Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

ФО-П [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Мотальова-Кравець В.Ю., через систему «Електронний суд» звернулася до Київського районного суду м.Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останнього 30\~737,78 грн. заборгованості по орендній платі, 15960,00 грн. вартості не повернутого з тимчасового користування обладнання, 43\~315,56 грн. сума неустойки, що всього складає 86695,56 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування\~\~позовних вимог представник позивача посилається на те, що 05 квітня 2021 року року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір оренди №А00108460, за яким, Орендодавець надає Орендатору у тимчасове платне користування обладнання, а Орендар зобов`язується прийняти обладнання та сплачувати Орендодавцю оренду плату та, по закінченню терміну оренди, повернути йому обладнання на умовах визначених даним договором. В рамках дії даного Договору, згідно Акту передачі обладнання в оренду на строк з 08.04.2021 р. по 14.04.2021 р. Орендодавець передав Орендарю в оренду обладнання, а саме: «Риштування будівельні рамні «Варіант», у складі, 1 компл.» , вартість оренди за добу становить 130,00 грн., вартість обладнання у зазначеній в Додатку комплектації 49 875,28 грн. Найменування, вартість обладнання та ціна оренди обладнання вказана в акті передачі обладнання в тимчасове користування № 00000022243 від 07.04.2021 року та Додатку від 07.04.2021 року, які є додатками до договору оренди №А00108460 від 05.04.2021 року та були підписані Сторонами. «Риштування будівельні рамні «Варіант», у складі 1 компл.» , вартість оренди за добу становить 70,00 грн., вартість обладнання у зазначеній в Додатку комплектації 37 955,84 грн. Найменування, вартість обладнання та ціна оренди обладнання вказана в акті передачі обладнання в тимчасове користування № 00000023263 від 08.04.2021 року та Додатку від 08.04.2021 року, які є додатками до договору оренди №А00108460 від 05.04.2021 року та були підписані Сторонами. Так, обладнання, за актом передачі обладнання у тимчасове користування від 08.04.2021 року було повернуто 08.06.2021 року, про що було складено відповідний акт повернення обладнання з тимчасового користування від 08.06.2021 року, термін оренди склав 60 діб. Обладнання, за актом передачі обладнання у тимчасове користування від 07.04.2021 року було частково повернуто 07.06.2021 року, про що було складено відповідний акт часткового повернення обладнання з тимчасового користування від 07.06.2021 року, термін оренди склав 60 діб. Орендар свого обов`язку щодо сплати орендної плати за користування частиною неповернутого майна не виконує та не вносить плату за користування майном, що є підставою для розірвання договору оренди та повернення майна Орендодавцеві. 24.11.2022 р., в порядку застосування умов Договору на адресу Орендаря було направлено повідомлення (вимогу) за договором оренди з вимогами негайно повернути обладнання та погасити заборгованість по орендній платі, однак вимога була залишена без реагування. Станом на 11.11.2022 р., розмір заборгованості перед Позивачем за Договором оренди №А00108460 від 05.04.2021 року становить 70 735,56 грн. Крім того, відповідно до п.6.2.8 договору, Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцеві за відповідним Актом передачі обладнання з тимчасового користування в комплектному і технічно справному стані після закінчення терміну оренди або протягом 2-х діб з моменту отримання вимоги від Орендодавця. Відповідно до п. 4.4. договору оренди №А00108460 від 05.04.2021 року ..... У випадку не повернення обладнання у зв`язку із закінченням терміну оренди в дводенний строк, Орендодавець має право самостійно забрати обладнання за адресою його розташування...... або Орендодавець має право відмовитися від прийняття обладнання, про що зобов`язаний сповістити Орендаря (в т.ч. в телефонному режимі або за допомогою електронної пошти). Орендар у такому випадку зобов`язаний відшкодувати Орендодавцеві збитки (вартість обладнання) протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або отримання письмового повідомлення про відмові від прийняття обладнання». 24.11.2022 року Позивач направив на адресу Відповідача лист-вимогу щодо повернення обладнання, а у разі не повернення обладнання Орендодавець відмовляється від прийняття обладнання, а Орендар зобов`язаний сплатити його вартість у зв`язку з відмовою від прийняття обладнання. До теперішнього часу орендоване обладнання, у зв`язку із закінченням строку оренди та направлення вимоги про повернення обладнання, Відповідачем не повернуто та не сплачена його вартість. Отже, Відповідач свої обов`язки передбачені п.6.2.8 договору, відносно повернення орендованого обладнання, у повному обсязі не виконав. Свої обов`язки Орендодавець ФОП [PERSON] , відповідно до умов договору оренди, виконала у повному обсязі письмово повідомила Орендаря, що у разі не повернення обладнання протягом 7 днів з моменту отримання листа, Позивач відмовляється від прийняття орендованого обладнання, а [PERSON] зобов`язаний сплатити його вартість у розмірі 15 960,00 грн. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, на момент пред`явлення цього позову орендоване обладнання не повернуто та не сплачена його вартість. Отже, Відповідач зобов`язаний сплатити на користь Позивача вартість не повернутого орендованого обладнання, у розмірі 15 960,00 грн. Також позивач зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить: суму судового збору за подання позовної заяви у розмірі 992 грн. 40 коп., та судових витрат Позивача на професійну правничу допомогу, яка попередньо становить 5000 грн 00 коп., а загалом 5992 грн. 40 коп. У зв`язку з викладеним представник позивача звернулась до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. На виконання вказаних вимог, судом було сформовано запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача у справі та 22.12.2022 отримано відповідну довідку. Ухвалою суду від 22.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просили справу розглядати за їх відсутності та у разі неявки відповідача розглядати справу з винесенням заочного рішення (а.с.1-10). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с.45-47,51,54), відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Частиною 1 ст. 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 16.03.2023, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлялись про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачів та згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~ постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~статті 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6\~Конвенції\~про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 05 квітня 2021 року року між ФОП [PERSON] (Орендодавець) та [PERSON] (Орендар) було укладено Договір оренди №А00108460 (далі - Договір), за яким, Орендодавець надає Орендатору у тимчасове платне користування обладнання, а Орендар зобов`язується прийняти обладнання та сплачувати Орендодавцю оренду плату та, по закінченню терміну оренди, повернути йому обладнання на умовах визначених даним договором (а.с.22). Згідно копії прибутково касового ордеру № 3 291 від 05.04.2021 від [PERSON] прийнято 2 700,00 грн. за договором оренди №А00108460 від 05.04.2021 (а.с. 25). Відповідно до Додатку від 7 квітня 2021 року до договору оренди обладнання № А00108460 від 5 квітня 2021 року на строк з 08.04.2021 р. по 14.04.2021 р. ФОП [PERSON] передла [PERSON] в оренду обладнання, а саме: «Риштування будівельні рамні «Варіант», у складі, 1 компл.» , вартість обладнання у зазначеній в Додатку комплектації 49 875,28 грн, вартість оренди за добу становить 130,00 грн., у складі зазначеному в Акті 00000022243 від 7 квітня 2021 року передачі обладнання у тимчасове користування, строком на 7 діб (а.с.23); «Риштування будівельні рамні «Варіант», у складі 1 компл.» , вартість обладнання у зазначеній в Додатку комплектації 37 955,84 грн., вартість оренди за добу становить 70,00 грн., у складі зазначеному в Акті 00000023263 від 8 квітня 2021 року передачі обладнання у тимчасове користування, строком на 7 діб (а.с.23 зворотній бік). ФОП [PERSON] було прийнято від [PERSON] за договором оренди №А00108460 від 05.04.2021 згідно копії прибутково касового ордеру № 3 377 від 07.04.2021 року суму у розмірі 210,00 грн (а.с.25), згідно копії прибутково касового ордеру № 3 431 від 08.04.2021 року - 1420,00 грн (а.с.25 зворотній бік). Відповідно до акту часткового повернення обладнання з тимчасового користування від 07.06.2021 року, було частково повернуто обладнання за актом передачі обладнання від 07.04.2021 за договором оренди №А00108460 від 05.04.2021, термін оренди склав 60 діб (а.с.24). Вартість не повернутого орендованого обладнання згідно рахунку № 595 від 19.07.2021 року за договором №А00108460 від 05.04.2021 складає 15\~960,00 грн (а.с.26). Відповідно до акту повернення обладнання з тимчасового користування від 08.06.2021 року, було повернуто обладнання за актом передачі обладнання №00000023263 від 08.04.2021, термін оренди склав 60 діб (а.с.24 зворотній бік). Згідно копії прибутково касового ордеру № 8\~781 від 22.06.2021 від [PERSON] прийнято 1590,00 грн за договором оренди №А00108460 від 05.04.2021 (а.с.25 зворотній бік). \~ \~ \~ \~24.11.2022. на адресу відповідача було направлено лист-вимогу, щодо сплати заборгованості за договором оренди та повернення обладнання (а.с. 16-18). \~ \~ \~ \~У визначений у договорі строк, відповідач свого зобов`язання належним чином не виконав. Свої зобов`язання відповідач не виконав і на час розгляду справи. Відповідно до ст. 509 ЦК України,\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу.\~ Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши зазначений договір оренди, на умовах, викладених у ньому, Відповідач засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). За приписами ч. ч. 1, 3, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Статтею 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (статті 391 ЦК України). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Орендарем зазначені у договорі оренди зобов`язання щодо сплати вартості оренди орендованого обладнання відповідно до умов договору, не виконані. В силу ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Оскільки неустойка, заявлена на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення і не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою ст. 549 ЦК України та ст.230 ГК України, до якої застосовуються положення ст. 551 ЦК України, то до неустойки у розмірі подвійної орендної плати, передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України, приписи ст. 551 ЦК України щодо можливості зменшення її розміру не застосовуються. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від №914/730/17 від 29.03.2018 р. та № 924/80/19 від 30.10.2019 р., №924/599/19 від 07.04.2020 р. За положеннями з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Outcome: approved