Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 01.02.2023 до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 100 000,00 грн, витрати, пов`язані з оглядом пошкодженого транспортного засобу на проведення експертного дослідження в розмірі 1244,00 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2684, 00 грн, вказуючи, що 12.06.2019 в м. Черкаси, вул. В.Горова, 13, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів : Mitsubishi Space Wagon, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; Renault Clio Symbol, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; Renault Sandero, державний номерний знак [NUMBER] (далі- пошкоджений автомобіль), під керуванням [PERSON] ДТП сталась внаслідок порушення [PERSON] п. 2.9.а, 12.1 ПДР України, що підтверджується постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.07.2019. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. 10.06.2019 до МТСБУ звернувся водій пошкодженого транспортного засобу із повідомленням про ДТП. На виконання п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та на підставі звіту №2419 про оцінку автомобіля Renault Sandero Stepway 1.5D, державний номерний знак [NUMBER] від 27.06.2019; розрахунку вартості КТЗ марки Renault Sandero з номерним знаком [NUMBER] після ДТП та розміру регламентної виплати від 24.07.2019; наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №8759 від 30.08.2019; довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 21.08.2019, МТСБУ здійснило регламентну виплату у розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1152123 від 02.09.2019. Оскільки зазначена шкода в добровільному порядку на письмові вимоги позивача відповідачем не відшкодована, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник МТСБУ направив до суду клопотання, у якому просив розглянути справу у його відсутності, в разі неявки належним чином повідомленого відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав повністю і просив задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, хоча належно за останнім відомим місцем проживання сповіщалася про час і місце проведення судових засідань. Крім того, у відповідності до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України, відповідач викликався через оголошення на офіційному сайті Соснівського районного суду м. Черкаси веб-порталу Судової влади України, що дозволяло останньому самостійно його переглянути. Поштовий конверт на адресу відповідача повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Будь-яких заяв про відкладення справи з поважних причин, клопотань, пояснень чи відзиву проти позову, як це роз`яснювалося судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, до суду від відповідача не надійшло. Згідно п. 3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: … день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про, зокрема відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Адреса, зазначена у позові, була повідомлена [PERSON] при притягнення його до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вказане вище, суд, на підставі ч.4 ст. 223 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вважає доцільним розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого відповідача у даному судовому засіданні по наявним матеріалам у заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 23.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. З матеріалів справи встановлено, що 08.06.2019 о 22.30 год. в м. Черкаси по вул.В.Горова, 13, [PERSON] керував автомобілем Mitsubishi Space Wagon, державний номерний знак [NUMBER] , власник він же, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на автомобіль Renault Sandero, державний номерний знак [NUMBER] - водій [PERSON] (власник [PERSON] ), який був припаркований на паркувальному місці біля готелю «Дніпро», який, у свою чергу, відкинуло на припаркований поруч автомобіль Renault Clio Symbol, державний номерний знак [NUMBER] - водій і власник [PERSON] , чим [PERSON] порушив п.12.1 ПДР України, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.07.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за фактом вказаної ДТП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу, постанова набрала законної сили 23.07.2019 (а.с. 6-10). На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.56). Отже, договірних зобов`язань між страховиком, потерпілою особою та відповідачем не виникло. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 10.06.2019 водій пошкодженого автомобіля Renault Sandero, державний номерний знак [NUMBER] , водій [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про ДТП (а.с. 16-20) 24.06.2019 власник зазначеного транспортного засобу [PERSON] звернувся до МТСБ України із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 21). 27.06.2019 ФОП [PERSON] виготовив звіт № 2419 з висновком про оцінку автомобіля Renault Sandero Stepway 1.5D, державний номерний знак [NUMBER] , згідно якого вартість відновлювального ремонту із включенням в розрахунку ПДВ, складає 318 679,16 грн., вартість матеріального збитку в результат його пошкодження при ДТП - 285 417, 53 грн., яка дорівнює ринковій вартості ТЗ до ДТП (а.с. 22-48). Згідно розрахунку по номеру справи 59445, складеного 24.07.2019, вартості КТЗ марки Renault Sandero, державний номерний знак [NUMBER] , після ДТП та розміру регламентної виплати, вартість КТЗ в пошкодженому стані становить 87 903,00 грн., різниця вартості КТЗ до та після ДТП - 197 514,53 грн, розмір регламентної виплати - 100 000 грн (а.с. 49-51. ) Наказом МТСБУ №8759 від 30.08.2019 визначено відшкодувати [PERSON] майнову шкоду в розмірі 100 000,00 грн (а.с. 52). Згідно довідки № 1 від 21.08.2019, відшкодування було виплачено позивачем з коштів фонду захисту потерпілих ( а.с.53). Платіжним дорученням №1152123 від 02.09.2019 виплата по справі № 59445, згідно наказу № 8759 від 30.08.2019р. була здійснена [PERSON] , т.з. [NUMBER] , шляхом перерахування коштів на банківську картку у розмірі 100 000,00 грн (а.с. 54). Про звернення постраждалої сторони ДТП по позивача, МТСБУ повідомляло [PERSON] шляхом направлення листів вих. № 3.1-05/19956 від 26.06.2019, № 3.1-05/27951 від 02.09.2019, що підтверджується їх копіями. Направлена МТСБУ на адресу відповідача за вих. № 70 від 17.08.2020 вимога про відшкодування протягом 10 календарних днів шкоди, заподіяної ДТП ( в порядку регресу) , в сумі 101 244,00 грн до теперішнього часу не задоволена та у добровільному порядку кошти відповідачем сплачені не були. V. Оцінка Суду. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1 статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна, зокрема, майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 32.6 ст. 32 цього Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Водій [PERSON] керував транспортним засобом без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, отже, МТСБУ після виплати страхового відшкодування [PERSON] набуло права зворотної вимоги (в порядку регресу) відшкодування збитків, понесених у зв`язку із виплатою страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Провина відповідача у ДТП встановлена за постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.07.2019, якою [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та підданий адміністративному стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Дана постанова 23.07.2019 набрала законної сили та відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до підпункту а пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно зі ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Станом на день розгляду справи, доказів відшкодування відповідачем [PERSON] шкоди позивачу, або доказів на спростування розрахунку матеріальної шкоди чи обов`язку щодо її відшкодування відповідачем до суду не надано. Таким чином, Моторне (транспортне) страхове бюро України отримало право на стягнення суми відшкодування в порядку регресу з відповідача [PERSON] , а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з оглядом пошкодженого транспортного засобу на проведення експертного дослідження в розмірі 1244,00 грн. Матеріалами справи підтверджуються вказані витрати позивача, а саме: протоколом огляду ТЗ від 26.06.2019, актом виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ від 25.06.2019 №3/1-05/59445 на суму 1244, 00 грн, рахунком №59445 від 25.06.2019, платіжним дорученням №967709 від 16.07.2019 (а.с.30-31,46-48). Таким чином, такі витрати позивача, пов`язані з розглядом справи і повинні бути стягнені з відповідача. Також, згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved