Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрований 12 липня 2011 року у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис 132. Позов мотивує тим, що [INFO] у шлюбі народився син [PERSON] . Спільне життя не склалось, через різні погляди на життя та сімейні обов`язки, у зв`язку з чим часто відбувалися сварки, які поступово привели до того, що стали чужими людьми. Шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення та подальше спільне життя є неможливим та суперечить його інтересам. Просить позов задоволити. Сторони у судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись про таке належно та вчасно, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідач також визнала позов та не заперечила про його задоволення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 10 березня 2023 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 27 березня 2023 року. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 10 березня 2023 року на адресу суд надійшла заява від відповідачки [PERSON] про визнання позову, остання не заперечує про розірвання шлюбу (а.с.12). Оскільки відповідач визнала, пред`явлений до неї позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд, враховуючи положення ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12 липня 2011 року [PERSON] та [PERSON] 12 липня 2011 року зареєстрували шлюб у Галицькому відділ державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис 132 (а.с.16). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 липня 2013 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (а.с.4). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивача будувати у подальшому сімейні стосунки через різні погляди на життя та відношення до інституту сім`ї, внаслідок яких втрачено почуття любові, поваги у подружжя, припинено подружні стосунки, не ведеться спільне господарство. Сторони не підтримують жодних подружніх відносин. Враховуючи вищенаведене, шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки такий носить виключно формальний характер. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп., згідно квитанції №64833311 від 21 лютого 2023 року. З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 536 грн. 80 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 536 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved