Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 01.04.2019 року до 31.03.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ДОМКОМ СУМИ» надавало послугу з управління багатоквартирному будинку [ADDRESS] . Позивачем щомісячно здійснювалось співвласникам багатоквартирного будинку нарахування за надані послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до чинного законодавства України, власники нежитлових приміщень на рівні із іншими співвласниками багатоквартирного будинку повинні брати участь у витратах на управління багатоквартирним будинком пропорційно займаній площі. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав нерухомого майна та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, [PERSON] є власником нерухомого майна, що складає загальну площу 33,2 кв.м. у багатоквартирному будинку [ADDRESS] . З 01.04.2019 року до 31.03.2021 року позивач надавав послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ДОМКОМ СУМИ» та уповноваженою особою Співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] договору №29/03/2019-9-У про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 29.03.2019. Нормами діючого законодавства не передбачено укладення з кожним співвласником багатоквартирного будинку двостороннього договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а в договорі, підписаному від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою, передбачено особисті права, обов`язки та особиста відповідальність кожного співвласника, а тому саме цей договір і є договором, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості. 25.04.2019 року відповідачу було направлено лист щодо особливостей укладення договору на надання послуги з управління багатоквартирним будинком, який підписаний та скріплений печаткою позивача, копію договору №29/03/2019-9-У про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 29.03.2019 року. Проте, відповідачем проігноровано та не взято до уваги направлену копію договору № 29/03/2019-9-У про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 29.03.2019 року. Між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надавав послуги з управління, а відповідач ними користувався. Позивач надавав послуги з управління багатоквартирним будинком, а відповідач фактично споживав послуги надані позивачем послуги з управління багатоквартирним будинком, проте відповідачем не здійснювалась оплата за отримані послуги, у зв`язку з чим за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року виникла заборгованість у розмірі 3195,12грн. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд стягнути з [PERSON] користь ТОВ «КК «Домком Суми» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року в розмірі 3195,12грн., інфляційні нарахування за весь час прострочення у розмірі 922,78грн., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 151,33грн., а також витрати на оплату судового збору в розмірі 2684,00грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить стягнути з відповідача заборгованість в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~\~відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив;\~\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд установив, що відповідно інформації з Державного реєстру речових прав нерухомого майна та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, [PERSON] є власником нерухомого майна, що складає загальну площу 33,2 кв.м. у багатоквартирному будинку [ADDRESS] (а.с.33-37). З 01.04.2019 року до 31.03.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ДОМКОМ СУМИ» надавав послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ДОМКОМ СУМИ» та уповноваженою особою співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] договору №29/03/2019-9-У про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 29.03.2019 року (а.с.23-30). Нормами чинного законодавства не передбачено укладення з кожним співвласником багатоквартирного будинку двостороннього договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а в договорі, підписаному від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою, передбачено особисті права, обов`язки та особиста відповідальність кожного співвласника, а тому саме цей договір і є договором, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості. 25.04.2019 року відповідачу було направлено лист щодо особливостей укладення договору на надання послуги з управління багатоквартирним будинком, який підписаний та скріплений печаткою позивача, копію договору №29/03/2019-9-У про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 29.03.2019 (опис вкладення, чек та накладна додається). Проте, відповідачем проігноровано та не взято до уваги направлену копію договору №29/03/2019-9-У про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 29.03.2019 року. Такі особливості порядку укладення договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком встановлені положеннями Закону України №417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Закону України №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги». Наведеними нормами законів на відміну від загального порядку укладання договору, передбачений спеціальний порядок укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком між його сторонами, а саме між управителем як виконавцем такої послуги та усіма співвласниками будинку, як замовниками (споживачами послуг) укладається один договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Такий договір від імені усіх співвласників підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) зборами співвласників, а у разі обрання управителя органом місцевого самоврядування за конкурсом - відповідною уповноваженою особою органу місцевого самоврядування. При цьому зазначений договір є обов`язковим для виконання усіма співвласниками (як фізичними, так і юридичними особами), тобто власниками (орендарями) житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, незалежно від наявності підпису кожного із співвласників на такому договорі. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, а відповідач ними користується. Отже, позивач є єдиною організацією, яка надавала послуги з управління, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому будинку [ADDRESS] та здійснювала нарахування за житлово-комунальні послуги відповідно до вимог законодавства України. Нарахування з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року нарахування здійснювалось відповідно до ціни вказаної у договорі про надання послуг з управління багатоквартирним будинком у розмірі 4,01 грн. Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. З 01.04.2019 року до 31.03.2021 року нарахування платежів за управління багатоквартирним будинком здійснювалось відповідно до ціни зазначеної у п.3.1. договору №29/03/2019-9-У про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 29.03.2019 року, у розмірі 4,01грн. Отже, позивачем здійснювалось нарахування за житлово-комунальні послуги відповідно до вимог законодавства України. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»: багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку; частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Отже, власники нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку нарівні з власниками квартир у цьому будинку є співвласниками спільного майна такого багатоквартирного будинку. Частиною 2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону відповідач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, оскільки він фактично користувалися ними. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (Пленум Вищого Господарського суду України, постанова від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань). Таким чином, загальна сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої становить: сума боргу + сума трьох процентів річних від простроченої суми + сума інфляційних витрат = 3195,12грн. + 922,78грн. + 151,33грн. = 4269,23грн. Враховуючи те, що відповідач не оплачує надані ТОВ «Керуюча компанія «Домком Суми» послуги, права позивача порушені та підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла за період з 01.04.2019 до 31.03.2021 року, яка становить 3195,12грн, індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 922,78грн, 3% річних від простроченої суми у розмірі 151,33грн. Крім того, у порядку\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2684грн.00коп. витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved