Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/8 від заробітної плати щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що вона є рідною матір`ю відповідача, єдиним доходом та засобом її існування є пенсія за віком, інших джерел доходу немає. Оскільки її матеріальне становище є вкрай нужденним, а її рідний син матеріальну допомогу їй добровільно не надає, тому просить стягувати з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. Третя особа надала до суду пояснення, в якому зазначає, що позивач має гарантовану щомісячну грошову підтримку у виді пенсії, розмір якої забезпечує визначений законодавством прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність. Крім того, вказує на те, що твердження позивача щодо відсутності у відповідача інших утриманців не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки на підставі судового наказу від 17.10.2022 у справі №133/1563/22 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі частини доходу боржника, а на підставі постанови Житомирського апеляційного суду від 01.03.2023 у справі №278/1451/21 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у твердому грошовому розмірі 7000 грн. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.03.2023 відмовлено відповідачу [PERSON] у прийнятті визнання позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матеріта продовжено судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на таке. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є непрацездатною особою та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] (а.с.2). Позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Згідно з довідкою про доходи, виданої пенсіонеру [PERSON] , позивач перебуває на обліку в Козятинському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в вінницькій області та отримує пенсію за віком. За період з лютого 2022 року по липень 2022 року позивачу виплачено пенсію за віком на загальну суму 50652,84 гривень. При цьому розмір щомісячної пенсії, починаючи з березня 2022 року становить 8464,64 гривень (зворот а.с.4). Згідно з ч. 1, 2 ст. 172 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Положеннями ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відтак, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №212/1055/18-ц. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Виходячи з вимог закону, обставин справи та позицій сторін, а також враховуючи те, що позивач, починаючи з березня 2022 року, отримує пенсію за віком в розмірі 8464,64 гривень щомісячно, що є більшими за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, який з 01 липня 2022 року становить 2027 гривні, доказів про щомісячний розмір понесених нею витрат на лікування тощо, а також про те, що вона має скрутне матеріальне становище позивачем до суду не надано, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову за недоведеністю заявлених вимог.

Outcome: dismissed