Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

13.01.2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійним шлюб, укладений з [PERSON] , зареєстрований 10 листопада 2021 році відділом ДРАЦС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом №815. Позовна заява мотивована тим, що позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у зв`язку із перебуванням у скрутному матеріальному становищі і вона потребувала матеріальної допомоги, оскільки одній важко було виховувати та утримувати дитину. Позивачка отримала пропозицію від сторони відповідача про укладення шлюбу на взаємовигідних умовах, оскільки відповідачу необхідна була реєстрація з правом проживання на території України. 10 листопада 2021 році позивач з відповідачем зареєстрували шлюб, однак спільного господарства не вели і близьких стосунків не мали та взагалі разом не проживали жодного дня. Як стверджує позивачка кожен отримав бажане і вони більше з відповідачем не бачилися, а отже на її думку шлюб був фіктивним, який вона просить суд визнати недійсним. Крім того, позивач просить зобов`язати відділом ДРАЦС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні відомості про визнання шлюбу недійсним та анулювати актовий запис. Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав. За таких обставин, суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Розглянувши подані позивачкою документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачкою докази та повідомлені нею обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судо встановлено, що 10.11.2021 відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис №815. Відповідно до ст.42 Сімейного кодексу України право на звернення до суду позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Згідно ч.2 ст.3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною 1 ст.14 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. У відповідності до ч.1 ст.21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу. Відповідно до ст.36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України. Згідно ст.37 Сімейного кодексу України шлюб є правозгідним, крім випадків, встановлених частинами першою - третьою статті 39 цього Кодексу, а також якщо він не визнаний недійсним за рішенням суду. Стаття 38 Сімейного кодексу України регламентує, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених ст.ст.22,24-26 цього Кодексу. Частиною 2 ст.40 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Як роз`яснено в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» згідно з Сімейним кодексом шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС; позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст.39 Сімейного кодексу України), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою, особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 Сімейного кодексу України). Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень Сімейного кодексу України та зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність. З матеріалів справи вбачається, що з моменту реєстрації шлюбу та до моменту звернення позивачки до суду з позовом минуло трохи більше одного року. Згідно доводів позовної заяви, вбачається, що до реєстрації шлюбу у сторін не було взаємовідносини між собою, так і після реєстрації, сторони проживали окремо та фактичних шлюбних відносин не підтримували, жиликожен своїм життям, спільного господарства не вели, один одного не утримували та спільного майна не набували. Таким чином враховуючи відсутність стосунків у сторін до шлюбу, відсутність спільного побуту, суд приходить до висновку про укладення сторонами шлюбу без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя та його фіктивність. В зв`язку з цим, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - визнанню недійсним на підставі ч.2 ст.42, ст.44 Сімейного кодекс України від дня його державної реєстрації. Анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання (частина друга статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до пункту 1.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 р. № 96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, анулювання первинного актового запису цивільного стану проводиться на підставі рішення суду, а у випадках, передбачених статтею 39 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс), - висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва або консульської установи України. Анулювання актового запису про розірвання шлюбу, про смерть у випадках, передбачених статтею 118 Кодексу, проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану, яким було проведено державну реєстрацію цих актів. Враховуючи підстави виникнення спору та звернення до суду, понесені позивачкою судові витрати у відповідності до ч.9 ст.141 ЦПК України слід покласти на останню. На підставі викладеного,

Outcome: approved