Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у грудні 2022 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] із указаним позовом, який мотивував тим, що [INFO] у с. Боромля Тростянецького району Сумської області помер батько позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно у тому числі на право на земельну частку (пай), яке посвідчується сертифікатом серії СМ № 0066241 виданим Тростянецькою державною адміністрацією по САПТЗТ «Маяк», однак цей сертифікат був втрачений. Позивач прийняв спадщину після смерті батька, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) відповідно до сертифіката на земельну частку (пай) серії СМ № 0066241 реєстраційний № 89 від 29.07.1996 на ім`я [PERSON] у порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] у с. Боромля Тростянецького району Сумської області. Ухвалою суду від 14.12.2022 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 27.01.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав повністю з підстав указаних у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився та подав заяву, у якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спадковими спорами, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що [INFO] у с. Боромля Тростянецького району Сумської області помер [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.01.2016 (а.с. 6). Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.12.1983 (а.с. 9). Згідно довідки виданої виконкомом Боромлянської сільської ради Охтирського району Сумської області від 03.10.2022 за № 1243 [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований сам за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Боромлянської сільської ради не посвідчувався (а.с. 10). Відповідно до повідомлення та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 20.01.2023 за № 71221948, наданих приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Гребіник З.Д., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа за № 51/2019. 06.01.2019 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я сина померлого - [PERSON] , [INFO] (а.с. 36-37). Отже, судом установлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , а інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після його смерті, судом не установлено. Постановою приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Гребіник З.Д. від 30.11.2022 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну частку (пай), оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на спадкове майно (а.с. 8). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивач обґрунтовано звернувся до суду. Відповідно до повідомлення Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 15.11.2022 за № 1891/15-22 у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) СМ № 0066241, реєстраційний номер 89 від 29.07.1996. Станом на 01.01.2013 державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] не зареєстрований (а.с. 11). Згідно повідомлення в друкованому засобі масової інформації «Новини Тростянеччини» за №19 від 25.08.2022 сертифікат на право на земельну частку (пай) СМ № 0066241 на ім`я [PERSON] по САПТЗТ «Маяк», виданий на підставі рішення Тростянецької РДА від 18.06.1996 за № 363 та зареєстрований 29.07.1996 за № 89, був втрачений (а.с. 7). Як вбачається з «Технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадянам-власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) СЗАТ «Маяк» с. Боромля Тростянецького району Сумської області» у зведених списках громадян-членів СЗАТ «Маяк» під номером 919 значиться [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , мешканець с. Боромля, який є власником сертифікату серії СМ №0066241(а.с. 50-55). Відповідно до актового запису про народження позивача від 23.12.1983 за №95 вчиненого Боромлянською сільською Радою народних депутатів Тростянецького району Сумської області, його батьком значиться [PERSON] , [INFO] , проживаючий у с. Боромля Тростянецького району Сумської області (а.с. 63). Згідно повідомлення Головного управління ДПС у Сумській області від 16.03.2023 за №1699/5/18-28-12-02-02 [PERSON] , [INFO] мав реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (а.с. 65). Враховуючи вищевикладене, суд поза розумним сумнівом доходить висновку про те, що саме батьку позивача [PERSON] , [INFO] належав сертифікат на право на земельну частку (пай) СМ № 0066241, що був зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 89 від 29.07.1996, а помилка у написанні його прізвища в даному сертифікаті пов`язана з неправильним перекладом з російської на українську мову. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» установлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 №899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1, 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] , належало право на земельну частку (пай) і спадщину після його смерті прийняв [PERSON] ,тому до позивача, як спадкоємця за законом після смерті [PERSON] , перейшло право на спадщину на право на земельну частку (пай). Узв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа - сертифіката серії СМ № 0066241 на право на земельну частку (пай), позивач згідно з положеннями ст. 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлений можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. Відтак, таке право за позивачем можливо визнати за рішенням суду. Отже, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved