Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ»»звернулось до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 3584978957 від 08.10.2020 у розмірі 26\~491,73 гривня та судові витрати у розмірі 2\~684,00 гривні. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 08.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3584978957 року. 29.12.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення прав вимоги № 20211229, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 26\~491,73 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 3584978957 від 08.10.2020 в розмірі 26\~491,73 грн., з яких: 21 720,39 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,67 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 4 768,67 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками. Ухвалою суду від 16 лютого 2023 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279\~ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням учасників справи. Представник позивача в заяві до суду просив справу слухати за відсутності представника, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Від відповідача відзиву на позов або інших заяв по суті позову не надходило. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3584978957 від 08.10.2020. З положень статті 11 ЦК України вбачається, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 2 статті 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частинами першою, другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що дійсно 08.10.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових установ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір. Позичальник ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових установ» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. 29.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових установ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення прав вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 26\~491,73 грн. Відповідачем [PERSON] належним чином погашення кредитних коштів не здійснювалось. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21.12.2021 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Як вбачається\~з витягу\~з реєстру\~боржників до\~Договору відступлення\~прав вимоги\~№ 20211229\~від 29.12.2021\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набув\~права грошової\~вимоги до\~ [PERSON] \~в сумі 26\~491,73 грн., з яких: 21 720,39 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,67 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 4 768,67 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками;. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №3584978957 від 08.10.2020 сума простроченої заборгованості складає 26\~491,73 грн. З урахуванням вищенаведеного, оскільки відповідач [PERSON] заборгувала ТОВ «ФК «ЄАПБ» 26 491,73 грн. та добровільно борг не сплатила, то з метою захисту прав позивача з відповідача слід стягнути відповідну заборгованість в примусовому порядку. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача, понесені ним при подачі позовної заяви до суду підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved