Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за ст. 625 ЦК України. Представник позивача вказав, що внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року. Представник позивача вказує, що 07.03.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] уклали Кредитний Договір 2007-690/Ф03.7-035, відповідно до якого позивач зобов`язується надати Відповідачеві кредит у сумі 64350,00 дол. США. Також, як вказав представник, 26.09.2014 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків було прийнято рішення про стягнення з відповідача на користь ПАТ «Украсоцбанк» заборгованості за Договором 2007-690/Ф03.7-035 у розмірі 1429093,42 грн, а також витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 25500,00 грн. Представник вказав, що згідно Кредитного договору, процентна ставка становить 12,45 процентів річних. Представник вказує, що відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору, а тому позивач має право на стягнення з відповідача заборгованість, розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 504077,96 грн. Враховуючи викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість 504077,96 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а. с. 77, 110). У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223\~ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] уклали Кредитний Договір 2007-690/Ф03.7-035, відповідно до якого позивач зобов`язується надати Відповідачеві кредит у сумі 64350,00 дол. США. (а. с. 6 11). 26.09.2014 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків було прийнято рішення про стягнення з відповідача на користь ПАТ «Украсоцбанк» заборгованості за Договором 2007-690/Ф03.7-035 у розмірі 1429093,42 грн, а також витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 25500,00 грн. Вказана обставина встановлена ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва, від 26.12.2014 року (а. с. 18 19). Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року (а. с. 16 19). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 09.02.2023 року, було замінено позивача Ат «Альфа-Банк» його правонаступником АТ «СЕНС БАНК» (а. с.99). Відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору в результаті чого має заборгованість, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, у вигляді заборгованості за інфляційними витратами розміром 504077,96 грн. (а. с. 13). На підтвердження протилежного матеріали справи не містять жодного доказу. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. (Постанова Верховного Суду України від 02.12.2015р. № 6-249цс15). Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Окрім того, обов`язок боржника сплачувати проценти за користування кредитом припиняється лише при повному погашенні заборгованості за кредитним договором. Зокрема, статтею 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим (Постанова Верховного суду України від 26.04.2017р. справа № 3-1522 гс 16). Проте, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 р. було внесено зміни до Цивільного кодексу України, а саме вирішено: розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) доповнити пунктами 18 і 19 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за ст. 625 ЦК України та судових витрат підлягає частковому задоволенню, згідно до наданого розрахунку заборгованості, а саме: за період з 09.07.2019 року по 23.02.2022 року, тобто, у розмірі 318035,52 грн. Ст. 629 ЦК України\~передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір, в розмірі 7561,17 грн. (а. с. 1), та враховуючи процент задоволених вимог (63,09 %), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4770,53 грн.

Outcome: partial