачається, що необхідність лікування зубів, як і сезонних захворювань носять тимчасовий характер, а не характер тяжкої хвороби, доказів особливої обставини, наявності у сина тяжкої хвороби позивач не надала, тому ці витрати не носять характер додаткових в розумінні ст. 185 СК України і є необґрунтованими. Що стосується позовних вимог про стягнення половини вартості ноутбука та відповідного програмного забезпечення для його повноцінного функціонування, а також смартфона, суд дійшов висновку, що позивачка не довела наявності особливих обставин, які б свідчили про необхідність понесення вказаних додаткових витрат, оскільки навчання дитини у школі не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного з батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності придбання та вартості придбаних гаджетів. Крім того, смартфон ОРРО А73 вартістю 6948 грн 90 коп. було придбано позивачкою 24 січня 2021 року, коли сторони ще перебували у шлюбі. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 3990 грн, виходячи з такого розрахунку: (6500 грн + 1200 грн + 280 грн) / 2. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено на 15 % (3990 грн * 100 % / 26702,99 грн), тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 148 грн 86 коп. (15 % від 992,40 грн), ураховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Також пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на підставі ст. 137 ЦПК України з позивачки на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3400 грн (4000 грн * 85 %), факт понесення та розмір яких підтверджується наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами, зокрема, ордером на надання правничої (правової) допомоги, договором про надання правничої допомоги від 14 жовтня 2022 року, додатковою угодою до договору про надання правничої допомоги від 14 жовтня 2022 року, де розмір гонорару адвоката визначено у фіксованому розмірі у сумі 4000 грн та квитанцією від 04 січня 2023 року про сплату [PERSON] на користь ФОП Смирнової О.Л. юридичних послуг за договором у сумі 4000 грн (а.с. 69, 134-135, 136, 138).

Outcome: partial