Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 04 жовтня 2018 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує на те, що проживає разом з дітьми та самостійно утримує їх. Зазначає, що відповідач усунувся від утримання та виховання дітей, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Також позивач просить залишити дітей проживати разом з нею, судові витрати покласти на відповідача. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач позов не визнав. Надав до суду відзив, згідно якого їх з позивачем син, [PERSON] , перебуває на його вихованні та утриманні та проживає разом з ним. Також вказує, що викладені позивачем обставини з приводу того, що він не утримує доньку, не відповідають дійсності. При цьому, визнає той факт, що їх донька дійсно проживає разом з позивачем. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів у повному обсязі. Вимоги щодо проживання дітей залишити без змін у зв`язку з тим, що дане питання не є предметом спору. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 04 жовтня 2018 року. Вказане підтверджується рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська № 199/4911/18 від 04 жовтня 2018 року. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Наданими до відзиву відповідача доказами не підтверджується, що син сторін, [PERSON] , знаходиться на вихованні та утриманні батька, відповідача по справі [PERSON] . При цьому, відповідач визнав, у тому числі у своєму ж відзиві, що дочка сторін, [PERSON] , проживає разом з матір`ю, позивачем по справі [PERSON] , тобто фактично знаходиться на її утриманні, хоча може мати місце непостійна, мінлива допомога від відповідача по справі на утримання своєї доньки. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач, як батько дітей, зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно вимог ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає повному задоволенню, а саме з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання доньки та сина сторін забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн. Що стосується вимог позивача про залишення проживати дітей разом з нею, суд приходить до наступного. Законодавцем визначено, що під час вирішення спору про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про стягнення аліментів. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. До такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами щодо місця проживання доньки та сина сторін. Таким чином, судом встановлено, що на даний час залишення малолітніх дітей, а саме доньки та сина сторін по справі, на проживанні разом з матір`ю, не суперечитиме їх інтересам, і таке питання може бути вирішене судом разом з вимогою про стягнення аліментів, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог у цій частині.

Outcome: approved