Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду із\~заявою про\~встановлення факту\~належності йомуправовстановлюючого документу, а саме трудової книжки серії [NUMBER] від 02.07.1987 року, виданої на ім`я [PERSON] . На обгрунтування заяви зазначає, що він досяг пенсійного віку і у нього виникли труднощі при оформленні документів для призначення пенсії, оскільки працівники Пенсійного фонду відмовилися приймати документи для оформлення пенсії через наявні розбіжності в документах про наявний стаж роботи. Так, згідно паспорта його правильні прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] , а у трудовій книжці серії [NUMBER] від 02.07.1987 року його прізвище записано помилково « [PERSON] ». Така розбіжність виникла тому, що влаштовуючись на роботу він надав диплом серії [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] , на другій сторінці якого його прізвище записано російською мовою як « [PERSON] ». При оформленні трудової книжки була допущена така ж помилка і з цієї причини трудова книжка не може бути взята до уваги при призначенні пенсії. Під прізвищем « [PERSON] » заявник значиться в решті документів свідоцтві про народження, свідоцтві про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Вирішити дане питання в позасудовому порядку заявник не може, оскільки підприємство, де він працював, ліквідовано. Просить суд, встановити факт належності йому трудової книжки серії [NUMBER] від 02.07.1987 року, виданої на ім`я [PERSON] . В судове засідання заявник не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Свою заяву підтримав повністю і просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, пояснень чи заперечень на заяву не надав. Тому суд вбачає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , його було видано 17.12.2003 р. Гощанським РВ УМВС України в Рівненській області на ім`я [PERSON] , який народився [INFO] в смт Гоща Рівненської області. З довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, видана податковою адміністрацією у Гощанському районі 11.09.1997 року, вбачається, що [PERSON] , зареєстрований у Державному реєстрі та йому присвоєному РНОКПП. Із свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування №2579003176 вбачається, що його було видано на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця смт Гоща Рівненської області. Згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , виданого 01.06.2001 року відділом РАЦС Гощанського районного управління юстиції Рівненської області, [PERSON] народився [INFO] в смт Гоща Рівненської області. Таким чином прізвище заявника, як згідно свідоцтва про його народження, так і паспорта [PERSON] . З трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що її було заповнено 02.07.1987 року російською на ім`я « [PERSON] , дата рождения [INFO] ». Також трудова книжка містить запис у графі рос. «образование» - среднее, висшее (УІІВГ). З диплому серії [NUMBER] вбачається, що його було видано [PERSON] про те, що він в 1987 році вступив до Українського інституту інженерів водного господарства (УІІВГ), рішенням державної екземенаційної комісії від 19.06.1992 р. [PERSON] присвоєно кваліфікацію «інженермеханік». На другій сторінці диплому міститься переклад записів російською мовою і прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Пункт 6 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення вказаного факту необхідне заявнику для реалізації його права на призначення пенсії. Пленум Верховного Суду України у пункті 1 своєї постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (по тесту постанова Пленуму ВСУ) визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж (п.12 постанови Пленуму ВСУ). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Після дослідження документів у суду не виникає сумнівів, що помилка у написанні прізвища заявника виникла внаслідок невірного перекладу його прізвища на російську мову. Таким чином, з огляду на зміст досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що заявнику дійсно, належить книжка серії [NUMBER] від 02.07.1987 року, видана на ім`я [PERSON] . На підставі наведеного та

Outcome: approved