Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

В.о. начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради Владимирова Т.В. (далі скорочено УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради) звернулася до суду з позовною заявою 18 березня 2021 року, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради суму надмірно перерахованої житлової субсидії в розмірі 23\~967 грн. 00 коп. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що на обліку в УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради перебуває [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , котра з 03 грудня 2015 року по 30 червня 2020 року включно отримувала житлову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. 01 червня 2016 року [PERSON] звернулася до управління із заявою про призначення їй житлової субсидії та подала декларацію про майновий стан та доходи сім`ї, в якій задекларувала власні доходи у вигляді пенсії та заробітної плати за період з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2015 року. Згідно з поданими документами їй було призначено субсидію з березня 2016 року по лютий 2017 року. Після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок житлової субсидії на наступний строк для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому сезоні. Для нарахування субсидії управління вправі направляти запити до ДФС України для отримання інформації про доходи осіб з Державного реєстру осіб платників податків шляхом направлення електронного запиту та отримання відповіді у формі електронного документа. Згідно з отриманими управлінням відомостями, [PERSON] було призначено житлову субсидію з березня 2017 року по квітень 2017 року, потім з травня 2017 року по квітень 2018 року. 22 травня 2018 року [PERSON] повторно звернулася до УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради із заявою про призначення житлової субсидії. Відповідно до поданої декларації, [PERSON] задекларувала свої доходи у вигляді пенсії. Однак, у призначенні субсидії з травня 2018 року їй було відмовлено, оскільки вартість послуг не перевищувала обов`язкового платежу. Однак, за отриманими УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради відомостями, [PERSON] було призначено субсидію на наступні періоди з жовтня 2018 року по червень 2020 року включно. Разом з тим, під час проведення перевірки особової справи одержувача субсидії [PERSON] з питань правильності її призначення було виявлено факт неповідомлення нею обставин, що істотно впливають на право призначення житлової субсидії, а саме: [PERSON] не повідомлено факт реєстрації місця проживання 23 січня 2017 року [PERSON] за адресою її реєстрації: [ADDRESS] . У зв`язку з виявленням цієї обставини [PERSON] було виписано повідомлення про припинення надання субсидії та запропоновано добровільно повернути надмірно перераховану їй субсидію в загальній сумі 23\~967 грн. 00 коп. Крім того, з цього приводу працівники УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради неодноразово телефонували [PERSON] , залишали повідомлення за адресою реєстрації її місця проживання щодо необхідності погашення заборгованості по субсидії, однак безрезультатно. Оскільки [PERSON] добровільно надміру перераховану їй житлову субсидію не повертає, УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради вимушене звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01 квітня 2021 року (головуючий суддя Гринь Н.Г.) позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.25-26). За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду №280 від 30 вересня 2021 року та протоколу матеріали справи передано в провадження судді Ткаченку А.В. (а.с.43, 44). Відповідно до ч.11 ст.33 ЦПК України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених ЦПК України. \~ \~ \~ \~Як слідує з ч.2 ст.34 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії судового розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження. \~ \~ \~ \~За даних обставин цивільну справу прийнято до провадження суддею Ткаченком А.В. з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів (а.с.с55-56). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 25 травня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (а.с.68-69). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 01 березня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі залишено без розгляду (а.с.104, п.17 протоколу с/з). \~ \~ \~ \~Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, в порядку ст.178 ЦПК України 26 серпня 2021 року відповідач [PERSON] подала відзив на позов та доповнення до нього 20 вересня 2021 року (а.с.35, 37-38). Свої заперечення проти позову відповідач обґрунтовувала тим, що фактично позивач пред`являє до неї вимоги про повернення частини суми сплаченої субсидії у зв`язку з начебто прихованням нею інформації про реєстрацію в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] місця проживання її колишнього чоловіка [PERSON] як свідчення зміни у складі сім`ї, що впливає на її право на отримання житлової субсидії. Зауважила, що про реєстрацію місця проживання в житловому приміщенні ще однієї особи (відомості про яку їй не надали) їй стало відомо 12 червня 2020 року із довідки з реєстру територіальної громади. Про те, що зареєстрованою особою є [PERSON] вона дізналась вже у судовому засіданні 27 липня 2021 року при розгляді даної справи. Реєстрація його відбулася без її відома та згоди як власника квартири, як з`ясувалось, ще 23 січня 2017 року. Вважаючи, що Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради безпідставно, без згоди інших власників житлового приміщення вирішив питання про реєстрацію місця проживання [PERSON] , вона звернулася до суду з відповідним позовом щодо визнання реєстрації недійсною. На її переконання, позивачеві факт реєстрації місця проживання [PERSON] бу відомий ще у 2017 році, адже при вирішенні питання призначення субсидії УПСЗ виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради перевіряє дійсність та актуальних даних суб`єкта, який звернувся за призначенням субсидії, у тому числі за даними реєстру територіальної громади, доступ до якої у позивача є. Зауважила, що з 2005 року [PERSON] фактично в квартирі за адресою: [ADDRESS] не мешкав, а відтак його доходи жодним чином не могли вплинути на реалізацію нею права на призначення житлової субсидії та її розмір. Окрім вказаного, на думку відповідача, УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради пропущений строк позовної давності для звернення до суду з позовом: про зміни у складі її сім`ї позивачеві було відомо 23 січня 2017 року, в той час як позов до неї пред`явлено 17 березня 2021 року. \~ \~ \~ \~Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався, клопотань про надання додаткового строку не заявляв. Присутня в судовому засіданні представник позивача [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в позові. Зауважила, що на УПСЗН виконавчого комітету\~Саксаганської районної\~у місті\~ради не було покладено обов`язку перевіряти подані заяви та декларації про призначення субсидії на предмет достовірності даних, а лише надано право робити такі перевірки. Управління не могло дізнатися у 2017 році про реєстрацію у житловому приміщенні відповідача її колишнього чоловіка [PERSON] та для Управління не було установлено обов`язку перевіряти усі подані нею заяви та декларації. У даному випадку строк позовної давності повинен рахуватися від дня коли особа дізналася про порушення свого права або про особу, яка його порушила. День, коли Управління дізналося про те, що відповідач надала недостовірні дані є 12 червня 2020 року, що підтверджується копією довідки з реєстру територіальної громади. Відтак, строк звернення до суду з позовом не пропущений. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Бенік Н.І. заперечували проти їх задоволення з підстав, викладених у відзиві. Додатково відповідач зазначила, що з колишнім чоловіком [PERSON] вони не мешкають разом з 2005 року. До 2021 року він був співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки разом з нею та донькою приймав участь у приватизації приміщенні. Належну [PERSON] 1/3 частку у квартирі вона викупила у нього у серпні 2021 року, про його реєстрацію в квартирі дізналась у липні 2021 року при розгляді даної справи. До того часу про вказану обставину вона не знала, для призначення субсидії надавала документи за переліком, як того вимагав закон, у тому числі довідки про зареєстрованих осіб у квартирі за даними, що знаходились у віданні Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, а тому УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради об`єктивно знало про реєстрацію [PERSON] в квартирі ще у 2017 році. Вважає, що субсидію вона отримувала законно, жодних недостовірних даних не повідомляла, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення позову / доказів, зупинення / поновлення провадження у справі не вживались. Суд, дослідивши матеріали справи, вимоги та зміст позовної заяви, заперечень на неї, надавши оцінку доказам в їх сукупності, врахувавши позицію сторін, приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] з 2015 року в окремі періоди отримувала житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , у тому числі з 01 лютого 2017 року по 31 січня 2019 року, з 01 жовтня 2019 року по 30 червня 2020 року. Власником 2/3 частин житлового приміщення є [PERSON] , яка значиться зареєстрованою в ньому з 04 січня 1991 року (1/3 на підставі свідоцтва про право власті на житло № [NUMBER] від 21 лютого 1996 року, інша 1/3 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу частки квартири від 05 липня 2021 року, а.с.102). Так, 22 травня 2018 року [PERSON] звернулась до\~УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради із заявою за №488 про призначення житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 «Про спрощення надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового» (зі змінами та доповненнями), якою затверджено відповідне Положення про порядок призначення житлових субсидій (далі Положення) (а.с.7). Для оформлення субсидії [PERSON] подала декларацію про доходи і витрати, де у розділу І пункту 3\~«дані про осіб, яка входять до складу домогосподарства, і їх зареєстроване місце проживання у житловому приміщенні / будинку» зазначила лише себе: [PERSON] , сімейний стан розлучена, адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , дата народження [INFO] , серія та номер паспорта [NUMBER] . У розділі ІІ «дані про членів сім`ї зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їх місця проживання (фактичного місця проживання)» вона поставила прочерки, а в розділі ІІІ задекларувала власні доходи у вигляді пенсії (а.с.8). Згідно з поданими відповідачем заявою та декларацією про доходи та майновий стан, вона як особа, яка отримує субсидію, була попереджена про відповідальність за подання недостовірної інформації як про її доходи та майновий стан, так і про доходи та майновий стан членів її сім`ї, зареєстрованих у жилому приміщенні, про що свідчить її підпис у вказаних документах. Зазначений факт відповідач також не оспорювала в ході судового розгляду справи. Як вказував позивач, субсидію з травня 2018 року відповідачеві не було призначено, оскільки вартість послуг не перевищувала обов`язкового платежу. Однак, згідно з отриманими позивачем відомостями, [PERSON] було призначено субсидію на наступні періоди з жовтня 2018 року по червень 2020 року включно. У ході проведення перевірки правильності та повноти інформації для призначення житлової субсидії [PERSON] , УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради було виявлено, що надана нею інформацію про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] є неповною, а саме нею не зазначено про реєстрацію місця проживання в цьому житловому приміщенні [PERSON] з 23 січня 2017 року. Вказану обставину встановлено з інформації з реєстру територіальної громади міста Кривий Ріг відповідно до сформованої Управлінням довідки №21364 від 12 червня 2020 року (а.с.14). В результаті надання неповної інформації про склад сім`ї надмірно виплачена субсидія за період з 01 лютого 2017 року по 30 червня 2020 року склала 23\~967 грн. 00 коп. Обставини, встановлені в ході проведення перевірки, зафіксовано в акті від 07 липня 2020 року (а.с.13). До позовної заяви також долучено зроблені позивачем розрахунки виплаченої житлової субсидії, яку отримала [PERSON] за період з 01 лютого 2017 року по 30 червня 2020 року в загальному розмірі 23\~967 грн. 00 коп. (а.с.11, 12). 09 липня 2020 року за вих. №025-53/3904 позивач направив [PERSON] повідомлення про припинення надання субсидії з 01 липня 2020 року та повернення надміру виплаченої їй суми житлової субсидії в результаті надання нею недостовірної інформації про склад сім`ї, за період з 01 лютого 2019 року по 30 квітня 2019 в сумі 3\~290 грн. 11 коп., із встановленням строку повернення до 09 серпня 2020 року та зазначенням реквізитів рахунку Мінсоцполітики України (а.с.10). 09 липня 2020 року за вих. №025-53/3905 позивач направив [PERSON] повідомлення про припинення надання субсидії з 01 липня 2020 року та повернення надміру виплаченої їй суми житлової субсидії в результаті надання недостовірної інформації про склад сім`ї за періоди з 01 лютого 2017 року по 31 січня 2019 року, з 01 жовтня 2019 року по 30 червня 2020 року в сумі 20\~676 грн. 89 коп., із встановленням строку повернення до 09 серпня 2020 року та зазначенням реквізитів рахунку УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради (а.с.9). Враховуючи, що обидва повідомлення [PERSON] проігнорувала та надміру виплачену їй житлову субсидію в добровільному порядку УПСЗ виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради не повернула, вказані обставини обумовили звернення позивача до суду з даним позовом. Надаючи оцінку обґрунтованості пред`явлених вимог, суд виходить з такого. Спірні правовідносини сторін регулюються приписами ЦК України, Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, Порядку повернення коштів, надмірно виплачених за призначеними субсидіями, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 29 грудня 1997 року № 39/283/90/5 (зі змінами та доповненнями в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до\~п.п.3,\~4\~Положення,\~житлова субсидія\~є безповоротною\~адресною державною\~соціальною допомогою\~мешканцям домогосподарств,\~що проживають\~в житлових\~приміщеннях (будинках)\~і не\~можуть самотужки\~платити за\~житлово-комунальні\~послуги,\~оплачувати витрати\~на управління\~багатоквартирним будинком.\~Отримання житлових\~субсидій не\~пов`язане і\~не тягне\~за собою\~зміни форми\~власності житла. Право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, що проживають у житлових приміщеннях (будинках). Тобто, отримавши кошти з Державного бюджету України у вигляді субсидії, [PERSON] фактично набула право власності на них. У відповідності до п.9 Положення, призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Згідно з\~п.п.22,\~24\~Положення,\~житлова субсидія\~призначається одному\~із членів\~домогосподарства,\~які зареєстровані\~в житловому\~приміщенні (будинку). За рішенням комісії житлова субсидія може призначатися одному із членів домогосподарства, які не зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому на підставі договору наймання (оренди) житла (далі - орендарі), або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію, у разі, коли їм нараховується плата за житлово-комунальні послуги. За рішенням\~комісії житлова\~субсидія може\~призначатися одному\~із членів\~домогосподарства,\~які не\~зареєстровані в\~житловому приміщенні\~(будинку),\~але фактично\~проживають у\~ньому без\~укладеного договору\~наймання (оренди)\~житла,\~у разі,\~коли вони\~є внутрішньо\~переміщеними особами.\~У такому\~разі склад\~домогосподарства декларується\~заявником під\~час звернення\~за призначенням\~житлової субсидії. Рішення\~про призначення\~(відмову\~в призначенні)\~житлової субсидії\~у таких\~випадках приймається\~комісією на\~підставі акта\~обстеження матеріально-побутових\~умов домогосподарства. Житлова субсидія не може призначатися одночасно за зареєстрованим місцем проживання особи та за місцем її фактичного проживання. Житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. Аналізом вказаних норм підзаконних актів суд приходить до висновку, що для призначення субсидії важливим є не тільки факт реєстрації відповідної особи у певному житловому приміщенні, але й фактичне проживання такої особи в цьому приміщенні. Обов`язок щодо надання достовірної інформації про цих осіб та їх доходи з метою отримання субсидій у відповідності до Положення покладено на отримувача субсидій. Свідченням цьому є також форма декларації про доходи і витрати особи, яка звернулася за призначенням житлової субсидії, де відомості про осіб, які є зареєстрованими, або ж фактично проживають незалежно від місця реєстрації поділені на окремі розділи. Механізм повернення надмірно перерахованої (виплаченої) житлової субсидії регламентований Положенням та передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями. У разі відмови громадянина добровільно повернути цю суму, питання про її примусове стягнення вирішується органом, який призначив житлову субсидію, у судовому порядку. Крім того, у постановах від 27 березня 2019 року у справі №727/5743/15-ц, від 12 лютого 2020 року у справі №345/1183/17-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави, а тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України. Так, відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Таким чином, не може бути повернута сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії зокрема тоді, якщо позивач не доведе, що виплату здійснив добровільно, але внаслідок рахункової помилки з його боку чи недобросовісності з боку набувача субсидії. Така недобросовісність може проявлятися у несумлінному ставленні до виконання власних обов`язків, зловживанні правом у власних інтересах або в інтересах третіх осіб тощо. На цьому також акцентує увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі №727/5743/15-ц. Звертаючись до суду з вимогою про повернення безпідставно отриманої субсидії, УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради посилалось на те, що при зверненні щодо надання житлової субсидії [PERSON] подала недостовірну інформацію про склад сім`ї, а саме не повідомила про факт реєстрації в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] з 23 січня 2017 року [PERSON] . Заперечуючи проти цього та оспорюючи факт подання недостовірних відомостей про склад сім`ї, [PERSON] вказувала, що [PERSON] є її колишнім чоловіком, який з 2005 року фактично не проживає в зазначеному житловому приміщенні, на підтвердження чому долучила акт з місця мешкання від 15 липня 2020 року, засвідчений управителем ОСББ «Спаська-28» з підписами сусідів (а.с.36). Також зауважила, що при зверненні до УПСЗН виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради з приводу призначення субсидії вона надала актуальну довідку про склад сім`ї та зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , видану 15 липня 2020 року КОМ ДІС «НОВА КОМ» (а.с.40), де серед зареєстрованих осіб обліковується лише вона. Суд приймає до уваги такі доводи відповідача, оскільки вони підтверджені належними доказами та не викликають сумнівів в їх дійсності та правдивості. До того ж наявність рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2021 року у справі №214/7627/20 (а.с.108) про вселення [PERSON] до квартири за адресою: [ADDRESS] , є черговим доказовим підтвердженням факту не проживання [PERSON] у вказаному приміщенні. Що стосується наявності реєстрації [PERSON] в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , то з обсягу наявних у справі доказів дійсно встановлено, що він значиться зареєстрованим в квартирі з 23 січня 2017 року. Будучи незгодною з реєстрацією його в квартирі, на що [PERSON] як співвласник квартири не надавала згоду, з відповідним позовом вона звернулася до суду (справа №214/1404/22). 26 жовтня 2022 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення за результатами вирішення спору, яким підтверджено законність реєстрації місця проживання [PERSON] у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року у справі №214/1404/22, яке набрало законної сили 29 листопада 2022 року (а.с.109-110) слідує, що реєстрація місця проживання [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] у січні 2017 року була здійснена на підставі його звернення та доказів належності йому як співвласникові 1/3 частки квартири на той момент, що не вимагало згоди інших співвласників на вчинення цієї реєстраційної дії. Окремої уваги заслуговує також відповідь Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 14 вересня 2021 року №П-14/100.1 на звернення [PERSON] щодо реєстрації та зняття з реєстрації [PERSON] (а.с.41). За змістом відповіді реєстрація місця проживання особи, яка є співвласником житлового приміщення, при наданні ним документів на підтвердження права проживання в житлі (право власності) здійснюється без згоди інших співвласників житла. Повідомлення інших осіб про реєстрацію місця проживання особи не входить до обсягу повноважень Відділу. Таким чином, аналізом встановлених обставин та обсягу наявних доказів, суд приходить до переконання, що [PERSON] об`єктивно не була обізнана з реєстрацією в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] її колишнього чоловіка [PERSON] , оскільки згоду на це не давала, а відтак дізналась про цю обставину у 2021 році при виникненні спірних питань, обумовлених його реєстрацією. Хронологічність подій та виникнення спору з [PERSON] щодо його права на користування квартирою, оспорювання реєстрації його місця проживання позивачем є черговим свідченням цьому. З огляду на це суд не вбачає недобросовісності у діях [PERSON] як набувача субсидії чи надання нею недостовірної інформації про членів своєї сім`ї при зверненні з приводу надання їй субсидії. Доказів зворотного на підтвердження заявлених вимог позивачем суду не надано. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Враховуючи відсутність умислу у відповідача на навмисне подання неповної інформації про кількість зареєстрованих у квартирі осіб, не доведення позивачем недобросовісності її дій, фактичні обставини справи, які свідчать, що у житловому приміщенні на момент вирішення питання про отримання субсидії фактично [PERSON] не проживав, а також виходячи із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов висновку, що правові підстави, визначені ст.1215 ЦК України, які б визначали можливість стягнення с [PERSON] отриманих коштів у вигляді житлової субсидії в сумі 23\~967 грн. 00 коп. відсутні. Таким чином, у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Приймаючи таке рішення суд вважає за необхідне наголосити на тому, що контроль за перевіркою достовірності наданих особою відомостей, покладено на позивача, який протягом періоду часу з 2017 року по 2020 рік, кожного разу призначаючи [PERSON] субсидію (двічі на рік), належним чином не перевіряв інформацію щодо зареєстрованих осіб та призначав субсидію

Outcome: dismissed