Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

03.12.2021 р. Ременюк Т.О. , яка представляє інтереси позивача звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 73664,45 дол. США. Підставою стягнення вказує невиконання відповідачем умов кредитного договору №11334600000, укладеного 16.04.2008 р. між ПАТ "Укрсиббанк" та [PERSON] . У зв`язку із відступлення права вимоги, АТ "Альфа-Банк", який змінив назву на АТ «Сенс-Банк» отримало усі права кредитора за іпотечним кредитом. Позовні вимоги обґрунтовані невиконання позичальником своїх зобов`язань належним чином, оскільки позивач свої зобов`язання виконав, надавши позичальнику грошові кошти у розмірі 78000,00 дол. США. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.07.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. 23.01.2023 р. надійшло клопотання від адвоката Тищенко К.О., яка представляє інтереси позивача про зміну назви позивача, оскільки рішенням загальних зборів АТ змінено найменування юридичної особи з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», відповідні зміни внесено до Статуту товариства та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. 20.03.2023 року [PERSON] подано відзив, у якому відповідач заперечує проти позову, обґрунтовуючи це помилковістю переходу прав вимоги за кредитним договором до АТ «Сенс-Банк», порушення конституційних прав у зв`язку із передачею його персональних даних за цим договором факторингу. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Судом встановлено, 16.04.2008 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11334600000 за умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 78000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 393900,00 гривень за курсом НБУ на день укладення договору. Згідно довідки про розрахунок заборгованості за кредитним договором у валюті, загальна заборгованість за кредитом №11334600000 від 16.04.2008 р. станом на 05.10.2021 р. складає 205706,15 доларів США, з яких: 73664,45 доларів США заборгованість за кредитом, 132041,70 доларів США за відсотками. Згідно п. 2.1. виконання зобов`язань позичальника за цим договором забезпечується наступним чином, а саме: з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника банком приймається: - застава нерухомості (будівлі/споруди/приміщення), а саме: квартири, що складається з 1-єї кімнати, загальною площею 34 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та є власністю [PERSON] , код за ДРФО [NUMBER] . - порука, а саме: порука [PERSON] , код за ДРФО [NUMBER] . 16.04.2008 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки №197911 за умовами якого остання зобов`язується відповідача за невиконання [PERSON] усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з договору споживчого кредиту. Згідно договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.11.2019 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк» та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» відбулося відступлення шляхом продажу новому кредитору належним банку прав вимоги до позичальників, заставодавців, поручителів, зазначених у додатках №1-5 до цього договору. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підтвердження цього суду надано копію договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.11.2019 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк» та Акціонерним товариством «Альфа-Банк». Проте, суд вважає, що наявність лише цього документу не підтверджує виникнення у позивача права вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, укладеним 16.04.2008 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] . Так як позивачем у матеріалах справи відсутній проміжний договір факторингу укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк», суд не може встановити відомості про те, чи набуло ПАТ «Дельта-Банк» право на наступне відступлення ним, як фактором, права грошової вимоги, а згідно ст. 1083 ЦК України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлене договором факторингу. Крім того, у пункті 2.1 договору факторингу від 09.11.2019 р. зазначено, що банк («ПАТ «Дельта Банк») відступає шляхом продажу новому кредиторові належні банку, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, зазначених у додатках №1-5 до цього договору. Однак, у Додатку №3 до договору, який містить перелік боржників за кредитними договорами, вказується як боржник [PERSON] , але розмір заборгованості, що за ним значиться відсутній. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, зокрема не надання позивачем достовірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, за яким в подальшому АТ «Сенс Банк» отримало право на стягнення з відповідачів заборгованості, які б також підтверджували зазначений позивачем розмір, суд вважає за можливе відмовити позивачу в задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, судовий збір сплачений позивачем не підлягає відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed