Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.11.2019 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 3 100 доларів США, 30 000 грн.(готівкою), 20 000 грн. (на банківський рахунок). Вищевказані кошти були отримані відповідачем за будівельні матеріали, які останній зобов`язувався передати у власність позивача не пізніше 11.04.2022 року, про що зазначено у розписці власноручно написаною відповідачем - [PERSON] . У разі недоставляння будівельних матеріалів [PERSON] , відповідач зобов`язався повернути останній, вищезазначені грошові кошти не пізніше 17 квітня 2022 року та виплатити штраф у розмірі 20 % від отриманої суми. Відповідачем у строк до 11.04.2022 року будівельні матеріали так і не були передані позивачу. 22.06.2022 року відповідач, у якості виконання своїх зобов`язань перед позивачем переказав останній грошові кошти у розмірі 100 Євро. Таким чином відповідач не виконав свої зобов`язання у визначений в договорі строк, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню (з урахуванням сплачених 100 Євро) 3000,00 доларів США та 50000,00 грн. Оскільки умовами договору визначено, що у разі недотримання зобов`язань, щодо передання будівельних матеріалів у строк до 11.04.2022, відповідач зобов`язався окрім повернення отриманих коштів виплатити позивачу штраф у розмірі 20 % від отриманої суми, то окрім повернення основної суми боргу, відповідач повинен сплатити позивачу суми штрафів, які становлять 600 доларів США та 10000,00 грн. 15.09.2022 року на адресу відповідача було надіслано претензію з вимогою сплатити на користь позивача у добровільному порядку суму боргу у розмірі 3600 доларів США та 60000,00 грн. (з урахуванням сум штрафів), протягом 30 днів з моменту отримання претензії. Проте, вказана претензію була повернута відправнику за закінченням терміну зберігання. Станом на день звернення до суду з даним позовом відповідач свої зобов`язання не виконав, грошові кошти в повному обсязі не повернув. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 3 600,00 доларів США та 60 000 грн. Позивачка та її представник в судовому засіданні просили позов задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 17 листопада 2021 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі: 3100,00 доларів США; 30000,00 грн. (готівкою); 20000,00 грн. (на банківський рахунок), як оплату за будівельні матеріали, та передати їх у власність позивача не пізніше 11.04.2022 року, що підтверджується розпискою відповідача (а.с. 11). Так, позивачка [PERSON] , допитана в судовому засіданні, в якості свідка пояснила, що з відповідачем [PERSON] їх познайомив спільний друг та порекомендував його, як професійного та відповідального будівельника. Спочатку була усна домовленість, за якою позивачці необхідно було зробити 70% оплату, і вона частинами надавала грошові кошти відповідачу. [PERSON] зобов`язувався почати виконання умов договору, однак постійно відтягував. Зазначила, що розписку про отримання грошей та виконання своїх зобов`язань, відповідач написав пізніше, після отримання коштів, в присутності юриста. Позивачка не впевнена, що відповідач виконає умови договору тому просить повернути їй грошові кошти. Відповідачем у строк до 11.04.2022 року будівельні матеріали не були передані позивачу. Зазначене підтверджується показами позивачки, допитаної в якості свідка в судовому засіданні. 22.06.2022 року відповідач у якості виконання своїх зобов`язань перед позивачем переказав останній грошові кошти у розмірі 100 Євро. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Основні зобов`язання, що виникли внаслідок укладення сторонами договорів у відповідача - це поставка будівельних матеріалів (товару/виробу), а у позивача, - прийняття товару та оплата його вартості. Згідно ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі недоставляння будівельних матеріалів [PERSON] , відповідач зобов`язався повернути останній, вищезазначені грошові кошти не пізніше 17 квітня 2022 року та виплатити штраф у розмірі 20 % від отриманої суми. Враховуючи, що у судовому засіданні установлено те, що [PERSON] не виконав взяте на себе зобов`язання за укладеним із [PERSON] договору, у строк до 11.04.2022 року будівельні матеріали позивачці не передав, та не повернув взяті, як оплату за будівельні матеріали грошові кошти, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача грошових коштів за цим договором. Отже, вимоги щодо стягнення основної суми боргу та 20 % штрафу суд визнає обґрунтованими. Згідно розрахунку наданого позивачем та перевіреного судом вбачається, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить: 3 100 доларів США, та 20% штрафу у розмірі 620 доларів США, 50 000 грн. та 20% штрафу у розмірі 10 000 грн., отже загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 3 720 доларів США, та 60 000 грн. Матеріали справи містять квитанцію про сплату 22.06.2022 року відповідачем [PERSON] 100 Євро (а.с. 10), що за курсом встановленим Національним банком України станом на дату сплати складає 3 086,10 грн., отже сума боргу відповідача перед позивачкою в гривневому зобов`язанні становить 56 913,90 грн. (60 000 - 3 086,10). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 3 720 доларів США, та 56 913,90 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved