Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

23.11.2022 Державне агентство меліорації та рибного господарства України в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій областізвернулось до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних рибному господарству. В обґрунтування позовної заяви позивач посилався на те, що 21.05.2022 о 10 годині 30 хвилин [PERSON] в м. Запоріжжя на річці Суха Московка під час весняно-літньої заборони з берега здійснював протизаконний лов риби забороненим знаряддям лову «Павук», виготовленим із сіткоснастевих матеріалів. Виловив рибу карась у кількості 35 екземплярів. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства». Посилаючись на викладене вище, позивач просив стягнути з відповідача на користь держави Україна збитки в розмірі 55 335 грн.. Ухвалою суду від 29.11.2022 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 19.01.2023 здійснено перехід до спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до його початку подав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач до суду двічі не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом надіслання судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, а також оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 21.05.2022 о 10 годині 30 хвилин [PERSON] в м. Запоріжжя, на р. Суха Московка, Олександрівський район, під час весняно-літньої заборони з берега здійснював протизаконний лов риби забороненим знаряддям лову «Павук» виготовлений із сіткоснастевих матеріалів, виловив рибу карась 35 екз., чим заподіяв матеріальної шкоди рибним запасам України на суму 5535 грн. Своїми діями гр. [PERSON] порушив вимоги ст.63 ЗУ «Про тваринний світ», п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства». Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.08.2022 у справі №331/1997/22 [PERSON] за вказані дії притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів та з конфіскацією знаряддя вчинення правопорушення. Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2022 виправлено описку в описовій частині постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.08.2022, а саме вірно зазначено суму шкоди, заподіяної [PERSON] - 55 335 (п`ятдесят п`ять тисяч триста тридцять п`ять) грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. За приписами ст. 3 Закону України «Про тваринний світ», об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки, тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади. Відповідно до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи, що відповідач добровільно завдану ним шкоду не відшкодував, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені до відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави збір у розмірі 2 481,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved