Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] ,\~ третя\~особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору\~- приватний нотаріус Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області Моісєєва Алла Володимирівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] , в якій просить визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] . Крім того, просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 227, видане приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області Моісєєвою А. В. 9 червня 2017 року та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 35599169 від 09.06.2017 року ухвалене приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області Моісєєвою Аллою Володимирівною. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з нерухомого майна, а саме з житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем після його смерті був його син, тобто батько позивача [PERSON] , який спадщину прийняв, так як постійно проживав і був зареєстрований на час смерті та не відмовився від спадщини протягом встановленого строку. \~ \~ \~ \~Крім того, спадщина складається з земельної частки (паю) в розмірі 2,13 умовних кадастрових гектарів в КСГП "Хлібороб", що знаходиться в с. Довгошиї, Млинівського району, Рівненської області, що належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.2009 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2682. 26 січня 2017 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області Феськової Н. П., однак постановою від 16 квітня 2018 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини суперечностей наявних в поданих позивачем правовстановлюючих документах на нерухоме майно, а саме документи, подані позивачем суперечать інформації про зареєстроване право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також з причини невідповідності належних часток. Позивач має право успадкувати та оформити нерухоме майно на себе, що належало за життя його батькові [PERSON] , однак через відмову нотаріуса він позбавлений можливості здійснити це в позасудовому порядку. Щодо позовних вимог в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 227 від 09.06.2017 року, виданого [PERSON] та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 35599169 від 09.06.2017 року, яке було підставою внесення відомостей до реєстру речових прав, то позивач зазначає таке. Постановою Рівненського апеляційного суду від 23.01.2020 року рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 15.02.2017 року скасовано, в задоволенні позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовлено, а постановою Верховного Суду від 17.03.2021 року вказана постанова Рівненського апеляційного суду змінена в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, в іншій частині постанову Рівненського апеляційного суду від 23.01.2020 року залишено без змін. Саме скасоване рішення Млинівського районного суду про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини було підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] та внесення відповідних відомостей до реєстру речових прав та обтяжень. З вище викладених підстав позивач вимушений звернутись до суду з метою захисту своїх порушених прав та законних інтересів. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] адвокат Ковальов С. В. під час розгляду справи в суді позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити повністю. Суду пояснив, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] . Він у встановлений законом строк прийняв спадщину після його смерті. [PERSON] звернувся до нотаріуса Захаровського нотаріального округу Рязанської області рф із заявою для нотаріуса за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини після смерті батька. Справжність підпису та особу заявника [PERSON] засвідчила нотаріус Захаровського нотаріального округу Рязанської області рф Кльонушкіна О. Б., про що було зроблено запис в реєстрі № 1-45. Вказана заява надійшла до приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області Феськової Н. П. 07 лютого 2017 року. Крім того, доказом того, що позивач прийняв спадщину після смерті свого батька є і та обставина, що 12 вересня 2018 року він вже отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що належала спадкодавцю [PERSON] . Дані обставини були встановлені в постанові Рівненського апеляційного суду від 23 січня 2020 року та не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи. Однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16.04.2018 року нотаріусом Феськовою Н. П. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS] . Причиною відмови у видачі свідоцтва стала та обставина, що при перевірці реєстрів речових прав на нерухоме майно було встановлено, що за померлим власником будинку [PERSON] зареєстроване право власності лише на 1/2 частку, що не відповідало правовстановлюючим документам про право власності на вказаний будинок, а саме Свідоцтву про право власності на нерухоме майно, яке було видане [PERSON] Довгошиївською сільською радою Млинівського району 12 грудня 2003 року та зареєстроване КП "Рівненське ОБТІ", наданого предстаником спадкоємця для нотаріуса. Отже правовстановлюючі документи суперечили інформації про зареєстроване право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також існувала невідповідність належності часток у майні. З цих підстав, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав та у зв`язку з відмовою нотаріуса, просить суд визнати за позивачем право власності на вказане нерухоме майно. Однак для цього є необхідним скасувати видані приватним нотаріусом Моісєєвою А. В. свідоцтво про право власності за заповітом на вказаний житловий будинок за № 227 від 09 червня 2017 року на 1/2 часку у вказаному нерухомому майні, яке було видано [PERSON] , рідному дядькові позивача. Також необхідно скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ухвалене приватним нотаріусом Моісєєвою А. В. на вказаний житловий будинок, що було зроблене на підставі виданого свідоцтва. Єдиним спадкоємцем на житловий будинок є позивач [PERSON] , який вчасно звернувся до нотаріуса та прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , який в свою чергу вчасно прийняв спадщину після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] , так як проживав з ними на час відкриття спадщини та не відмовлявся від неї. [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] за заповітом. Рішення Млинівського районного суду від 15 лютого 2017 року, яким [PERSON] було визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини та визнано причини пропуску поважними, було скасовано в апеляційному порядку. З новим позовом [PERSON] до суду не звертався. У зв`язку з скасуванням рішення суду виникли підстави для скасування виданих нотаріусом Моісєєвою А. В. на підставі даного рішення суду і свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, і відповідно, рішення щодо реєстрації речових прав. Відповідач [PERSON] позов не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] . Вважає, що його батько [PERSON] на законних підставах отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] , а саме на 1/2 частину житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Млинівського районнного нотаріального округу Рівненської області Моісєєва А. В. суду пояснила, що до неї звертався [PERSON] за відкриттям спадкової справи після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Мати за життя склала заповіт, яким заповіла йому та його брату [PERSON] все своє майно, що належатиме їй та на яке вона матиме право за законом. Ним було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Однак він надав рішення Млинівського районного суду від 15 лютого 2017 року, яким суд визначив [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі цього рішення суду нею було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] та видано свідоцтво про право власності за заповітом на 1/2 частину житлового будинку за адресою [ADDRESS] , на той час Млинівського району, Рівненської області. На підставі виданого свідоцтва було проведено державну реєстрацію речових прав на вказане нерухоме майно, а саме на 1/2 частку вказаного житлового будинку за [PERSON] . Друга 1/2 частка залишалася за попереднім власником [PERSON] - батьком [PERSON] . Також нею видавалися свідоцтва щодо земельних ділянок. Про те, що рішення Млинівського районного суду від 15 лютого 2017 року щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини скасоване в апеляційному порядку їй не було в той час відомо і про ці обставини її не повідомляв [PERSON] . Для огляду нотаріусом Моісєєвою А. В. було надано оригінал спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] для підтвердження наданих нею пояснень. Рішення в даній справі просить ухвалити на розсуд суду. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] . Вважає, що її чоловік [PERSON] за життя на законних підставах успадкував половину будинку, який належав його покійним батькам, оскільки мама [PERSON] склала за життя заповіт, в якому все своє майно заповіла своїм синам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Позивач [PERSON] проживає в росії, сюди не приїжджає, не доглядає за будинком, за могилами рідних. Нотаріус не мала права відкривати спадкову справу за його заявою, оскільки він тут не проживає. Її чоловік [PERSON] теж подавав заяву про відкриття спадщини після смерті брата [PERSON] до нотаріуса [PERSON] , однак йому не видали жодних свідоцтв про право на спадщину після його смерті, а лише його синові [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] її чоловік отримав у нотаріуса [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Також отримав свідоцтва про право власності на 1/2 частину земельних ділянок, що належали його батькам. На даний час спадкоємцем на майно її покійного чоловіка [PERSON] є їх син [PERSON] - відповідач у справі. Дочка померла. Вона, як дружина, теж має право на спадщину після смерті свого чоловіка, однак спадщину оформляти не буде, бажає, щоб син оформив все майно на себе. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, дійшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи. Ухвалою Демидівського районнного суду Рівненської області від 07 жовтня 2019 року прийнято до провадження позовну заяву [PERSON] до Довгошиївської сільської ради, Млинівського району, Рівненської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. 25 листопада 2019 року за клопотанням представників позивача [PERSON] адвокатів Ковальова С. В. та Хабарової А. В. ухвалою суду було зупинено підготовче провадження у справі, до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі 566/1144/16-ц за позовом [PERSON] до Довгошиївської сільської ради Млинівського району, Рівненської області, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. 08 червня 2021 року ухвалою суду провадження по справі поновлено. 02 серпня 2021 року ухвалою Демидівського районного суду Рівненської області за клопотанням представника позивача [PERSON] адвоката Ковальова С. В. залучено до участі у справі співвідповідача [PERSON] та замінено відповідача Довгошиївську сільську раду на Млинівську селищну об`єднану територіальну громаду Рівненської області. 18 серпня 2021 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача [PERSON] - адвоката Ковальова С. В. залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області та витребувано докази по справі. 01 вересня 2021 року ухвалою суду виключено Млинівську селищну раду, Дубенського району, Рівненської області з кола відповідачів по справі, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 23 грудня 2021 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача [PERSON] адвоката Ковальова С. В. у зв`язку зі смертю відповідача [PERSON] зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступників. 03 січня 2023 року провадження по справі поновлено. 23 січня 2023 року за клопотанням представника позивача [PERSON] адвоката Ковальова С. В. ухвалою суду залучено до участі у справі відповідача [PERSON] 23 лютого 2023 року ухвалою суду залучено у справі, як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . Інших клопотань чи заяв сторони (їх представники) не подавали. Судом не вживались заходи забезпечення позову. Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Щодо позовної вимоги про визнання за позивачем [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] , суд дійшов наступного висновку. [INFO] помер [PERSON] (а.с.9 т.1). Разом з ним на день смерті за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та проживали- дружина [PERSON] та син [PERSON] . Після смерті батька [PERSON] , його син [PERSON] прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом на земельну частку пай. 18 березня 2009 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Довгошиївської сільської ради Млинівського району, Рівненської області, згідно якого все своє майно заповіла в рівних частинах своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Разом з нею, на час відкриття спадщини постійно проживав син [PERSON] , однак після її смерті своїх спадкових прав не оформляв. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] /а. с.8 т. 1/. Відповідно до довідки виконкому Довгошиївської сільської ради Млинівського району Рівненської області №108 від 09 лютого 2017 року [PERSON] на день смерті проживав один в [ADDRESS] (13). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син [PERSON] . Про те, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , підтверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER] /а. с. 7 т. 1/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , який помер [INFO] , про що підтверджує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а. с. 9 т. 1/. Батько позивача [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , так як постійно проживав і був зареєстрований на час смерті та не відмовився від спадщини протягом строку встановленого законом. Про те, що батько позивача [PERSON] [PERSON] дійсно прийняв спадщину за законом після смерті батька [PERSON] підтверджує свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 12.12.2009 року державним нотаріусом Млинівської районної державної нотаріальної контори Феськовою Н. П. Спадкове майно складається з земельної частки (паю) в розмірі 2.13 умовних кадастрових гектарів в КСГП "Хлібороб", що знаходиться в с. Довгошиї Млинівського району, Рівненської області. /а.с. 10 т. 1/. Під час розгляду справи в суді досліджено постанову приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області Феськової Н. від 16 квітня 2018 року. Так з дослідженої постанови вбачається, що позивачу [PERSON] , [INFO] , який є спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відмовлено. Причиною відмови стали наступні обставини. Представником спадкоємця нотаріусу надано правовстановлюючий документ про право власності на вищевказане майно, а саме свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Довгошиївською сільською радою Млинівського району, Рівненської області 12 грудня 2003 року, відповідно до рішення виконавчого комітету Довгошивїської сільської ради від 29.11.2003 року, яке зареєстроване КП "Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації" 06.01.2004 р., за реєстраційним номером 3891678, однак після отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що право власності на житловий будинок за [ADDRESS] зареєстроване на частку за померлим [PERSON] [INFO] . Отже надані правовстановлюючі документи на нерухоме майно суперечать інформації про зареєстроване право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також є невідповідність належності часток. /а. с.12 т. 1/. Таким чином, з даної постанови вбачається, що представником спадкоємця нотаріусу було надано правовстановлюючі документи про право власності на вказаний житловий будинок, а саме свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Довгошиївською сільською радою Млинівського району Рівненської області 12 грудня 2003 року, відповідно до рішення виконавчого комітету Довгошиївської сільської ради від 29.11.2003 року, яке зареєстроване КП " Рівненське ОБТІ" 06.012004 року, реєстраційний номер 3891678 за [PERSON] . Дані обставини також підтверджуються свідоцтвом про право власності на нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] , серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Довгошиївської сільської ради, яке було долучено позивачем до позовної заяви та досліджено судом /а. с. 21 т. 1/. Судом було досліджено технічний паспорт на спірний будинок від 18.11.2003 року, який було виготовлено на ім`я [PERSON] із зазначення розміру частки - ціла /а. с. 17-18 т. 1/, а також технічний паспорт на будинок, виготовлений у 2018 році на ім`я [PERSON] та [PERSON] із зазначенням розміру часток власності по 1/2. /а. с. 19-20/. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до\~ глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Під час розгляду справи в суді встановлено, що правовстановлюючі документи, а саме свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] наявні, спадкодавець [PERSON] за життя здійснив реєстрацію права власності на належний йому будинок на своє ім`я, а отже перешкод позивачу у оформленні спадкових прав на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями у нотаріальному порядку суд не вбачає. Позивачем долучено до позовної заяви свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Довгошиївською сільською радою Млинівського району Рівненської області 12 грудня 2003 року відповідно до рішення виконавчого комітету Довгошиївської сільської ради від 29.11.2003 року, яке зареєстроване КП "Рівненське ОБТІ" 06.01.2004 року, реєстраційний номер 3891678 за [PERSON] . Доказів того, що дане свідоцтво втрачене позивачем до суду не подано. Із дослідженої в судовому порядку постанови нотаріуса від 16 квітня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту майна. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок спадкоємцю [PERSON] було не відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно, а наявність суперечностей між наданими нотаріусу правовстановлюючими документами на нерухоме майно з інформацією про зареєстроване право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також невідповідність належності часток. Ця невідповідність часток стосувалася лише 1/2 частини житлового будинку. Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання права власності на вказаний будинок за позивачем в судовому порядку і тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Щодо позовних вимог позивача [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 227, виданого приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області Моісєєвою А. В. 9 червня 2017 року та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 35599169 від 09.06.2017 ухваленого приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області Моісєєвою А. В., суд встановив таке. Під час розгляду справи в суді досліджено матеріали спадкової справи, яка була заведена приватним нотаріусом Моісєєвою А. В. за заявою [PERSON] після смерті матері [PERSON] . Так, згідно заяви [PERSON] , адресованої приватному нотарісу Млинівського районнного нотаріального округу Моісєєвій А. В., вбачається, що [PERSON] звернувся 02 березня 2017 року до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . /а. с. 163 т. 1/. Про те, що [PERSON] померла [INFO] , підтверджує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а. с. 164 т. 1/. Згідно довідки, виданої виконкомом Довгишиївської сільської ради Млинівського району Рівненської області за № 458 від 21.11.2016 року, вбачається, що [PERSON] була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] . Склад сім`ї на день смерті був слідуючий: [PERSON] , син 1955 р.н. /а.с. 166 т. 1/. Згідно довідки № 34 від 05.10.2016 року, виданої виконкомом Довгошиївської сільської ради Млинівського району, Рівненської області, [PERSON] був зареєстрований і проживав по [ADDRESS] , помер [INFO] . Був зареєстрований і проживав один . /а. с. 167 т. 1/. Даними довідки № 459 від 21.11.2016 року, виданої виконкомом Довгошиївської сільської ради, Млинівського району, Рівненської області, встановлено, що [PERSON] був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] . Склад сім`ї на день смерті був слідуючий: [PERSON] , дружина, 1925 р.н. та [PERSON] , син 1955 р.н. /а. с. 168/. З довідки, виданої виконкомом Млинівської селищної ради Млинівського району Рівненської області № 322 від 12.05.2017 року вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі № 2 за 2006-2010 роки номер об`єкта погосподарського обліку № 187 [PERSON] проживав в [ADDRESS] і був власником домогосподарства. /а.с. 169 т. 1/ Згідно заповіту, складеного 18 березня 2009 року та посвідченого секретарем Довгошиївської сільської ради, Млинівського району, Рівненської області, [PERSON] все належне їй майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, на що вона за законом матиме право і що буде належатиме їй на день смерті, заповіла своїм дітям [PERSON] та [PERSON] . Заповіт чинний. /а. с. 172-173, 178-179 т. 1/. З рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2017 року вбачається, що [PERSON] визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка знаходиться на території Довгошиївської сільської ради Млинівського району Рівненської області, що залишилась після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] три місяці з дня вступу рішення в законну силу, визнано причини пропуску вказаного строку поважними. /а. с. 170-171 т. 1/. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46949223 від 02.03.2017 року, зареєстровано у Спадковому реєстрі за № 60321072, номер у нотаріуса 13/2017, спадковому справу після смерті [PERSON] . /а. с. 180 т. 1/. 09 червня 2017 року приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу Моісєєвою А. В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] . Згідно даного свідоцтва вбачається, що [PERSON] , приватний нотаріус Млинівського районного нотаріального округу, посвідчила, те, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1931 року народження, який помер [INFO] , була його дружина [PERSON] , 1925 року народження, але у зв`язку з її смертю [INFO] згідно зі статтею 1276 Цивільного кодексу України спадщина переходить до її сина: [PERSON] , [INFO] , що проживає в селі Острожець, Млинівського району, Рівненської області. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається із: 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . 1/2 частка даного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами належала померлому на підставі свідоцтва про право власності від 12.12.2003 року, виданого виконавчим комітетом Довгошиївської сільської ради. Право власності на даний житловий будинок з надвірними будівлями підлягає державній реєстрації. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 227, спадкова справа № 13/2017. /а.с. 148 т.2). Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі дане свідоцтво про право на спадщину було зареєстроване в спадковому реєстрі за № 60769470 09.06.2017 року. ( а.с.149 т.2). На підставі даного свідоцтва про право на спадщину за [PERSON] було зареєстровано 09.06.2017 року право власності на 1/2 частку житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості за адресою [ADDRESS] ., про що підтверджує Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 89214008. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1270581056238. Підставою внесення запису було рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35599169 від 09.06.2017 року приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу, Рівненської області Моісєєвої Алли Володимирівни. /а. с. 150 т.2). Під час розгляду справи в суді встановлено, що підставою для відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 227 та виданого приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу Моісєєвою А. В. [PERSON] та в подальшому внесення відповідних відомостей до реєстру речових прав та обтяжень, було рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 15.02.2017 року у справі № 566/1144/16-ц за позовом [PERSON] до Договшиївської сільської ради Млинівського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Постановою Рівненського апеляційного суду від 23.01.2020 року рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 15.02.2017 року скасовано, в задоволенні позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовлено. /а. с. 6-8 т. 2/. Постановою Верховного Суду від 17.03.2021 року вказана постанова Рівненського апеляційного суду змінена в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, в іншій частині постанову Рівненського апеляційного суду від 23.01.2020 року залишено без змін. З іншим позов до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батьків [PERSON] до суду не звертався. Спадкове право характеризується цілою низкою спеціальних способів захисту прав та інтересів судом. Серед таких способів захисту у ст. 1301 ЦК України\~виокремлено визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Так, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Свідоцтво про право на спадщину - це правовстановлюючий документ, що посвідчує виникнення у спадкоємця права власності на спадкове майно. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується процес оформлення спадкових прав. Визнати свідоцтво про право на спадщину недійсним може лише суд. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1271 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким , що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що рішення Млинівського районного суду від 15 лютого 2017 року, яким [PERSON] було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини та визнано причини пропуску цього строку поважними було скасовано постановою Рівненського апеляційного суду від від 23.01.2020 року, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено, а Постановою Верховного Суду від 17.03.2021 року вказана постанова Рівненського апеляційного суду змінена в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, в іншій частині постанову Рівненського апеляційного суду від 23.01.2020 року залишено без змін. З повторним позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини [PERSON] не звертався. З огляду на вказані обставини суд дійшов висновку про те, що [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , так як вчасно у визначений законом шестимісячний строк не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини і не вирішив питання про визначення додаткового строку в судовому порядку. Враховуючи те, що саме на підставі рішення Млинівського районного суду від 15.02.2017 року, яке в подальшому було скасовано, нотаріусом заводилася спадкова справа №13/2017 і в межах цієї спадкової справи видавалося спірне свідоцтво про право на спадщину та здійснювалася державна реєстрація права власності на нерухоме майно за [PERSON] , суд дійшов висновку про наявність всіх підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 227,\~виданого приватним\~нотаріусом Млинівського\~районного нотаріального\~округу Рівненської\~області Моісєєвою\~А.\~В.\~9\~червня 2017\~року \~та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 35599169 від 09.06.2017 року ухваленого приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області Моісєєвою Аллою Володимирівною. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній у Постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 909/968/16 п. 87, вбачається, що за змістом ч. 2 ст. 26 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-ІV " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Існування нескасованого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35599169 від 09.06.2017 року ухваленого приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області Моісєєвою Аллою Володимирівною є перешкодою для реалізації та захисту спадкових прав іншими спадкоємцями за законом на вказане спадкове майно. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов в даній частині задовольнити. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст. ст. 15, 16, 321, 328, 1218 Цивільного кодексу України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем по справі сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн за позовні вимоги, що стосуються визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями /а. с. 35 т.1/ та судовий збір в розмірі 908,00 грн за позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зокрема в частині визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями позивачу відмовлено, то з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908,00 грн, тобто за позовні вимоги, що стосуються визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 1216, 1223, 1268, 1270, 1271, 1301 Цивілького кодексу України,

Outcome: partial