Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

[PERSON] (надалі - «Позивач») в особі свого уповноваженого представника звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» (яке в ході судового розгляду справи ухвалою суду замінено на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Чорноморський експертно-технічний центр») (надалі - також «Відповідач», ДП «ЧЕТЦ», ТОВ «ЧЕТЦ») про стягнення заборгованості із заробітної плати за час простою в сумі 34 366,38 грн., визнання незаконним та скасування наказів про звільнення від 31.10.2022 року №206-К та від 10.11.2022 року №220-К, поновлення на роботі на посаді начальника Миколаївської філії Державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці». Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.03.2023 року провадження в справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморський експертно-технічний центр» про стягнення заборгованості із заробітної плати, визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі - в частині позовної вимоги про стягнення заборгованості із заробітної плати за час простою у розмірі 34 366,38 грн., - закрито у зв`язку з відмовою від позову в цій частині. Позовні вимоги щодо незаконності звільнення мотивовано тим, що Позивача, на думку її представника, було незаконно звільнено з посади начальника Миколаївської філії Державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» на підставі пункту 6 частини 1 статті 41 КЗпП України (у зв`язку з неможливістю забезпечення працівника роботою, визначеною трудовим договором, у зв`язку із знищенням (відсутністю) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця внаслідок бойових дій), оскільки не дотримано встановленої законом процедури звільнення за такою підставою, як і за відсутності, на думку представника Позивача, самої підстави (факту знищення (відсутності) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна Відповідача внаслідок бойових дій). Крім того, в обґрунтування позовних вимог на підтвердження порушення процедури звільнення за пунктом 6 частини 1 статті 41 КЗпП України представник Позивача також покликався на те, що Позивачу не пропонувалося іншої роботи на підприємстві, оскільки відповідним листом її було повідомлено про відсутність іншої роботи, яку можна було б запропонувати [PERSON] . У зв`язку з незаконністю звільнення Позивачем пред`явлено позовну вимогу про поновлення її на роботі на посаді, з якої її звільнено. Представником Позивача подано заяву про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представником Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморський експертно-технічний центр», - на адресу суду подано Відзив на позов, у якому представник заперечила проти позову та просила відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Додатково представник Відповідача у відзиві звернула увагу на те, що [PERSON] було звільнено з посади начальника Миколаївської філії ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» з ініціативи роботодавця 10.11.2022 року у зв`язку з тим, що на підприємстві відбулася реорганізація, а саме мала приватизація, яка припала на час воєнних дій, пов`язаних з агресією російської федерації на території України. Тому Миколаївська філія ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» була повністю ліквідована у зв`язку з неможливістю підприємства організувати там виробничі потужності та забезпечити роботою працівників філії. На час ліквідації Миколаївської філії, як зазначено у відзиві на позов, Позивачу було запропоновано роботу (посаду економіста фінансово-економічного відділу) у штаті ТОВ «ЧЕТЦ» за місцем основного розташування підприємства у м. Одеса, але Позивач відмовилася від цієї пропозиції, а тому і була звільнена з ініціативи керівництва підприємства, так як на даний час надати роботу у м. Миколаїв підприємство не може. У відзиві на позов представник Відповідача також посилається на неможливість надання інформації про знищення майна внаслідок бойових дій, оскільки всі роботи ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» у Миколаївській філії велися на орендованих потужностях, від яких ТОВ «Чорноморський експертно-технічний центр» відмовилося у зв`язку з нерентабельністю та неможливістю підприємства організувати безпеку працівниками на час бойових дій. Представником Відповідача подано до суду заяву про розгляд справи без її участі, підтвердивши процесуальну позицію, викладену у відзиві на позов. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені у письмових заявах по суті справи пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. [PERSON] з 26.08.2020 року працювала у Миколаївській філії ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» на посаді начальника цієї філії. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану комісією ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» затверджено Акт простою від 28.02.2022 року (а.с.14), яким рекомендовано встановити простій для працівників ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці», окрім окремо визначених в даному акті працівників, з 01.03.2022 по 15.03.2022 року. Наказом директора ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №55-к від 28.02.2022 року «Про оголошення простою» оголошено простій і зупинено на період з 01.03.2022 року по 15.03.2022 року роботу ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» відповідно до ст. 113 КЗпП України (пункт 1 наказу (а.с.15). Подальшими наказами керівника ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» строк простою для працівників неодноразово продовжувався (а.с.16-21). Наказом директора ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №54 від 31 серпня 2022 року «Про припинення юридичної особи ДП «ЧЕТЦ», утворення комісії з припинення» (а.с.29) наказано інспектору з кадрів довести до відома всіх працівників ДП «ЧЕТЦ», Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» інформацію про припинення Державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» шляхом його перетворення у товариство з обмеженою відповідальністю. Підставою винесення даного наказу зазначено Наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській і Миколаївській областях №653 від 25.08.2022 року «Про припинення юридичної особи ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» шляхом перетворення (код ЄДРПОУ 20950040), на підставі запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Наказом директора ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №75 від 31 жовтня 2022 року «Про припинення діяльності відокремленого підрозділу Миколаївська філія ДП «ЧЕТЦ», утворення комісії з припинення» (а.с.175) наказано ліквідувати відокремлений підрозділ Миколаївська філія ДП «ЧЕТЦ» (пункт 1); інспектору з кадрів довести до відома працівників Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» інформацію про припинення відокремленого підрозділу «Миколаївська філія» Державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» шляхом його ліквідації. Підставою винесення даного наказу зазначено Наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській і Миколаївській областях №653 від 25.08.2022 року «Про припинення юридичної особи ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» шляхом перетворення (код ЄДРПОУ 20950040), на підставі запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 25.08.2022 року; наказ ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №54 від 31.08.2022 року «Про припинення юридичної особи ДП «ЧЕТЦ», утворення комісії з припинення». Зі змісту наявного в матеріалах справи Витягу з ЄДРПОУ станом на 04.01.2023 року щодо юридичної особи ДП «ЧЕТЦ», код ЄДРПОУ 20950040 (запис 1) (а.с.85) вбачається, що: 25.08.2022 року внесено запис про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації; 14.11.2022 року - державна реєстрація припинення відокремленого підрозділу юридичної особи; 22.11.2022 року - державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу; 08.12.2022 року - державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті її реорганізації. Наказом директора ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №206-К від 31 жовтня 2022 року «Про розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця» (а.с.126) наказано звільнити з 10 листопада 2022 року [PERSON] , начальника Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» (пункт 1). Інспектору з кадрів відповідно до пункту 1 частини 7 статті 49-2 КЗпП персонально попередити [PERSON] про наступне вивільнення. Запропонувати працівнику, що звільняється, іншу роботу (за наявності) (пункт 2). Згідно преамбули даного наказу підставами його винесення є, зокрема: перебування Миколаївської філії ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» в районі проведення бойових (воєнних) дій або тимчасовій окупації, неможливість забезпечення працівника роботою, визначеною трудовим договором, у зв`язку із знищенням (відсутністю) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця внаслідок бойових дій (п.6 ч.1 ст.41 КЗпП України). Наказом директора ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №220-К від 10 листопада 2022 року «Про звільнення [PERSON] » (а.с.125) [PERSON] , начальника Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» звільнено з 10 листопада 2022 року у зв`язку із неможливістю забезпечення працівника роботою, визначеною трудовим договором, у зв`язку із знищенням (відсутністю) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця внаслідок бойових дій згідно п.6 ч.1 ст.41 КЗпП України. Підставами у даному наказі зазначено: Наказ «Про розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця» від 31.10.2022 року №206-К; Попередження №659 від 31.10.2022 року. Вищевказані: 1) Наказ директора ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №206-К від 31 жовтня 2022 року «Про розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця» та 2) Наказ директора ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №220-К від 10 листопада 2022 року «Про звільнення [PERSON] », - [PERSON] вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку з чим в особі свого уповноваженого представника Позивач звернулась до суду з даним цивільним позовом. Так, за загальним правилом, будь-яке звільнення особи у трудових відносинах має бути обґрунтованим, тобто, мати чітко вказану підставу для звільнення, передбачену Кодексом законів про працю України, а також бути наслідком дотримання встановленої законом процедури. У спірних правовідносинах Судом встановлено наступне. Позивач на момент звільнення працювала на посаді начальника Миколаївської філії ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці». Згідно Положення про відокремлений підрозділ Миколаївська філія Державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці», затвердженого наказом ДП «ЧЕТЦ» №17/1 від 19.11.2018 року (а.с.41-50) (надалі - також «Положення») Миколаївська філія Державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» є відокремленим структурним підрозділом Державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» (пункт 1.3 Положення); філія не є юридичною особою і здійснює свою діяльність від імені Підприємства в межах повноважень, встановлених цим Положенням і не має окремого балансу. Координацію та контроль діяльності Філії здійснює Підприємство (пункт 1.6 Положення). Майно, що надається Філії для здійснення господарської діяльності є державною власністю і закріплене за Підприємством на праві господарського відання (пункт 3.11 Положення). Порядок припинення діяльності Філії визначено розділом Х Положення. Зокрема, відповідно до пункту 10.1 Положення припинення діяльності Філії здійснюється шляхом її реорганізації або ліквідації за рішенням директора Підприємства на підставі Наказу Державної служби України з питань праці, а у випадках, передбачених законами України, - за рішенням суду (а.с.50). Як встановлено Судом, у правовідносинах щодо припинення (перетворення та ліквідації) ДП «ЧЕТЦ» та його структурного підрозділу Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» мали місце дві процедури: 1) реорганізація шляхом перетворення (у зв`язку з приватизацією) Державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» у Товариство з обмеженою відповідальністю «Чорноморський експертно-технічний центр» (Наказ директора ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №54 від 31 серпня 2022 року «Про припинення юридичної особи ДП «ЧЕТЦ», утворення комісії з припинення» (а.с.29). 2) припинення відокремленого підрозділу «Миколаївська філія» Державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» шляхом його ліквідації (Наказ директора ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №75 від 31 жовтня 2022 року «Про припинення діяльності відокремленого підрозділу Миколаївська філія ДП «ЧЕТЦ», утворення комісії з припинення»). Тобто, відокремлений структурний підрозділ - Миколаївську філію ДП «ЧЕТЦ», начальником якого працювала [PERSON] на день звільнення, було ліквідовано, про що 14.11.2022 року внесено відомості до ЄДРПОУ (державна реєстрація припинення відокремленого підрозділу юридичної особи). Натомість саме підприємство - Державне підприємство «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» в результаті приватизації було реорганізовано шляхом перетворення у Товариство з обмеженою відповідальністю «Чорноморський експертно-технічний центр», про що 08.12.2022 року внесено відомості до ЄДРПОУ (державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті її реорганізації). При цьому, Суд зауважує, що у Наказі директора ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №75 від 31 жовтня 2022 року «Про припинення діяльності відокремленого підрозділу Миколаївська філія ДП «ЧЕТЦ», утворення комісії з припинення», яким прийнято рішення ліквідувати Миколаївську філію підприємства, підставами визначено: Наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській і Миколаївській областях №653 від 25.08.2022 року «Про припинення юридичної особи ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» шляхом перетворення (код ЄДРПОУ 20950040), на підставі запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 25.08.2022 року; та Наказ ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №54 від 31.08.2022 року «Про припинення юридичної особи ДП «ЧЕТЦ», утворення комісії з припинення». Про факт знищення (відсутність) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця внаслідок бойових дій, як підставу ліквідації Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ», у вказаному наказі не йдеться. При цьому, Суд враховує, що питання ліквідації Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» не є предметом даного судового розгляду, і Судом оцінка законності даної процедури не надається, але, виходячи із принципу «jura novit curia» («суд знає закони»), Суд повинен вірно кваліфікувати правову природу відносин між Позивачем та Відповідачем (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №904/5726/19 від 15.06.2021 року) «… обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia» (пункт 6.58 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №904/5726/19 від 15.06.2021 року). З метою звільнення Позивача з посади директором ДП «ЧЕТЦ» було винесено два окремі накази (Наказ директора ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №206-К від 31 жовтня 2022 року «Про розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця» та Наказ директора ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №220-К від 10 листопада 2022 року «Про звільнення [PERSON] »), якими двічі звільнено [PERSON] з посади. В обох даних наказах роботодавець застосовує термін «звільнити», що має розпорядчий, а не перспективний (тобто це не формулювання «про наступне вивільнення») характер. При цьому, в обох цих наказах датою звільнення Позивача зазначено «з 10 листопада 2022 року». Обґрунтованих доводів щодо підстав винесення у спірних правовідносинах двох наказів про звільнення Позивача стороною Відповідача Суду не наведено. При цьому, у обох наказах правовою підставою звільнення зазначено п.6 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України (неможливість забезпечення працівника роботою, визначеною трудовим договором, у зв`язку із знищенням (відсутністю) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця внаслідок бойових дій). Так, відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (пункт 6 частини 1 статті 5-1 Кодексу законів про працю України). Відповідно до статті 36 Кодексу законів про працю України підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового, чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Статтею 40 Кодексу законів про працю України визначено підстави розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця. Додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з окремими категоріями працівників за певних умов визначено статтею 41 Кодексу законів про працю України. Крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи роботодавця може бути розірваний також у випадках, зокрема: 6) неможливості забезпечення працівника роботою, визначеною трудовим договором, у зв`язку із знищенням (відсутністю) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця внаслідок бойових дій. Розірвання договору у випадках, передбачених пунктами 4 і 6 частини першої цієї статті, проводиться, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу (частина 4 статті 41 Кодексу законів про працю України). Частиною 7 статті 49-2 Кодексу законів про працю України визначено, що вивільнення працівників відповідно до пункту 6 частини першої статті 41 цього Кодексу здійснюється в такому порядку: про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 10 календарних днів; не пізніше ніж за 10 календарних днів до запланованого вивільнення працівників первинним профспілковим організаціям надається інформація щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини вивільнення, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. У разі якщо вивільнення працівників є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», роботодавець за 10 календарних днів до проведення звільнення повідомляє державну службу зайнятості про заплановане вивільнення працівників, а також протягом п`яти календарних днів проводить консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведення їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. Враховуючи зміст вказаних вище норм, послідовне та логічне їх тлумачення дають підстави стверджувати, що обов`язковою умовою для звільнення за цією підставою (п.6 ч.1 ст.41 КЗпП) має бути обґрунтована неможливість забезпечувати працівника роботою, визначеною трудовим договором та трудовою функцією, яка безпосередньо пов`язана з повним знищенням (відсутністю) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця внаслідок бойових дій. Доказами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо (постанова Верховного Суду від 03.03.2021 року у справі № 520/5968/17). За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, у справах про поновлення на роботі обов`язок доведення правомірності звільнення працівника з ініціативи роботодавця покладається саме на роботодавця. При цьому законність звільнення за пунктом 6 частини першої статті 41 КЗпП України обумовлюється доведеністю одночасно таких фактів: знищення (відсутність) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця, наявність бойових дій обґрунтована неможливість забезпечувати працівника роботою, визначеною трудовим договором та трудовою функцією, яка безпосередньо пов`язана з наявністю двох попередніх фактів. Факт введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану є загальновідомим, як і відомою є та обставина, що місто Миколаїв перебувало в районі бойових дій станом на відповідний період часу, який охоплюється предметом розгляду. При цьому, обставина знищення (відсутності) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця (зокрема, Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ») повинна бути доведена передбаченими статтею 76 ЦПК України засобами доказування, оскільки саме вказана обставина є основною підставою, що слугує для звільнення працівника. Як зазначено представником Відповідача у клопотанні про долучення доказів від 31.01.2023 року (а.с.118) документи, які підтверджують факт знищення (відсутність) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна відповідача внаслідок бойових дій - Лист ТПП України від 28,02.2022; Лист Херсонської ОДА від 14.11.2022 №175-01-06/0/18/037.2-114, що підтверджують факт проведення активних бойових дій, тимчасової окупації Херсонської області, відповідно (відсутність) виробничих організаційних та технічних умов, засобів виробництва внаслідок бойових дій. Зокрема, за змістом Листа Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року (а.с.124) Торгово-промислова палата України цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). В той же час, у вказаному листі Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року не міститься інформації про повне знищення (відсутність) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» внаслідок бойових дій. Стосовно листа Херсонської ОДА від 14.11.2022 №175-01-06/0/18/037.2-114, на який покликається представник Відповідача, Суд звертає увагу на те, що за змістом даного листа підтверджено перебування у зоні проведення активних бойових дій Херсонської області. В той же час, відповідно до пункту 1.9 Положення про відокремлений підрозділ Миколаївська філія Державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці», затвердженого наказом ДП «ЧЕТЦ» №17/1 від 19.11.2018 року (а.с.41-50) місцезнаходження Філії: 54034, Миколаївська область, місто Миколаїв, проспект Миру, будинок 34. Крім того, у вказаному листі Херсонської ОДА від 14.11.2022 №175-01-06/0/18/037.2-114 також і не міститься інформації про повне знищення (відсутність) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» внаслідок бойових дій. Натомість, у поданому на адресу суду відзиві на позов представник Відповідача покликається на неможливість надати на вимогу суду інформацію про знищення майна внаслідок бойових дій, оскільки у Миколаївській філії майна у власності ДП «ЧЕТЦ» не було, всі роботи велися на орендованих потужностях, від яких ТОВ «Чорноморський експертно-технічний центр» відмовилося у зв`язку з нерентабельністю та неможливістю підприємства організувати безпеку працівниками на час бойових дій. Однак, Суд зауважує, що пункт 6 частини 1 статті 41 КЗпП України не передбачає умови щодо виду речового права, на якому роботодавцю належить відповідне майно (право власності, право користування, оренда), як і не містить посилань на нерентабельність чи неможливість підприємства організувати безпеку працівниками на час бойових дій, як підстави звільнення за цією нормою. Підставою звільнення працівника за пунктом 6 частини 1 статті 41 КЗпП України є неможливість забезпечення працівника роботою, визначеною трудовим договором, у зв`язку із знищенням (відсутністю) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця внаслідок бойових дій, - і саме існування цих обставин має бути доведена роботодавцем належними та допустимими засобами доказування. Існування факту воєнного стану та ведення бойових дій на відповідних територіях (що є загальновідомим з офіційних джерел) автоматично не означає знищення (відсутність) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця внаслідок бойових дій. Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання представника Відповідача на обставини, про які зазначено Судом вище (воєнний стан та бойові дії на відповідних територіях), як на підставу існування передбачених пунктом 6 частини 1 статті 41 КЗпП України підстав звільнення, має характер виключно припущень. Докази знищення (відсутність) станом на час звільнення Позивача виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця ДП «ЧЕТЦ» внаслідок бойових дій у м. Миколаїв (за місцем знаходження його Миколаївської філії), незалежно від речового права, на підставі якого Відповідачу належать ці потужності та майно, - в матеріалах справи відсутні, і стороною Відповідача таких доказів не надано, а Судом відповідних обставин не встановлено. Крім того, Суд також зауважує, що окрім факту знищення потужностей та майна роботодавця внаслідок бойових дій, роботодавець (Відповідач) повинен також довести належними засобами доказування обґрунтовану неможливість забезпечувати працівника роботою, визначеною трудовим договором та трудовою функцією, яка безпосередньо пов`язана з таким знищенням майна. Такої обставини стороною Відповідача не доведено, оскільки не доведено неможливості забезпечити Позивача роботою за іншим місцем. При цьому, Суд повторно наголошує, що нерентабельність діяльності, неможливість забезпечення безпеки працівникам підставою звільнення за пунктом 6 частини 1 статті 41 КЗпП не є. Отже, враховуючи все наведене, Суд приходить до висновку про те, що представником Відповідача не доведено, а в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження існування у спірних правовідносинах підстави для звільнення Позивача за пунктом 6 частини 1 статті 41 КЗпП України з роботи (неможливість забезпечення працівника роботою, визначеною трудовим договором, у зв`язку із знищенням (відсутністю) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця внаслідок бойових дій). Це є автоматичною підставою для визнання звільнення Позивача незаконним. Крім того, Суд також враховує і те, що згідно з частиною 4 статті 41 Кодексу законів про працю України розірвання договору у випадках, передбачених пунктами 4 і 6 частини першої цієї статті, проводиться, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу. Представником Позивача разом із відповіддю на відзив надано Суду письмове Попередження від 31.10.2022 року №659, підписане директором ДП «ЧЕТЦ», за змістом якого [PERSON] було попереджено про наступне звільнення з 10.11.2022 року. Крім того, у вказаному попередженні зазначено, що на даний момент інша робота, яку б можна було запропонувати [PERSON] , відсутня. Натомість, у відзиві на позов представник Відповідача покликається на те, що Позивачу було запропоновано роботу (посаду економіста фінансово-економічного відділу) у штаті ТОВ «ЧЕТЦ» за місцем основного розташування підприємства у м. Одеса, але Позивач відмовилася від цієї пропозиції. Однак, на підтвердження даної обставини пропозиції Позивачу посади економіста фінансово-економічного відділу належних доказів стороною Відповідача не надано. Відтак, Суд звертає увагу на те, що позиція Відповідача щодо виконання ним вимог частиною 4 статті 41 Кодексу законів про працю України при звільненні Позивача є дещо суперечливою. Однак, вказана обставина не має вирішального значення для розгляду даної справи, оскільки встановлений судом факт відсутності належних доказів на підтвердження існування законної підстави для звільнення працівника є самостійною та достатньою підставою для визнання такого звільнення незаконним. Відтак, оскільки Суд дійшов висновку про незаконність звільнення Позивача з роботи, а таке звільнення у спірних правовідносинах відбулося шляхом винесення двох розпорядчих документів про звільнення - Наказу директора ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №206-К від 31 жовтня 2022 року «Про розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця» та Наказу директора ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №220-К від 10 листопада 2022 року «Про звільнення [PERSON] », належним способом захисту порушеного права Позивача у трудових відносинах Суд вважає скасування цих обох наказів. В цій частині позовній вимоги підлягають задоволенню. Стосовно позовної вимоги про поновлення Позивача на роботі на посаді начальника Миколаївської філії Державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці», варто зауважити наступне. Як вже встановлено Судом, відокремлений підрозділ «Миколаївська філія» Державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» було припинення шляхом його ліквідації (Наказ директора ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №75 від 31 жовтня 2022 року «Про припинення діяльності відокремленого підрозділу Миколаївська філія ДП «ЧЕТЦ», утворення комісії з припинення»). Тобто, відокремлений структурний підрозділ - Миколаївську філію ДП «ЧЕТЦ», начальником якого працювала [PERSON] на день звільнення, було ліквідовано, про що 14.11.2022 року внесено відомості до ЄДРПОУ (державна реєстрація припинення відокремленого підрозділу юридичної особи). Відтак, станом на час прийняття рішення в даній цивільній справі поновлення Позивача на посаді начальника Миколаївської філії ДП «ЧЕТЦ» є неможливим у зв`язку з ліквідацією даного структурного підрозділу Відповідача. Порядок прийняття рішень органом, що розглядає трудові спори, у разі неможливості поновлення працівника на роботі внаслідок припинення діяльності підприємства, установи, організації врегульовано статтею 240-1 Кодексу законів про працю України. Так, у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язує ліквідаційну комісію або роботодавця (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Одночасно орган, який розглядає трудовий спір, визнає працівника таким, якого було звільнено за пунктом 1 статті 40 цього Кодексу. На такого працівника поширюються пільги і компенсації, передбачені статтею 49-3 цього Кодексу для вивільнюваних працівників, а його зайнятість забезпечується відповідно до Закону України "Про зайнятість населення". Враховуючи викладене, Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про поновлення Позивача на посаді, одночасно, як того вимагає стаття 240-1 Кодексу законів про працю України, - визнати [PERSON] такою, що звільнена з посади начальника Миколаївської філії Державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (у зв`язку з ліквідацією підприємства). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст. ст. 5-1, 36, 40, 41, 49-2 Кодексу законів про працю України,

Outcome: partial