Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

\~01.12.2022 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області від Ірпінського міського суду Київської області за підсудністю надійшла справа за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Гребінківська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] . Гребінківською державною нотаріальною конторою 30.03.2021 року була заведена спадкова справа №73/2021, номер у спадковому реєстрі 67426032. Після відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , як родичка покійного. Докази родинних відносин між заявником та покійним [PERSON] не надаються, оскільки даний факт не заперечується ніким та не підлягає встановленню у даній справі. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.12.2021 року, виданою нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належне майно після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишився житловий будинок [ADDRESS] . В свою чергу [PERSON] успадкував вказаний будинок після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом фактичного прийняття спадщини, що стверджується інформацією наведеною нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 грудня 2021 року, проте не отримав за життя свідоцтва про право на спадщину на будинок. З цього приводу, нотаріусом було зазначено наступне: «факт прийняття спадщини [PERSON] після померлого [PERSON] встановлено по спадковим справам № 37/2014 року та № 30/2003 року. За довідкою, виданою Саливонківським старостинським округом Васильківського району Київської області від 01 лютого 2021 року № 74, стверджується, що [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] по день смерті». Проте, як було виявлено нотаріусом правовстановлюючий документ на будинок, яким є свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 10 жовтня 1992 року був виданий виконавчим комітетом Саливонківської сільської ради на ім`я [PERSON] а не на ім`я [PERSON] , після якого будинок успадкував [PERSON] .. Окрім того вказане свідоцтво містить не оговорені виправлення в прізвищі власника з « [PERSON] » на « [PERSON] ». За даними архівної довідки КП Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 24 вересня 2021, будинок зареєстрований на ім`я [PERSON] на підставі вказаного вище свідоцтва. Виходячи з вищенаведеного, для захисту спадкових прав заявника необхідно встановити належність правовстановлюючого документа - свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 10 жовтня 1992 року, що було видане виконавчим комітетом Саливонківської сільської ради на ім`я [PERSON] саме [PERSON] . Доказом того, що житловий будинок належав на праві власності [PERSON] є наступні обставини. Як стверджується договором від 09 лютого 1970 року, [PERSON] продала, а [PERSON] купив будинок з надвірними будівлями в селі Саливінки Васильківського району Київської області житловою площею 24 кв.м. Довідкою правління колгоспу «Зоря комунізму» стверджується, що [PERSON] наділено огород в кількості 0,30 га біля купленої хати у [PERSON] . Є очевидним, що [PERSON] перебудував придбаний будинок, оскільки у квітні 1990 року виготовив на будинок технічний паспорт з якого вбачається його збільшена житлова площа з 24 кв.м. на 36,2 кв.м. При цьому дата побудову будинку вказана 1964 року, власник будинку згідно даним технічного паспорта є [PERSON] . На підставі оформленого технічного паспорта в жовтні 1992 року було видане свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, в якому помилково вказане прізвище замість [PERSON] , яке було виправлене не у встановлений спосіб. Вказана обставина наразі створює перешкоди заявнику у оформленні спадкових прав на житловий будинок. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07.07.2022 року матеріали заяви [PERSON] , заінтересована особа: Гребінківська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення передано до Васильківського міськрайонного суду Київської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2022 року відкрито окреме провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.41). У судове засідання представник заявника не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 133, 141). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином (а.с. 132, 134). Інших заяв та клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступного висновку. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України (далі-ЦПК), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.12.2021 року, виданою державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Герасименко Л.Ю., заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належне майно після смерті [PERSON] , яке було виявлено нотаріусом правовстановлюючий документ на будинок, яким є свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 10 жовтня 1992 року був виданий виконавчим комітетом Саливонківської сільської ради на ім`я [PERSON] а не на ім`я [PERSON] , після якого будинок успадкував [PERSON] . Окрім того вказане свідоцтво містить не оговорені виправлення в прізвищі власника з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 10). Відповідно до Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10.10.1992 року було видане виконавчим комітетом Саливонківської сільської ради на ім`я [PERSON] (а.с. 11). Згідно даними архівної довідки КП Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 24 вересня 2021 станом на 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстровано на ім`я [PERSON] , згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого Саливонківською сільською радою 10.10.1992 року на підставі рішення виконкому Саливонівської сільської ради №36 від 20.08.1992 року, номер запису 639 в книзі 3 (а.с. 12). Відповідно до Договору від 09.02.1970 року [PERSON] продала, а [PERSON] купив будинок з надвірними будівлями в селі Саливінки Васильківського району Київської області житловою площею 24 кв.м. (а.с. 13). Згідно до довідки правління колгоспу «Зоря комунізму» стверджується, що [PERSON] наділено огород в кількості 0,30 га біля купленої хати у [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] власником будинку є [PERSON] (а.с. 15-17). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 18). Відповідно до копії спадкової справи № 73/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , з матеріалів якої вбачається, що до Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області звернулися [PERSON] та [PERSON] , який написав заяву про відмову про прийняття спадщини після смерті свого сина на користь [PERSON] (а.с. 37-131). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Згідно ч.3\~ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до пункту 5 частини 2\~статті 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 293\~\~ЦПК України, окреме провадження - це вид\~\~непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав\~\~та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових\~\~чи немайнових прав. Згідно п.п.2, 3 ч.1\~ст. 318 ЦПК України\~у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. У відповідності до п. 1\~постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:\~\~згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;\~\~ чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;\~\~ заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;\~\~ встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті6 та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства »). В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Згідно з листом Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. \~ \~ \~ \~Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Зміст\~статті 89 ЦПК України\~визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином,\~зібрані у\~справі докази\~та їх\~належна оцінка\~вказують про\~наявність достатніх\~правових підстав\~вважати факт\~належності\~ [PERSON] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документу на житловий будинок свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] від 10 жовтня 1992 року, виданого виконавчим комітетом Саливонківської сільської ради на ім`я [PERSON] , доведеним, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо. Враховуючи, що розбіжність в прізвищі [PERSON] позбавляє заявника права на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суд вважає за необхідне задовольнити заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved