Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

09.01.2023 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернувся позивач АТ „Таскомбанк», представник позивача Бондаренко М.Г. з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача [PERSON] 18.01.2023 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. \~ \~ \~ \~19.01.2023 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін на 02.03.2023 року. \~ \~ \~ \~02.03.2023 року розгляд справи відкладений до 27.03.2023 року в зв`язку із хворобою судді. \~ \~ \~ \~Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано. \~ \~ \~ \~Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1415736640 від 19.11.2021 року в сумі 194 709.29 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 19 листопада 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1415736640. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~п.1.1. договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору № 1415736640 від 19.1.2021 року, позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 158 967,01 грн.; строк користування 42 місяці; річні проценти 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Паспорті кредиту, отже кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. 17.12.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (клієнт) та АТ «Таскомбанк» (фактор) укладено договір факторингу № 172211, відповідно до якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступати факторові право вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до умов вищезазначеного договору, позивач є новим кредитором боржника [PERSON] за кредитним договором № 1415736640 від 19.11.2021 року. Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджується Реєстром прав вимоги до договору факторингу, випискою та розрахунком заборгованості, вказана інформація є відомою боржнику. Умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Станом на 26.12.2022 року заборгованість позичальника за кредитним договором становить 194 709,29 грн., з яких: - \~ \~ \~ \~157\~453,20 грн., заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); - \~ \~ \~ \~8,32 грн., заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); - \~ \~ \~ \~37\~247,77 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена), що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та виписками. Позивачем надіслано відповідачу повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитним договором в стислі терміни, однак порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідачем наданий відзив на позовну заяву не наданий. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. \~ \~ \~ Судом\~встановлено такі\~факти та\~відповідні їм\~правовідносини. Судом встановлено, що 19 листопада 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1415736640, що підтверджується копією договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1,2.3 ст. 207 ЦК України - Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Таким чином судом встановлено, що договір між сторонами відповідає формі, передбаченій ст. 207,208,1047, 1055 ЦК України, оскільки вчинений у письмовій формі та підписаний уповноваженими особами. Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 214 ЦК України - До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1,2 ст. 516 ЦК України - Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Судом\~встановлено,\~що 17.12.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (клієнт) та АТ «Таскомбанк» (фактор) укладено договір факторингу № 172211, відповідно до якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступати факторові право вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до умов вищезазначеного договору, позивач є новим кредитором боржника [PERSON] за кредитним договором № 1415736640 від 19.11.2021 року. Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджується Реєстром прав вимоги до договору факторингу, випискою та розрахунком заборгованості, вказана інформація є відомою боржнику. Умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Станом на 26.12.2022 року заборгованість позичальника за кредитним договором становить 194 709,29 грн., з яких: - \~ \~ \~ \~157\~453,20 грн., заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); - \~ \~ \~ \~8,32 грн., заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); - \~ \~ \~ \~37\~247,77 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена), що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та виписками. Позивачем надіслано відповідачу повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитним договором в стислі терміни, однак порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 518 ЦК України - \~Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Наслідком неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у платі новому кредиторові, а може впливати на визначення боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредиторові за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Таким висновок відповідає правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 555/2428/15-ц (провадження № 61-33585св18). Таким чином у позивача виникло право вимоги до відповідача за договором № 1415736640 від 19.11.2021 року на підставі договору про відступлення права вимоги. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Доказів сплати боргу первісному кредиторові відповідач суду не надав. На підставі\~вищевикладеного,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~підстав для\~ \~задоволення позовних\~вимог,\~оскільки відповідачем\~не надано\~доказів про\~належне \~виконання взятих\~на себе\~зобов`язань\~ні первісному,\~ні новому\~кредиторам.\~Відповідно з\~ відповідача\~на \~користь позивача\~підлягає стягненню\~заборгованість за\~кредитним \~ договором\~№ 1415736640 від\~19.11.2021 року у сумі 194 709.29 грн., яка складається з наступного: - \~ \~ \~ \~157\~453,20 грн., заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); - \~ \~ \~ \~8,32 грн., заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); - \~ \~ \~ \~37\~247,77 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог, 2 920.64 грн., оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved