Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовна заява мотивована тим, що сторони з 25.07.2017 року перебували у зареєстровані шлюбі, однак спільне життя не склалось, тому рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2022 року шлюб було розірвано. За час спільного проживання, [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Після розірвання шлюбу дитина проживає та перебуває на утриманні позивача, він є дуже активною дитиною, яка потребує постійного додаткового розвитку, тому він відвідує крім садочка і додаткові заняття у центрі розвитку особистості "Країна знань", гурток з вивчення іноземної мови, а також танцювальний гурток, що потребує додаткових фінансових витрат. Позивач зазначає, що відповідач є фізично здоровим та матеріально забезпеченим. За останнім відомими позивачу даними, останній має стабільний дохід. Інших утриманців у відповідача крім спільного сина немає, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі частини його заробітку, оскільки саме такий розмір є достатнім для належного забезпечення та гармонійного розвитку дитини, а тому звернулась до суду із даним позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 15.03.2023 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків. 20.03.2023 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 27.03.2023 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) осіб. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] , в якій він позовній вимоги визнав у повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення. Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст.178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 25.07.2017 року сторони зареєстровали шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницького області від 14.01.2022 року було розірвано (а.с. 10). За час спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно 10.05.2019 року (а.с. 3). Відповідно до акту ОСББ «Смирнова 23» про встановлення факту проживання громадянина від 10.02.2023 року вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 80, 180-184 СК України. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.ст.1-3\~Конвенції\~ООН\~«Про права\~дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, статей 5, 154, 257\~СК\~України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість. Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 180\~СК\~України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі по 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати в розмірі 1073, 60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved