Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (надалі АТ «Райффайзен Банк», Банк) звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування\~своїх доводів\~представник Банку\~посилається на\~те,\~що 01\~листопада 2019\~року між\~АТ «Райффайзен\~Банк Аваль»\~та [PERSON] \~було укладено\~Заяву про\~відкриття карткового\~рахунку та\~надання Кредиту\~«Кредитна картка»\~№ 010/6435/82/705614\~(далі\~ Кредитний\~договір),\~на умовах\~якої Банк\~зобов`язався надати\~клієнту кредитні\~кошти,\~в межах\~поточного ліміту,\~а саме:\~10\~000\~грн 00\~коп.\~(розмір\~поточного ліміту\~на дату\~початку кредитування)\~строком на\~48\~місяців,\~а клієнт\~зобов`язався повернути\~Банку кредит\~та сплатити\~проценти за\~його користування,\~комісії згідно\~умов договору\~та тарифів\~кредитора.\~Перед укладанням\~та підписанням\~Заяви про\~надання Кредиту,\~позичальник звернувся\~до Банку\~із Заявою\~на отримання\~Кредиту за\~програмою кредитування\~«Кредитна картка»\~№ 010/6435/82/705614,\~де зазначив,\~що має\~намір отримати\~кредит та\~бажаний строк\~кредитування.\~Своїм підписом\~під відповідним\~документом позичальник\~засвідчив,\~що отримав\~та ознайомлений\~з інформацією\~про умови\~кредитування,\~паспортом споживчого\~кредиту та\~орієнтовану загальну\~вартість кредиту,\~надані виходячи\~із обраних\~ним умов\~кредитування.\~Отже,\~з укладанням\~Кредитного договору,\~у позичальника\~виник обов`язок\~повернути банку\~кредит та\~відсотки за\~Кредитним договором\~у строки\~та в\~розмірах чітко\~встановлених умовами\~Кредитного договору.\~Проте,\~всупереч вимогам\~п.\~3\~Кредитного договору,\~підпунктами 2.5.12.5.4\~пункту 2.5\~Статті 2\~Розділу 6\~Правил,\~позичальник не\~виконав взяті\~на себе\~договірні зобов`язання,\~а самене здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості відповідно до умовам Кредитного договору. У зв`язку з неналежним виконанням Позичальника умов Кредитного договору, несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за кредитними коштами, на адресу Позичальника було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором за вих. № 114/5К270140 та вих. № 114/5К270142 від 01 грудня 2022 року, надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість. Однак, у визначені Кредитором строки вимога не була виконана, заборгованість не погашено. Станом на 30 листопада 2022 року заборгованість позичальника перед Банком за Кредитним договором складає 76 154 грн 64 коп., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 65 835 грн 00 коп. (в т.ч. прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску в сумі 19 489,99 грн); заборгованість за недозволеним овердрафтом у розмірі 10 319 грн 64 коп. З огляду на вказане, представника позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за Заявою про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» №010/6435/82/705614 від 01 листопада 2019 року у сумі 76 154 грн 64 коп., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 65 835 грн 00 коп. (в т.ч. прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску в сумі 19 489,99 грн); заборгованість за недозволеним овердрафтом у розмірі 10 319 грн 64 коп.; витрати по сплаті судового збору у сумі 2 684 грн 00 коп. Ухвалою судді від 20 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача АТ «Райффайзен Банк» не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав суду. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. 30 вересня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] була укладена Заява № CMDPI695221 про акцепт Публічного пропозиції/Угода, згідно умов якої відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку, висловив повну та безумовну згоду з її умовами. 01 листопада 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] була укладена Заява про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/6435/82/705614 (тип кредиту кредитування рахунку), відповідно до пункту 1.1. якої банк відкриває картковий рахунок у гривні. Пунктом 1.2. Заяви визначено, що метою кредиту є придбання клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пунктах 1.3.1.4. Заяви зазначено, що максимальний ліміт кредиту складає 500 000 грн, в межах якого встановлюється поточний ліміт кредиту. Розмір поточного ліміту на дату початку кредитування становить 10 000,00 грн. Згідно з пунктом 1.5 Заяви строк кредиту сукупність періодів, протягом яких банк визначає поточний ліміт відповідно до пункту 2 Заяви. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з встановлення (зміни) поточного ліміту (дати початку кредитування). Подовження строку кредиту є можливим згідно підпункту 2.3.4. пункту 2.3. Статті 2 Розділу 6 Правил. Відповідно до пункту 1.6. Заяви проценти (за користування кредитом), в тому числі недозволеним овердрафтом процентна ставка фіксована, 48% річних. Пунктом 2.1. Заяви передбачено, що на дату підписання Заяви та відкриття КР поточний ліміт становить 0,00 грн. Протягом 30 робочих днів з дати Заяви, після відкриття КР Банк може змінити розмір Поточного ліміту, про що направляє клієнту SMSповідомлення на номер телефону, що наданий клієнтом при підписанні Заяви або інший номер телефону, що наданий Клієнтом в процесі обслуговування. Датою початку кредитування є дата направлення Банком клієнту першого після підписання Заяви SMSповідомлення про встановлення (зміни) Поточного ліміту. Банк повідомляє клієнта про розмір поточного порядку, передбаченому підпунктом 2.3.1. пункту 2.3. статті 2 розділу 5 Правил. Як вбачається з пункту 6 Заяви, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил. 01 листопада 2019 року сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», пунктами 2, 3 якого передбачено, що сума/ліміт кредитування становить від 1 000 до 100 000 грн, строк кредитування 48 місяців, процентна ставка 48% річних. Згідно пункту 1.3 Статуту АТ «Райффайзен Банк» (нова редакція), затвердженого загальними зборами акціонерів, протокол № 3б64 від 17 жовтня 2022 року; протоколом загальних зборів акціонерів № 3б62 від 23 квітня 2021 року прийнято рішення про зміну найменування Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк». Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» є правонаступником за всіма правами та обов`язками Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль». У розрахунку заборгованості по картковому рахунку зазначено, що було змінено кредитний ліміт: 19 лютого 2020 року з 10 000,00 грн до 57 500,00 грн; 29 червня 2022 року з 57 500,00 грн до 65 835,00 грн. З розрахунку заборгованості по картковому кредиту та виписки по рахунку, які додані до позовної заяви, вбачається, що відповідач [PERSON] користувався грошовими коштами АТ «Райффайзен Банк», але несвоєчасно погашав заборгованість, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 26 березня 2020 року по 30 листопада 2022 року за дозволеним овердрафтом у розмірі 65 835,00 грн; заборгованість за недозволеним овердрафтом у розмірі 10 319,64 грн, в тому числі прострочена заборгованість 19 489,99 грн. Відповідно до правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/1689115 про стягнення заборгованості за кредитним договором, банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. При цьому згідно пункту 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу). Наявна в матеріалах справи виписка по рахунку узгоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості і в сукупності з іншими доказами підтверджує заборгованість відповідача за виданим кредитом, та є належним доказом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Райффайзен Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 10561 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За змістом статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будьякий час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування не виконує, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості за кредитним договором, які згідно наданого банком розрахунку станом 30 листопада 2022 року становить 76 154 грн 64 коп., із них: заборгованість за дозволеним овердрафтом у розмірі 65 835 грн 00 коп. (в т.ч. прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску в сумі 19 489,99 грн); заборгованість за недозволеним овердрафтом у розмірі 10 319 грн 64 коп. 02 грудня 2022 року банком було направлено [PERSON] вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором, однак вказана вимога залишена останнім без задоволення. Факт користування відповідачем кредитними коштами та їх несвоєчасне повернення знайшов своє підтвердження у матеріалах справи, при цьому [PERSON] користувався кредитними коштами та частково погашав наявну заборгованість. Так, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Райффайзен Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будьякий час, що свідчить про порушення його прав, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився та доказів на спростування доводів позивача не надав. Відтак позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за Заявою про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» № 010/6435/82/705614 від 01 листопада 2019 року у сумі 76 154 грн 64 коп., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 65 835 грн 00 коп. (в т.ч. прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску в сумі 19 489,99 грн); заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 10 319 грн 64 коп. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із [PERSON] витрати зі сплати судового збору у сумі 2 684 грн 00 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved