Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТзОВ «Кріс-Віт Україна» звернулося в суд з позовом до ТзОВ «Україна-Баїв», [PERSON] про стягнення збитків. Позовні вимоги, мотивує тим, що з метою реалізації свого основного виду діяльності (вирощування зернових сільськогосподарських культур) 30.04.2010 року товариство уклало з [PERSON] договір оренди земельної ділянки, розташованої у Луцькому районі, площею 2,6386 га, кадастровий номер 0722884300:04:000:1335 строком на 10 років, внаслідок чого дана ділянка була передана позивачеві та використовувалась ним. Вказує, що на початку 2016 року стало відомо, що 01 грудня 2015 року ця земельна ділянка була передана в оренду також ТзОВ «Україна-Баїв». У зв`язку із цим, товариство звернулося до суду з позовом про визнання недійсним повторного договору оренди та скасування державної реєстрації прав оренди за ТзОВ «Україна-Баїв». Рішенням Луцького міськрайонного суду від 28 липня 2018 року у справі №161/2206/16-ц вищезазначений договір оренди був визнаний недійсним та скасовано державну реєстрацію. Враховуючи дані обставини, вважає, що ТзОВ «Кріс-Віт Україна» не мало змоги у 2016 та 2017 роках використовувати орендовані земельні ділянки, оскільки повторний договір оренди був на той час чинним, а державна реєстрація речових прав оренди на земельну ділянку була проведена за ТзОВ «Україна-Баїв». Тому неможливість користування даною земельною ділянкою фактично унеможливило отримання прибутку від звичної для себе господарської діяльності продажу вирощених сільськогосподарських культур, що завдало збитків товариству в сумі 15953,46 грн. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідачів на свою користь збитки в розмірі 15953,46 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 07 грудня 2021 року закрито провадження в частині позовних вимог до ТзОВ «Україна-Баїв» у зв`язку з відмовою від позову до даної особи (т. 2 а.с. 232). Від представника позивача надійшло клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав, викладених у заяві. Представник відповідача також подав заяву про слухання справи у його відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що 30.04.2010 року між [PERSON] та ТзОВ «Кріс-Віт Україна» був укладений договір оренди землі №21, розташованої у Луцькому районі, площею 2,64 га, кадастровий номер 0722884300:04:000:1335 строком на 10 років. Вказана земельна ділянка відповідно до акту прийому-передачі була передана відповідачем для використання позивачем (т. 1 а.с. 10-2). Відповідно до пунктів 37-39, 42 та 43 договору оренди землі дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється достроково шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України та умов цього договору. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань та обов`язків, передбачених цим договором. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права, включаючи витрати на судове провадження, якщо таке має місце. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних; доходи які орендар міг би реально отримати в разі неналежного виконання орендодавцем умов договору; у разі дострокового розірвання договору через порушення його умов орендодавцем, останній має відшкодувати орендарю комерційні збитки, які розраховуються на підставі даних бухгалтерського обліку і аналізу родючості ґрунту. Орендар передає ділянку тільки після отримання відшкодування (т. 1 а.с. 11-зворот). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2017 у цивільній справі № 161/2206/16-ц, яке набрало законної сили, ухвалено визнати недійсними договір оренди землі № 958, укладений 01.12.2015 (щодо земельної ділянки площею 2,6386 га, кадастровий номер 0722884300:04:000:1335, адреса: село Одеради Луцького р-ну Волинської обл.), сторонами якого є орендодавець [PERSON] і орендар ТзОВ «Україна-Баїв» та скасовано державну реєстрацію цього договору (запис про речове право № 12708501 від 23.12.2015) (т. 1 а.с. 14-30). Зазначеним судовим рішенням встановлено, що [PERSON] передала ту саму земельну ділянку з кадастровим номером 0722884300:04:000:1335 в оренду відповідачу ТзОВ «Україна-Баїв», що стало підставою для визнання недійсним відповідного договору, адже земельна ділянка на цей час уже перебувала в оренді у позивача ТзОВ «Кріс-Віт Україна». Згідно з висновком судово-економічної експертизи від 31.07.2020, яка проведена судовим експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Кочетовою І. Ю., розмір збитків (упущеної вигоди) ТзОВ «Кріс-Віт Україна» за 2017 та за 2018 рік, заподіяних незаконною передачею орендованої товариством земельної ділянки площею 2,6386 га з кадастровим номером 0722884300:04:000:1335, власником якої є [PERSON] , ТзОВ «Україна-Баїв», складає 15953,46 грн (т. 1 а.с. 114). За змістом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до частини 1, пунктів 1, 2 частини 2 статті 22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Земельний кодекс\~України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів. Згідно із частиною 2 статті 152\~ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до частин 1, 3 статті 157\~ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправних дій. Відповідно до пункту 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 19\~квітня 1993\~року №\~284 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Порядок), збитки відшкодовуються власникам землі та землекористувачам. Згідно із пунктом 3 зазначеного Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Таким чином, з моменту укладення між орендодавцем [PERSON] і орендарем ТзОВ «Україна-Баїв» нового договору оренди земельної ділянки та до моменту визнання його недійсним первинному орендарю - позивачу у цій справі ТзОВ «Кріс-Віт Україна» були завдані збитки у вигляді упущеної вигоди. Відтак, в діях [PERSON] наявні всі елементи цивільного правопорушення: протиправна поведінка, завдання збитків та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі укладення та належного виконання договору і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості позивача отримати прибуток. Такий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 13 січня 2021 року в справі № 925/1525/19. Так, позивач звертаючись до суду з позовом на підставі статей 22, 1166\~ЦК України та обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення збитків (упущеної вигоди) зауважив, що внаслідок самовільного зайняття відповідачем земельних ділянок позивач не отримав доходів, які міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушено, оскільки мав намір на зазначених земельних ділянках засіювати сільськогосподарські культури (боби сої) і відповідно у 2017 та 2018 роках отримати з цього свій основний дохід. Згідно Наказу № 4 «Про затвердження посівів в розрізі сільськогосподарських культур на полях у 2017р.» від 05.01.2017р. ТзОВ «Кріс-Віт Україна» було затверджено посіви сільськогосподарських культур на орендованих полях. Зокрема, згідно накладної на передачу готової продукції № 3 від 23.10.2017 р. було оприбутковано 205,03 т сої, як наслідок, - період реалізації даної с/г продукції має становити не раніше кінця жовтня 2017р. , отже, реалізація даної продукції могла б здійснюватися й у 2018 році. Відповідно до Статистичного звіту 29-сг «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 1 грудня 2017 р. ТзОВ «Кріс-Віт Україна», середня урожайність бобів сої у 2017р. склала 2,05 т/га, тобто загальний обсяг втрат урожаю склав 2,6386 га*2,05 т/га=5,41 т. Неодержаний дохід від реалізації 5,41 т бобів сої ТОВ «Кріс-Віт Україна» за 2017 рік (не раніше 23.10.2017) = 11077,00грн з ПДВ/т*5,41 т = 59926,57 грн з ПДВ. Ймовірна упущена вигода ТОВ «Кріс-Віт Україна» за 2017 рік за умовами говору оренди землі № 21 від 30.04.2010 р. = Дохід від реалізації бобів сої (без ПДВ) - розмір втрат врожаю * Виробнича собівартість бобів сої = 59926,57/1,2-(5,41*6281,95) = 49938,81 33985,35 = 15953,46 грн. Отже, експертом зроблено висновок, що розмір збитків (упущеної вигоди) ТОВ «Кріс-Віт Україна» за 2017-2018 роки, заподіяний незаконною передачею орендованої товариством земельної ділянки (площа, 2,6386 га, кадастровий номер 0722884300:04:000:1335, власник [PERSON] ) для ТОВ «Україна- Баїв» становить 15953,46 грн. (т. 1 а.с. 63). Для розрахунку суми неодержаних доходів позивач узяв середні показники врожайності по області, району, і вирахував із загальної кількості та вартості врожаю, що він міг би отримати при самостійному господарюванні на землях, суми витрат, які він обов`язково мав би понести на вирощування, збір врожаю на цих земельних ділянках тощо. Таким чином, внаслідок протиправних дій відповідача, на орендованій позивачем земельній ділянці площею 2,6386 га, кадастровий номер 0722884300:04:000:1335, землекористувачу ТзОВ «Кріс-Віт Україна» було заподіяно збитки у вигляді неодержаного доходу (упущеної вигоди) на загальну суму 15953,46 грн. Ухвалою суду від 13.07.2022 у справі було призначено судово-економічну експертизу. Відповідно до висновку експерта № 2552 від 17.08.2022 року за результатами проведеної судової економічної експертизи Волинським відділенням Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз розмір збитків (упущеної вигоди) ТзОВ «Кріс-Віт Україна» внаслідок неодержанням доходів за час тимчасового невикористання товариством протягом 2017 року земельної ділянки площею 2,6386 га, кадастровий номер 0722884300:04:000:1335, адреса - село Одеради Луцького району Волинської області, що належить на праві власності [PERSON] документально необґрунтований. Імовірний показник упущеної вигоди має від`ємне значення (- 9591,77 грн) (т. 3 а.с. ). Відповідно до частини 3 статті 102\~ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд, вищевказаний висновок експерта до уваги не приймає, оскільки він суперечить встановленим у справі обставинам. Щодо заявлених відповідачем підстав для відмови у позові з огляду на пропуск позивачем строків позовної давності суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, що визначено ст. 261 ЦК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~264\~ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц). Як встановлено судом вище, ТзОВ «Кріс-Віт Україна» не мало змоги обробляти земельні ділянки у 2016-2018 (по день набрання законної сили постанови апеляційного суду Волинської області від 16.04.2018 року, якою залишено без змін рішення Луцького міськрайонного суду від 28.07.2017 року про скасування державної реєстрації повторних договорів оренди). Водночас в рамках цієї справи позивач ставить вимогу про стягнення збитків, заподіяних неможливістю отримати і продати врожай, вирощений у 2017 році. Збір врожаю (сої) у 2017 році відбувався восени, а реалізація врожаю (тобто, отримання доходів), згідно висновку експерта, розпочалася ТзОВ «Кріс-Віт Україна» в жовтні 2017 року і продовжувалася у 2018 році. Тому, на переконання суду, звернувшись із позовом до суду в серпні 2020 року, ТзОВ «Кріс-Віт Україна» не допустило пропуску строку позовної давності. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч.2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення. За змістом ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесення витрат на правову допомогу, представником позивача подано до суду наступні документи: копію витягу з договору про надання послуг професійної правничої допомоги від 19.08.2020 р., копію акта прийому-передачі наданих адвокатом послуг професійної правничої допомоги від 20.10.2022 року та копію платіжного доручення № 336 від 19.10.2022 р. на загальну суму 18000,00 грн. (т. 3 а.с. ). Враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час затрачений на їх виконання, а також складність даної справи з відповідача на користь позивача, слід стягнути 2000,00 грн. судових витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, саме такий розмір на думку суду буде співрозмірним та достатнім. На підставі викладеного та

Outcome: approved