Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 23 грудня 2014 року банк надав відповідачу кредит у розмірі 10761 (Десять тисяч сімсот шістдесят одна) грн. 28 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач зобов`язалася прийняти, належним чином використати кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 18 (Вісімнадцяти) відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом та інші платежі в порядку на умовах та в строки, визначені угодою. Відповідач надала свою згоду на те, що Генеральна угода разом із запропонованими АТ КБ "ПриватБанк" Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір. Однак, відповідач не виконує своїх зобов`язань належним чином, внаслідок чого станом на 07 листопада 2022 року утворилась заборгованість у розмірі 19720 (Дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять) грн. 81 коп., з яких: 10404 грн. 32 коп. - заборгованість за кредитом, 8319 грн. 47 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та 997 грн. 02 коп. - заборгованість за пенею. Просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Представник АТ КБ "ПриватБанк" Гребенюк О.С. подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за відсутності представника позивача та задовольнити позов. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 грудня 2012року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "Приватбанк", в якій зазначено, що вказана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг. Позичальник зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку З метою реструктуризації заборгованості, 23 грудня 2014 року між ПАТ КБ"ПриватБанк" та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої банк надав відповідачу строковий кредит у розмірі 10761 (Десять тисяч сімсот шістдесят одна) грн. 28 коп. на строк 36 місяців, з 23 грудня 2014 року по 31 грудня 2017 року, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач надала свою згоду на те, що Генеральна угода разом із запропонованими АТ КБ "ПриватБанк" Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір. На підтвердження погодження умов договору АТ КБ "Приватбанк" додано до позовної заяви копію анкети-заяви відповідача, Генеральну угоду, виписку по рахунку, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, довідку про видані картки, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також розрахунок заборгованості. Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Враховуючи, що відповідач особисто підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та в подальшому Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, використовувала кредитні кошти, а також здійснювала періодичне погашення заборгованості, що стверджується випискою по рахунку, суд вважає підставними доводи позивача про те, що вказаний кредитний договір між сторонами є фактично укладеним. Виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом МЮ України №578/5 від 12.04.2012, має статус первинних документів, а отже є належним та допустимим доказом по справі, що підтверджує розмір коштів, взятих позичальником у банку. В силу вимог ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України). Сторони визначили, що сума щомісячного платежу становить 390 грн. 42 коп. та підлягає сплаті щомісячно з 01 по 25 число кожного місяця (п.2.1 Генеральної угоди). Згідно з п.2.2 Генеральної угоди, у випадку прострочення погашення заборгованості за кредитом, відповідач зобов`язалася сплатити банку штраф у розмірі 1307 (Одна тисяча триста сім) грн. 07 коп. У п.2.8 Генеральної угоди сторони обумовили обов`язок позичальника сплатити банку пеню за кожен день прострочення. Також сторони погодили, що остаточною датою погашення заборгованості є 31 грудня 2017 року (п.п.1.1.3 Генеральної угоди), а вся заборгованість за кредитом, починаючи з наступного дня за днем повернення кредиту (2-й день), вважається простроченою (п.п.1.3.2 Генеральної угоди). Таким чином, сторони досягли згоди усіх істотних умов кредитного договору б/н від 23 грудня 2014 року. Генеральна угода, якою сторони врегулювали між собою кредитні правовідносини, підписана ними та не оскаржена, не визнана нечинною у передбаченому законом порядку, а тому, в силу вимог ст.629 ЦК України, є обов`язковою для виконання сторонами. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Позивач умови договору виконав, а відповідач в свою чергу порушила взяті на себе зобов`язання та допустила виникнення заборгованості. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] перед АТ КБ "ПриватБанк" за вищевказаним кредитним договором, станом на 07 листопада 2022 року становить 19720 (Дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять) грн. 81 коп., з яких: 10404 грн. 32 коп. - заборгованість за кредитом, 8319 грн. 47 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та 997 грн. 02 коп. - заборгованість за пенею. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved