Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони підтримували шлюбні стосунки, проживали однією сім`єю, однак в зареєстрованому шлюбі не перебували. Мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що малолітні діти проживають разом з матір`ю. Також, позивач піклується про їх стан здоров`я, має власне житло, працює, тому виходячи з інтересів малолітніх дітей, а також враховуючи вік дітей, вважає, що дітям буде краще проживати разом з позивачем. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.11.2022 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Подала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 31.01.2023 року подав заяву та просив слухати справу за відсутності відповідача, зазначивши, що позові вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з матір`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені: мати [PERSON] , батько [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.01.2021 року (а.с.9). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені: мати [PERSON] , батько [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.08.2022 року (а.с.10). Відповідно до ст.150-157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати,батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків,хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків,з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно зі ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від 31.01.2023 року №107-573 вбачається, малолітні діти разом із матір`ю проживають за адресою: [ADDRESS] . Житлово-побутові умови проживання малолітніх дітей створено належним чином. Діти забезпечені всім необхідним для розвитку, виховання та відпочинку, про що працівники служби у справах дітей 09.01.2023 склали відповідний акт. Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація рекомендує визначити місце проживання малолітніх дітей разом з матір`ю [PERSON] . Відповідач проти задоволення позову щодо визначення місця проживання дітей не заперечує, просив визначити місце проживання дітей з матір`ю. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведені обставини справи, а також те, що відповідач позов визнав, не заперечує проти визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, позивачем по справі, суд погоджується з доводами позивача про те, що визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за місцем її проживання буде відповідати інтересам дитини, а тому суд вважає можливим визначити місце проживання малолітніх дітей за місцем проживання їх матері [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved