Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Позивач ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», який є правонаступником ПАТ «Київенерго» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за не обліковану електроенергію. На обґрунтування заявлених вимог позивач у позовній заяві зазначає, що 29.07.2016 року між ПАТ «Київенерго» та [PERSON] було укладено договір № 12046206708 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації згідно з розпорядженням (наказом) від 29.12.2003 року № 3145, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та членам її сім?ї [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. [PERSON] помер у 2015 році. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.04.2016 року № 10-185 [PERSON] успадкувала 1/3 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Отже, відповідачі [PERSON] , [PERSON] є споживачами електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», який є правонаступником ПАТ «Київенерго». В результаті аналізу оплат за спожиту електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , було з`ясовано, що відповідачі користуються відповідними послугами, однак не виконують зобов`язання по їх сплаті, внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію за о/р 12046206708 у розмірі 1059,92 грн. У зв`язку із наявною заборгованістю, квартиру [ADDRESS] було відключено від живлення електричною енергією. Taк, 20.01.2022 року уповноваженими представниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» було здійснено перевірку стану відключення за адресою: [ADDRESS] та зафіксовано: «Порушення Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5 ПРРЕЕ, що відповідає порушенню п. 8.4.2 ПРРЕЕ - «самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ОСР, несанкціоноване ОСР після відключення 03.11.2021 року без порушення схеми обліку; самовільне підключення виконано проводом алюміній 2 х 10 мм2 відкрито, виявити яке при контрольному огляді можливість існувала. А також порушення п. 2.3.2, 2.3.4, 5.5.5 ПРРЕЕ. п. 5.16.11, 5.16.18, 5.16. 19, 6.4.2 KKO - відсутність пломби з відбитками тавр ОСР на клемній кришці електролічильника». На підставі виявлених порушень було складено Акт про порушення від 20.01.2022 року № 001416. 11.08.2022 року відбулося засідання комісії по розгляду Акту № 001416. На якому прийнято рішення, відповідно до якого, нарахування провести згідно п. 8.4.11 та за формулою №5, визначеного главою 8.4 розділу VІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії. Період нарахувань з 13.11.2021 року по 20.01.2022 року. Згідно з Розрахунком, вартість електроенергії не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ за актом від 20.01.2022 року № 001416 склала 12 717,45 грн. Сума боргу за спожиту електричну енергію з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає 1572,53 грн. Оскільки, не зважаючи на попередження про необхідність сплатити заборгованість, відповідачі зобов`язання по сплаті заборгованості не виконують, внаслідок чого позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.11.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До суду подано уточнюючу позовну заяву, яку позивач мотивував тим, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] до якої позивач надає послуги, а отже є споживачами послуг. [PERSON] належить 2/3 частки вищезазначеної квартири, а [PERSON] належить 1/3 частка квартири. Проте, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг відповідачі не виконують належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту та необліковану електричну енергію підлягає стягненню з [PERSON] пропорційно її частці права власності на квартиру, що становить 8478,30 грн. боргу за необліковану електричну енергію, 706,61 грн. боргу за спожиту електричну енергію, 341,74 грн. 3 % річних та інфляційної складової боргу, а також стягненню з [PERSON] пропорційно його частці права власності на квартиру, що становить 4239,15 грн. боргу за необліковану електричну енергію, 353,31 грн. боргу за спожиту електричну енергію, 170,87 грн. 3 % річних та інфляційної складової боргу. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачі не скористалися процесуальним правом подачі Відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності Відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Згідно з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та діє згідно Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Згідно п. 3 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Згідно п. 1 Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 врегульовані відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. З матеріалів справи вбачається, відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] , [PERSON] належить 2/3 частки вищезазначеної квартири, а [PERSON] належить 1/3 частка квартири. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є споживачами електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». 20.01.2022 року уповноваженими представниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» було здійснено перевірку стану відключення за адресою: [ADDRESS] та зафіксовано: «Порушення Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5 ПРРЕЕ, що відповідає порушенню п. 8.4.2 ПРРЕЕ - «самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ОСР, несанкціоноване ОСР після відключення 03.11.2021 року без порушення схеми обліку; самовільне підключення виконано проводом алюміній 2 х 10 мм2 відкрито, виявити яке при контрольному огляді можливість існувала. А також порушення п. 2.3.2, 2.3.4, 5.5.5 ПРРЕЕ. п. 5.16.11, 5.16.18, 5.16. 19, 6.4.2 KKO - відсутність пломби з відбитками тавр ОСР на клемній кришці електролічильника». На підставі виявлених порушень було складено Акт про порушення від 20.01.2022 року № 001416. У відповідності до вимог ПРРЕЕ 11.08.2022 року відбулося засідання комісії про розгляд Акту № 001416, що супроводжувалось введенням протоколу. На засіданні комісії споживачі були відсутній. На даному засіданні комісії прийнято рішення провести нарахування згідно з п. 8.4.2 та за формулою 5, визначеного главою 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії. Період нарахування з 13.11.2021 р. по 20.01.2022 р. Згідно з розрахунком вартість електроенергії не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ за актом від 20.01.20221 №001416 склала 12717,45 грн. 3 метою досудового врегулювання спору, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» 15.08.2022 року було направлено на адресу відповідачів лист-претензію про сплату боргу № 3/01/3/H-22942. Свої зобов`язання відповідачі не виконують неналежним чином, у зв`язку з чим у них утворилась заборгованість перед позивачем за спожиту електричну енергію, яка станом на 01.11.2022 року становить суму 1059,92 грн. та заборгованість за необліковану електричну енергію у розмірі 12717,45 грн., що разом складає 13777,37 грн. Правовідносини з постачання електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312, якими врегульовано взаємовідносини та питання, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Так, відповідно до п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, серед іншого, здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування. Відповідно до п. 8.2.4 ПРРЕЕ зазначено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу. Згідно п. 8.2.5 ПРРЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформляється акт про порушення. Відповідно п. 8.2.6 ПРРЕЕ зазначено, що на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає 1572,53 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, заборгованості за необлікованої електричну енергію внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії та з урахуванням індексу інфляції, 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи 15.04.2020 р. між ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» було укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу, а саме: розрахунку наданих послуг, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Тому суд вважає, що підстав для задоволення вимог в частині стягнення із відповідачів витрат на правову допомогу немає. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачі на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial