Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 01 серпня 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який заочним рішенням суду від 06 червня 2011 року було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час спільний син сторін є студентом 2 курсу денної форми навчання Прилуцького технічного фахового коледжу. Термін навчання з 01.09.2021 до 15.06.2024, навчання за контрактом. Оскільки відповідач є особою працездатного віку, працевлаштований, має постійний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, що продовжує навчання. В зв`язку з чим, позивачем і подано до суду позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення дитиною навчання, а саме до 15.06.2024, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 листопада 2022 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, яка була відкладена до 23 березня 2023 року. Згідно поданого відзиву на позовну заяву відповідач частково визнав заявлені позовні вимоги. Свої заперечення мотивує тим, що оскільки освітній заклад, де навчається [PERSON] , розташований за місцем його проживання в місті Прилуки, що виключає витрати на проїзд до іншого міста на навчання та додаткові витрати на проживання у гуртожитку чи орендованій квартирі. Окрім того, відповідач вже сплачує аліменти у розмірі 1/4 частки свого доходу на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у відповідності до судового наказу від 17.11.2021 року, виданого Варвинським районним судом. А враховуючи, що на утриманні позивача перебуває ще мати-пенсіонерка похилого віку, він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, саме у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів, адже така сума стане непосильним тягарем для відповідача. Такі кошти він не матиме можливості сплатити, що неминуче призведе до заборгованості, яка постійно зростатиме. За вказаних обставин відповідач вважає, що заявлені позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: стягненню аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/8 частки від доходу відповідача. Згідно поданої відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач вказує на те, що він є платником аліментів у розмірі 1/4 частини свого доходу на утримання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Однак відповідач не зазначає, що він проживає та веде спільне господарство разом з теперішньою дружиною та дитиною на яку формально стягнуто аліменти для зменшення розміру стягуваних аліментів по даній справі, що може підтвердити син позивача [PERSON] , якого відповідач (батько) запрошував в гості неодноразово. Крім того зазначає, що позивач також має мати-пенсіонерку похилого віку, яка отримує мізерну пенсію. Також позивач також є мати, яка є пенсіонеркою, а позивач на даний час не має постійного заробітку в Україні, у зв`язку з чим вимушена їздити за кордон на заробітки для забезпечення належних умов життя сина та надання матеріальної допомоги матері. Вказує, що відповідач на даний час являється військовослужбовцем та отримує достатню заробітну плату для сплати аліментів, а тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач та представник позивача адвокат Ткаченко Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та поданої відповіді на відзив. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача адвокат Зарічна Л.А. заявлені позовні вимоги визнала частково, саме в частині стягнення аліментів в розмірі 1/8 частки заробітної плати (доходу) відповідача, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того вказала, що на даний час відповідач отримав поранення та перебуває на лікуванні, можливо буде звільнений зі служби за станом здоров`я. Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного висновку. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа №199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічний правовий висновок викладений постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20). Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 вересня 2004 року, [INFO] народився [PERSON] та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 червня 2011 року у справі №2-720/2011, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення набрало законної сили (а.с.8). Відповідно до копії Витягу з Єдиного державного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 05 жовтня 2018 року, [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки Прилуцького технічного Фахового коледжу №277 від 21 листопада 2022 року [PERSON] дійсно є студентом 2 го курсу спеціальності 141 Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка денної форми навчання Прилуцького технічного фахового коледжу І рівня акредитації. Навчається з 01.09.2021 до 15.06.2024 (а.с.10). Згідно копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] від 17 жовтня 2011 року та копії довідки про доходи №1233242256520213 від 03 січня 2023 року [PERSON] (мати позивача) є пенсіонером за віком та отримує пенсію в розмірі 2500 гривень на місяць. Відповідно до копії закордонного паспорту, номер паспорта [NUMBER] від 25 листопада 2016 року, [PERSON] в період з 02 січня 2018 року по неодноразово виїжджала до Польщі (а.с.94). Відповідно до копії судового наказу Варвинського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2021 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.22). Згідно копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] від 06 березня 2013 року та копії довідки про доходи №0154151440570175 від 14 грудня 2022 року [PERSON] (мати відповідача) є пенсіонером за віком та отримує пенсію в розмірі 2680 гривень на місяць. За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання за денною формою навчання, на контракті, не працює, що в сукупності позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід для забезпечення себе мінімальними засобами для проживання (харчування, одяг, засоби гігієни, канцелярське приладдя, оплата навчання), у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Суд критично оцінює твердження як позивача так і відповідача про те, що на їхньому утриманні знаходяться батьки [PERSON] та [PERSON] , які є пенсіонерами за віком, адже вони отримують пенсію, тобто мають власний дохід. Непрацездатними за законом вважається той, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Потреба в матеріальній допомозі визначається залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму. Так, [PERSON] та [PERSON] згідно наданих довідок про доходи отримують пенсію у розмірі більшому ніж прожитковий мінімум на місяць, в той час, коли у відповідності до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну особу, в розрахунку на місяць з 01 січня 2023 року встановлений у розмірі 2093 гривні для осіб які втратили працездатність. Доказів про надання їм матеріальної допомоги, незадовільний стан здоров`я, або про те, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться у безпорадному стані, потребують сторонньої допомоги та додаткових коштів на їх утримання, в судовому засіданні останніми не доведено. Щодо посилання позивача на те, що відповідач проживає та веде спільне господарство разом з теперішньою дружиною та дитиною [PERSON] , [INFO] на яку формально було стягнуто аліменти суд зазначає наступне. Так, чинне законодавство передбачає стягнення аліментів із батька дитини, якщо він проживає разом з матір`ю дитини в одному житловому приміщенні, однак участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає або його участь є недостатньою. Законом передбачено обов`язок заявника доводити факт проживання з ним дитини, а чи проживає платник аліментів із дитиною значення не має. Доказів щодо неможливості сплати аліментів, отримання поранення та перебування на лікуванні, відповідачем не надано. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що син відповідача - [PERSON] , [INFO] , продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги; яку відповідач має можливість надати, оскільки є особою працездатного віку, є військовослужбовцем, отже отримує щомісячне грошове забезпечення, тому суд виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) на період його навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: partial