Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

У червні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради Броварського району Київської області про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , з батьком дітей [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовув тим, що він перебував у цивільному шлюбі з [PERSON] від якого сторони мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Позивач зазначив, що з січня 2020 року шлюбні стосунки між сторонами припинено, внаслідок чого позивач з дітьми покинула спільне місце проживання та почала проживати з іншим чоловіком. За твердженням [PERSON] , при зустрічі з дітьми він виявив у останніх тілесні ушкодження, що й спонукало його з метою збереження життя і здоров`я дітей забрати їх від [PERSON] . Таким чином, з квітня 2020 року [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебувають на його утриманні. Позивач вказує, що він жодним чином не обмежує матір дітей у спілкуванні з ними, яка без перешкод у будь-який зручний для неї час в змозі відвідувати дітей, проте вважає неможливим їх постійне проживання з [PERSON] та її чоловіком. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.07.2020 року за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження по справі. [PERSON] заперечуючи проти вимог [PERSON] 31.12.2020 року подала зустрічний позов із вимогами до останнього, третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації у якому просила визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] з матір`ю [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що від спільного проживання сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Оскільки спільне життя із [PERSON] не склалося, [PERSON] з 28.12.2019 року разом з дітьми переїхала до іншого житла. Хоча діти зареєстровані разом із заявницею за адресою: [ADDRESS] , проживають разом із нею та її чоловіком за місцем реєстрації останнього: [ADDRESS] . За твердженням [PERSON] . 3 травня 2020 року [PERSON] шахрайським шляхом, отримавши дітей на тиждень погостювати, дітей не повернув, ізолював їх від спілкування та побачень з матір`ю, а також обмежив свободу їх вільного пересування. При цьому, під час чергової безрезультатної спроби повернути дітей 14.06.2020 року до заявниці з боку [PERSON] було застосовано фізичне насилля. [PERSON] вказує, що негативний вплив [PERSON] , його неправомірна поведінка, відсутність умов для проживання та навчання є підставою для визначення місця проживання дітей разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] . [PERSON] додатково звертає увагу суду, що вона на даний час перебуває у шлюбі, має змогу та бажання утримувати і виховувати дітей для чого створені всі сприятливі умови, які дадуть можливість дітям розвиватися. [PERSON] у судовому засіданні вимоги первісного позову підтримав та просив їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити зазначаючи, що вимоги зустрічного позову є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Крім того, вказував, що [PERSON] не дотримувалася розпорядженням Згурівської РДА від 18.03.2020 року, яким було визначено спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дітей і дозволено спілкуватись з дітьми у будь-який день тижня. Матір дітей категорично відмовлялась виконувати дане розпорядження та усіма можливими методами чинила перешкоди у спілкуванні з дітьми, що суперечило їх інтересам. До того ж, з травня 2020 року діти самостійно виявили бажання проживати разом з батьком. [PERSON] та її представник у судовому засіданні заперечили вимоги та обґрунтування первісного позову, зустрічні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представники третьої особи за первісним позовом Служби у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради Броварського району Київської області у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, надали висновок про визначення місця проживання дітей та просили розглядати справу за їх відсутності. Представники третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у цивільному шлюбі. Від вказаних стосунків у останніх народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 22,23). В судовому засіданні з`ясовано та підтверджено сторонами, що з січня 2020 року сторони подружні відносини не підтримують. У січні 2020 року [PERSON] разом з дітьми винайняли квартиру у смт. Згірівка Київської області та переїхали туди на проживання. Розпорядженням Згурівської РДА від 18.03.2020 року №100 визначено спосіб участі батька [PERSON] у спілкуванні та вихованні дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] і дозволено, крім іншого, спілкуватись з дітьми у будь-який день тижня за попередньою домовленістю з матір`ю та в її присутності. При цьому, у квітні 2020 року [PERSON] без відома [PERSON] змінили місце проживання з дітьми. Між сторонами неодноразово виникали конфліктні ситуації, в тому числі з приводу взаємовідносин [PERSON] та [PERSON] , спілкування батька з дітьми, з`ясування місцезнаходження дітей, що підтверджується письмовими заявами сторін до правоохоронних органів, служб у справах дітей, які долучені до матеріалів справи. В судовому засіданні з`ясовано, що [PERSON] з дітьми переїхали до м. Києва за адресою свого місця реєстрації по [ADDRESS] , а згодом, знову змінили місце проживання до квартири за адресою [ADDRESS] за місцем реєстрації її чоловіка. У відповідності з ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З матеріалів справи вбачається, що за фактом побиття [PERSON] [INFO] співмешканцем [PERSON] - [PERSON] внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020100050003428 від 30.05.2020 року. За результатами висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи у [PERSON] [INFO] підтверджено наявність легких тілесних ушкоджень утворених у строк вказаний в описовій частині. Непоодинокість заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] [INFO] підтверджується свідченнями дітей відібраними в межах досудового розслідування, відомостями журналу амбулаторного прийому Згурівської центральної районної лікарні (запис журналу амбулаторного прийому 12.01.2020 року). В судовому засіданні [PERSON] підтвердив та не заперечував, що з огляду на чинення йому перешкод у спілкуванні з дітьми, невиконання матір`ю дітей розпорядження щодо способів участі батька у спілкуванні та вихованні дітей, невідвідування дітьми навчальних закладів, факт нанесення дітям тілесних ушкоджень, з метою захисту інтересів дітей прийняв особисте рішення та залишив [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] проживати разом із ним. Таким чином, з квітня 2020 року малолітні діти мешкають з батьком за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено та підтверджено наданими доказами, що на час розгляду справи [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] більше 3 (трьох) років проживають разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] де зареєстроване його місце проживання разом з матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] , яким вказана трикімнатна квартира надана на умовах найму. Згідно Акта обстеження Войтівської сільської ради матеріально-побутових умов проживання від 20.05.2020 року у сім`ї [PERSON] створені всі умови для проживання неповнолітніх. За місцем постійного проживання діти [PERSON] та [PERSON] начаються у «Загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів - дитячий садок». Діти завжди охайні, доглянуті та забезпечені всім необхідним навчальним приладдям. Батько завжди цікавиться шкільним життям дітей, спілкується з педагогами, при цьому за весь період навчання дітей в школі, мама контакт зі школою підтримує вкрай рідко, жодного разу не цікавилась успіхами дітей та не приймала участі у їх навчанні та вихованні, що підтверджується довідками виданими директором НВК (а.с. 182-183). Відповідно до характеристик виданих директором Войтівського НВК І-ІІІ ступенів від 27.05.2021 року, [PERSON] навчається з 02.09.2020 року. За змістом зазначеної довідки [PERSON] завзятий і позитивний учень класу та має багато друзів. Навчальні заняття без поважних причин не пропускає. [PERSON] навчається в школі з 01.09.2020 року, виявляє достатній рівень знань, бажання та інтерес до навчання, завжди відповідально ставиться до виконання навчально-трудових завдань. Діти відвідують додаткові заняття. При цьому, в довідках зазначено про створення всіх необхідних житлово-побутових умов для нормального розвитку дитини, про що додається акт обстеження, який проводився комісією навчального закладу. Відповідно до довідки ТОВ «Українська молочна компанія» від 26.05.2021 року №239 [PERSON] займає посаду оператор машинного доїння та його дохід за період з 01.02.2020 року по 30.04.2021 року склав 254 615, 90 грн. Також, відповідно до характеристики ТОВ «Українська молочна компанія» від 25.05.2021 року №237, [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони, відповідальний та працелюбний. До дисциплінарних стягнень та зауважень не притягався. З огляду на зазначене вбачається, що проживаючи з батьком діти забезпечені належними умовами проживання та освітнього розвитку, чим спростовуються твердження [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, вимагаючи визначити місце проживання дітей разом із матір`ю за адресою [ADDRESS] та стверджуючи про створення сприятливих і належних умов для проживання у вказаній квартирі [PERSON] у судовому засіданні спростувала не лише своє відношення до вказаного помешкання але й підтвердила відсутність права власності на вказане житло у її чоловіка. Нормами ч. ч. 3, 4 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. На час звернення [PERSON] до суду з позовом, малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] не мали десяти років, їх батьки мешкають окремо, вони не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні сини. Ст. 51 Конституції України кожному з подружжя гарантовані рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Нормами ч 1, ч. 2 ст. 161 цього Кодексу передбачено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ст. ст. 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. За приписами ч. 4, ч. 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної з захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 (далі - Порядок), органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у м. Києві та м. Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад. П. 72 Порядку вказано, що під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. При вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Служба у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради Броварського району Київської області у висновку від 14.01.2022 року за №5 врахувала обставини, передбачені вищевказаним Порядком, та вважає, що в найкращих інтересах малолітніх дітей, визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , разом з їх батьком [PERSON] (Т.2 а.с.61-62). З матеріалів справи вбачається, що висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей Згурівської селищної ради Броварського району Київської області ґрунтується на аналізі Актів обстеження умов проживання, інформації з дошкільних та шкільних навчальних закладів, характеристик дітей та батьків, висновків психолога, довідок лікарняних закладів, правоохоронних органів. Вказаний висновок збігається за своїм змістом із висновком Згурівської райдержадміністрації Київської області, як органу опіки та піклування від 19.11.2020 року №6-28/1731 (Т.1 а.с 180). За правилами ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, у суду немає підстав ставити під сумнів компетентність та належність указаного висновку. Протилежного [PERSON] в судовому засіданні не доведено. Враховуючи сталі соціальні зв`язки, які склались у малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , їх психологічний стан після непорозумінь з відчимом, суд вважає, що визначення місця проживання дітей з батьком [PERSON] , на сьогодні, максимально відповідатиме найкращим інтересам дітей і забезпечить їх можливість спілкуватися і жити разом. Більше того, у судовому засіданні [PERSON] підтверджено, що на даний час вона має безперешкодну можливість у спілкуванні та відвідуванні дітей. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] разом з батьком [PERSON] , а в задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved