Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

В жовтні 2022 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/5 до 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вказала, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, [PERSON] , з 20 червня 2018 року до 20 вересня 2019 року. Від вказаного шлюбу у них є неповнолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 01.10.2019 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 398. На цей час позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 11.02.2022 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 55, та змінила прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». Згідно судового наказу Красноармійського міського суду Донецької області від 21 жовтня 2019 року з відповідача. [PERSON] , на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина. [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючі з 02 лютого 2019 року досягнення дитиною повноліття. Також, рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2019 року з відповідача було стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною трьох років. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 8 вересня 2021 року розмір аліментів на утримання дитини було зменшено з % до 1/5 всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення обґрунтовано, зокрема тим, що з заробітної плати [PERSON] проводяться утримання в розмірі 1/4 та 1/8 на перерахування аліментів на її користь на її утримання та утримання дитини, а також стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходів) відповідача на користь [PERSON] , тобто зміна матеріального становища останнього, є достатніми підставами для зміни розміру аліментів. Постановою Донецького апеляційного суду від 25 листопада 2021 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. 22 вересня 2022 року, їхньому сину, [PERSON] виповнилось три роки і, відповідно, стягнення аліментів на її утримання було зупинено. З зупиненням сплати аліментів на її утримання її матеріальний стан змінився в сторону погіршення, що є підставою зміни розміру аліментів, що сплачуються на утримання сина, [PERSON] . Відповідачем у\~даній справі\~надано до\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~відповідно до\~якого вказано,\~що по-перше,\~згідно рішення\~Новогродівського міського\~суду Донецької\~області від\~31.05.2021\~року з\~нього стягуються\~аліменти на\~користь [PERSON] \~у розмірі\~1/6\~частини на\~утримання неповнолітньої\~дитини,\~-доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Відповідно довідки\~№ 2593\~від 08.12.2022\~року ПАТ\~«ШУ «Покровське»\~з нього\~утримується аліменти\~на користь\~ [PERSON] \~на утримання\~доньки [PERSON] \~у розмірі\~1/6\~(16,7%)\~за Рішенням\~Новогродівського міського\~суду Донецької\~області від\~31.05.2021\~року.\~По-друге,\~його середній\~заробіток за\~2022\~рік у\~місяць без\~врахування утриманих\~податків,\~інших обов`язкових\~платежів складає\~згідно Довідки\~№ 2593\~від 08.12.2022\~року,\~наданої ПАТ\~«ШУ «Покровське»\~-\~51\~023\~грн.\~(із\~розрахунку загальний\~дохід за\~11\~місяців 2022\~року 561\~257,38\~грн/11\~місяців).\~З урахуванням\~обов`язкових платежів\~у дохід\~держави та\~аліментів,\~тобто до\~виплати,\~середня робітна\~плата у\~місяць становить\~19\~961\~грн (із\~розрахунку:\~загальний дохід\~за місяців\~2022\~року -\~219\~570,26/11). Відповідач зазначає, що свої позовні вимоги, позивачка обґрунтовує тільки тим, що їх синові виповнилося 3 роки, та припинилася сплата аліментів на її утримання, у неї погіршився матеріальний стан. Але, слід зазначити що аліменти на дитину і аліменти на утримання дружини, це різний вид аліментів згідно норм Сімейного законодавства. Також, [PERSON] , додає до позову свідоцтво про шлюб із [PERSON] , укладений 11.02.2022 року. Тобто, у неї змінився сімейний стан і як наслідок і матеріальний у кращу сторону, оскільки її чоловік працює та отримує заробітну плату. Позивачкою надано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої відзив на позовну заяву, не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, будь-які доводи, що підтверджують законність та обґрунтованість заперечень позивача у відзиві відсутні. Тому, позивачка наполягає на задоволенні позову в повному обсязі. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання були повідомленні належним чином, раніше представником надано заяву відповідно до якої на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, раніше надав заяву відповідно до якої просить розгляд справи здійснити без його участі, свій відзив підтримує в повному обсязі, у позові просить відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в період з 20 червня 2018 року по 20 вересня 2019 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Під час шлюбних відносин у сторін народився син [PERSON] (підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 20 вересня 2019 року шлюбні відносини припинилися. Судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.10.2019 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.11.2019 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною - [PERSON] , трьох років, тобто до [INFO] . Згідно рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 23 грудня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 31 травня 2021 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2021 року по цивільній справі №235/2388/21, яке залишено в силі постановою Донецького апеляційного суду від 25 листопада 2021 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання малолітньої дитини задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, визначений судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2019 року, стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів до 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Відкликано з відділу державної виконавчої служби Покровського міськрайонного відділу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області судовий наказ, виданий Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 21.10.2019 року по справі за єдиним унікальним номером 235/7211/19, номер провадження 2-н/235/839/19. Позивачка в обґрунтування позовних вимог у позові посилається на те, що 22 вересня 2022 року, їхньому сину, [PERSON] виповнилось три роки і, відповідно, стягнення аліментів на її утримання було зупинено. З зупиненням сплати аліментів на її утримання її матеріальний стан змінився в сторону погіршення. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Позивачка, як одержувач аліментів, не довела свої вимоги щодо наявності підстав для збільшення розміру аліментів, зокрема те, що на даний час змінився її матеріальний або сімейний стан або відповідача, чи погіршилось або поліпшилось здоров`я когось із них. Посилання позивача на те, що у зв`язку з тим, що [PERSON] виповнилось три роки і стягнення аліментів на її утримання було зупинено, матеріальний стан позивачки змінився в сторону погіршення є необґрунтованим та не може свідчити про зміну матеріального або сімейного стану когось із сторін, в свою чергу відноситься до додаткових витрат на дитину. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року). Згідно з пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, суд дослідивши докази, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, позивачкою (отримувачем аліментів) не доведений факт зміни матеріального становища чи погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін, а тому підстави для зміни розміру аліментів передбачених ст. 192 СК України відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed