Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Адвокат Романюк О.П., звернулася в суд в інтересах заявника [PERSON] з заявою, де заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів трудової книжки та диплому про освіту. В заяві зазначає, що у січні 2023 року [PERSON] звернувся до Тячівського відділу обслуговування громадян Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про призначення пенсії по інвалідності. При зверненні до Пенсійного фонду до заяви додав свідоцтво про народження, паспорт, картку платника податків, трудову книжку [NUMBER] , диплом про навчання серія [NUMBER] , архівну довідку №07-04/38 від 31.01.2023 року, довідку №01.1-15/25 від 30.01.2023 року Комунального закладу вищої освіти «Академія культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради, та диплом про навчання. Пенсійним фондом було виявлено, що у поданих документах, а саме трудовій книжці серія [NUMBER] прізвище заявника зазначено на російській мові, а саме « [PERSON] », в той час коли згідно із свідоцтвом про народження та паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого 18.06.2017 року, його прізвище значиться, як « [PERSON] ». У зв`язку із виявленими розбіжностями, Пенсійний фонд відмовляється брати до уваги трудову книжку для призначення пенсії по інвалідності [PERSON] . Також було виявлено, що у поданому дипломі про освіту серії [NUMBER] , який виданий Ужгородським культурно-освітнім училищем 04.07.1987 року за реєстраційним №5971 наявні розбіжності у прізвищі, яке зазначено, на українській мові, як « [PERSON] , а на російській, як [PERSON] ». В зв`язку з наведеним, Пенсійним фонд також відмовляється брати до уваги період навчання в Ужгородському культурно-освітньому училищі період навчання з 1984 року по 1987 рік. Представник вказує, що згідно із паспортом громадянина України серії [NUMBER] , який виданий 18 червня 2017 року та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 18.06.1984 року та ідентифікаційним кодом, належне заявнику прізвище зазначено, як « [PERSON] ». Заявник вважає, що розбіжності, які виникли в написанні прізвища у трудовій книжці та дипломі про навчання є наслідком неуважності кадрових працівників, які відповідальні за ведення реєстру та заповнення трудової книжки та диплому про навчання та неправильним перекладом прізвища з української мови на російську, оскільки у трудовій книжці зазначені дані на російській мові. Стверджує, що факт належності документів заявнику документів, в яких було допущено помилки в зазначенні його прізвища, підтверджується архівною довідкою виданою за № 07-04/38 від 31.01.2023 року, про періоди роботи [PERSON] , як випускника Ужгородського культурно-освітнього училища на посаді художнього керівника сільського будинку культури с. Діброва та с. Грушево. Крім цього зазначає, що довідкою № 01.1-15/25 від 30.01.2023 року Комунального закладу вищої освіти «Академія культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради підтверджено, що [PERSON] навчався з 1984 року в Хустському культурно-освітньому училищі на денній формі навчання спеціалізація духові інструменти. Можливості внести\~виправлення у\~трудову книжку\~та дипломі\~про освіту\~немає,\~оскільки організації,\~в яких\~працював заявник\~вже ліквідовані.\~В зв`язку\~з цим просить встановити факт належності заявнику правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 8.07.1987 року на російській мові на прізвище « [PERSON] » та диплома про навчання серія [NUMBER] , виданого Ужгородським культурно освітнім училищем 04.07.1987 року за реєстраційним №5971. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.02.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд призначено проводити за правилами окремого провадження. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив задовольнити. Додав, що до навчального закладу Ужгородського культурно освітнього училища він вступив на навчання після закінчення восьмого класу школи у п`ятнадцятирічному віці де після закінчення навчання отримав диплом про освіту. Представник\~заявника адвокат\~Романюк О.П. в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила задовольнити. Ствердила, що іншої можливості підтвердити належність заявнику документів в яких було допущено помилки в написанні його прізвища, а ніж в судовому порядку не має. Від встановлення цього факту залежить право на отримання заявником пенсії. Представник заінтересованої особи Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у судове засідання не з`явився. 21.03.2023 на адресу суду за підписом начальника Головного управління, надійшли письмові пояснення, в яких описуючи виявлені розбіжності в написанні прізвища заявника в трудовій книжці та у дипломі про освіту, просять справу розглянути у відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18 червня 1984 Буштинською селищною радою Тячівського району та паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 18.06.2017 року Тячівським РВ ГУДМС України в Закарпатській області, довідки виданої Державною податковою інспекцією у Тячівському районі Закарпатської області за №8301 від 20.07.2009 про присвоєння ідентифікаційного номера та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №297045, прізвище ім`я та побатькові заявника зазначено, як « [PERSON] » та дата його народження [INFO] (а.с.8, 10-13, 14). З копії трудової книжки серії [NUMBER] , оригінал якої досліджено в судовому засіданні вбачається, що в графі «Фамилия» містяться записи з прізвищем та ім`ям [PERSON] , яке викреслено, зазначенням «Исправленому на Николаевич верить» та підписом посадової особи зав РОК. В графі « [PERSON] » міститься запис « [PERSON] », яке також перекреслено. В графі «Отчество» міститься запис « [PERSON] ». В графі «Образование» зазначено середнє спеціальне, а в графі професія «клубний работник». Вказана трудова книжка заповнена 8 липня 1987 р. та в ній міститься підпис її власника « [PERSON] ». В графі підпис відповідального за видачу трудової книжки працівника зазначено «Инспектор РОК» та проставлено печатку Відділу культури Виконкому Тячівської районної Ради народних депутатів Закарпатської області. У відомостях про роботу під записами №1-4 на російській мові зазначено, що згідно наказу №41-к від 8.07.1981, Тячівський РОК прийнято на посаду художнього керівника СДК с. Діброва. Згідно наказу №42-к від 9.09.1987, звільнено від займаної посади в зв`язку з призовом в ряди радянської армії. Згідно наказу №4 від 3.01.1990, прийнято на посаду художнього керівника СДК с. Грушево. Згідно наказу №24 к від 22.03.1990, звільнено з роботи відповідно за власним бажанням. Вкаазні записи посвідчені підписом завідуючого відділу культури М. Калинич та [PERSON] з проставленням печаток Відділу культури Виконкому Тячівської районної Ради народних депутатів Закарпатської області (а.с. 7). Надалі під записами за номерами 5-10 містяться відомості про роботу на підприємствах, та належність цих відомостей заявнику в межах розгляду поданої заяви з огляду на предмет доказування та заявлених вимог, судом не перевірялися. Поміж цим, а ні заявник ні його представник під час розгляду справи, не просили встановлення цих обставин, відтак з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, судом встановлювалися обставини, в межах заявлених вимог. З довідки № 07-04/38 від 31.01.2023 року виданої начальником архівного відділу Тячівської РДА Закарпатської області, вбачається, що в архівному фонді відділу культури Тячівської райдержадміністрації є відомості про те, що [PERSON] працював в організації: - Випускник Ужгородського культурно-освітнього училища призначений на посаду художнього керівника сільського будинку культури (СБК) с. Діброва з 08.07.1987 року (наказ № 41-к від 08.07.1987 р.); - Звільнений з роботи у зв`язку з викликом на військовий облік з 09.07.1987 року (наказ № 42-к від 09.07.1987 року); - Призначений на посаду художнього керівника сільського будинку культури с. Грушево з 09.01.1990 року (наказ № 4-к від 03.01.1990 року); - Звільнений з роботи за власним бажанням з 22.03.1990 року (наказ № 24-к від 22.03.1990 року). (а.с. 5). зазначена в\~цій довідці\~інформація.\~як встановлено\~в судовому\~засіданні повністю,\~в тому\~числі і\~в частині\~відсутності дати\~народження працівника співпадає з відомостями про роботу під порядковими номерами 1-4 власника трудової книжки [NUMBER] (а.с. 5). З диплому серії [NUMBER] , виданого Ужгородським культурно-світнім училищем 04.07.1987 року за реєстраційним №5971, вбачається що такий містить дублюючі один одному записи викладені, як українською так і російською мовами. Вказний диплом на українській мові виданий « [PERSON] » а на російській « [PERSON] ». У вказному дипломі відображено, що особа на ім`я якої він виданий в 1984 році вступила в Хустський культурно освітнє училище та в 1987 році закінчив повний курс вже Ужгородського культурно освітнього училища по спеціальності культурно-освітня робота, з присвоєнням кваліфікації керівник самодіяльного духового оркестру. (а.с. 9) З довідки № 01.1-15/25 виданої 30.01.2023 року Комунальним закладом вищої освіти «Академія культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради підтверджено, що [PERSON] дійсно навчався з 1984 року (наказ № 467 від 21.08.1984 року про зарахування під прізвищем [PERSON] ) в Хустському культурно-освітньому училищі на денній формі навчання спеціалізація духові інструменти. При цьому у вказаній довідіці зазначено, що рішенням №142 від 30.05.1985 р. Закарпатської обласної ради народних депутатів училище було переміщене з м. Хуст в м. Ужгород та згідно наказу №342 від 2.11.1990 р. Міністерства культури УРСР культурно-освітнє училище перейменовано в Ужгородське училище культури (а.с. 6). Відтак судом встановлено, відповідність записів в дипломі про освіту щодо вступу заявника в 1984 році в навчальний заклад під назвою Хустське культурно-освітнє училище та у 1987 закінчення навчання вже в Ужгородському культурно\~освітньому училищі. З наданих представником заінтересованої особи письмових пояснень вбачається, що в поданих [PERSON] трудовій книжці та дипломі про освіту, містяться розбіжності у написанні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.21). З досліджених в судовому засіданні трудової книжки та диплому про освіту встановлено, що в дипломі про навчання серії [NUMBER] та у трудовій книжці серії [NUMBER] про факт належності на який просить встановити заявник, наявні розбіжність в написанні його прізвища, за російською транскрипцією «Сидорук» та українською «Сідорук» при тому що належне прізвище заявника згідно посвідчуючих його особу документів пишеться через букву «ю» та значиться як « [PERSON] » (а.с.10). Судом встановлено, що виявлені розбіжності у прізвищі, зумовило надання Головним управлінням Пенсійним фонду України в Закарпатській області відмови врахування для призначення пенсії по інвалідності, періоду навчання заявника в Ужгородському культурно-освітньому училищі з 1984 року по 1987 рік та періоду його роботи зазначеному в трудовій книжці. Разом з\~цим зібрані\~заявником та\~додані до\~матеріалів заяви\~докази,\~які досліджені\~в судовому\~засіданні,\~є логічними,\~послідовними у\~часі та\~повністю узгоджуються\~між собою,\~щодо фактичних\~обставин справи,\~виключають наявність\~будь-якого\~сумніву того,\~що заявник\~дійсно був\~студентом Хустського культурно-освітнього училища на денній формі навчання, який відповідно до Наказу №342 від 02.11.1990 р. Міністерства культури УРСР перейменовано в Ужгородське училище культури, та того, що саме йому належать правовстановлюючі документи - диплом про освіту серії [NUMBER] виданий на прізвище « [PERSON] » та трудова книжки серії [NUMBER] , заповнена 8.07.1987 на прізвище « [PERSON] ». У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника. Пунктом 12 вказаної Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Факти, про встановлення яких просить заявник, мають для нього юридичне значення, оскільки від їх встановлення залежить вирішення питання оформлення [PERSON] пенсії. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів для можливості призначення пенсії по інвалідності заявника, суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved