Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до виконавчого комітету\~Іркліївської сільської\~ради,\~відділу №3\~управління у\~Золотоніському районі\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Черкаській області про визнання недійсними рішень Лящівської сільської ради, скасування рішення про державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку, припинення права комунальної власності на земельну ділянку та зобов`язання державного кадастрового реєстратора вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Чорнобаївського районного суду від 14 червня 2016 року визнано спадщину, а саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,93, яка розташована на території Лящівської сільської ради та належала померлій [INFO] [PERSON] відумерлою і дана земельна ділянка передана територіальній громаді с. Лящівка. На виконання рішення суду Лящівською сільською радою були прийняті рішення про прийняття земельної ділянки з кадастровим номером 7125185600:02:000:0664 в комунальну власність та на баланс Лящівської сільської ради. В зв`язку з тим, що рішенням Чорнобаївського районного суду від 14 червня 2016 року порушено право позивача на спадщину, останній звернувся до Черкаського апеляційного суду з апеляційною скаргою. Постановою Черкаського апеляційного суду від 11 травня 2022 року рішення Чорнобаївського районного суду від 14 червня 2016 року скасовано. В зв`язку з даними обставинами рішення Лящівської сільської ради підлягають визнанню недійсними, також підлягає і скасуванню державна реєстрація права комунальної власності земельної ділянки зареєстрована за Лящівською сільською радою з припиненням права комунальної власності. Як спадкоємець після смерті [PERSON] , позивач в установлений законом строк прийняв спадщину, але в зв`язку з тим, що земельна ділянка перебуває в комунальній власності він не може оформити спадщину. При оформленні спадщини позивач дізнався, що його дід [PERSON] , який помер [INFO] та який на момент смерті проживав зі своєю дружиною, а бабою позивача [PERSON] , прийняв спадщину своєї матері [PERSON] . Ще при житті, а саме 27 червня 1988 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла своє майно синові [PERSON] . В склад спадкового майна входить зазначена вище земельна ділянка. Оскільки прийнятими рішеннями про реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку за Лящівською сільською радою порушується право позивача на спадщину, позивач просив визнати недійсним рішення Лящівської сільської ради про прийняття в комунальну власність та прийняття на баланс Лящівської сільської ради земельної ділянки, яка належала [PERSON] , померлої [INFO] ; скасувати державну реєстрацію права комунальної власності земельної ділянки та припинити право комунальної власності за Лящівською сільською радою на земельну ділянку; зобов`язати державного кадастрового реєстратора внести до Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку відповідно до даних державного акта 111-ЧР № 021675 від 31 липня 2002 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2022 року відкрито провадження у справі призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 листопада 2022 року замінено первісного відповідача відділ №3 управління у Золотоніському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на належного відповідача Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області. \~ \~ \~ \~Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 січня 2023 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. \~ \~ \~ \~Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 січня 2023 року залучено до участі у справі співвідповідача Іркліївську сільську раду Золотоніського району Черкаської області. \~ \~ \~ \~Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 лютого 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Від відповідача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надійшов до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким останній стверджував, що є неналежним відповідачем. Стосовно позовних вимог про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права комунальної власності на землю, то вони не відповідають вимогам ефективного способу захисту порушених прав. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У постановах Великої Палати Верховного Суду сформовано висновок, що обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. В зв`язку з викладеним просили повністю відмовити у задоволенні позову. У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати в її та позивача відсутність. Позовні вимоги в частині зобов`язання державного кадастрового реєстратора внести до Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку відповідно до даних державного акта 111-ЧР № 021675 від 31 липня 2002 року не підтримала, в іншій частині позовних вимог просила задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа. \~ \~ \~ \~Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. \~ \~ \~ \~ [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 27 червня 2006 року серії [NUMBER] (а.с. 26). \~ \~ \~ \~Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,93 га, що розташована на території Лящівської сільської ради (а.с. 28). \~ \~ \~ \~При житті [PERSON] , а саме 27 червня 1988 року, склала заповіт, посвідчений секретарем Лящівської сільської ради народних депутатів Золотоніського району Черкаської області Чорнобай Г. Д. та зареєстрований в реєстрі за № 18, відповідно до якого все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 27). \~ \~ \~ \~Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 серпня 2011 року визначено [PERSON] додатковий тримісячний строк, з часу набрання рішенням законної сили, для подання в нотаріальну контору смт Чорнобай заяви про прийняття спадщини після смерті його померлої [INFO] матері [PERSON] (а. с. 20). \~ \~ \~ \~Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 22 грудня 2022 року (а.с. 81), що надійшов у відповідь на запит суду, після смерті [PERSON] , була подана заява про прийняття спадщини від імені [PERSON] (а.с. 83). \~ \~ \~ \~ [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 25 грудня 2012 року серії [NUMBER] (а.с. 24). \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою Чорнобаївської селищної ради Черкаської області №1904 від 24 жовтня 2022 року, [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з дружиною [PERSON] (а.с. 21). \~ \~ \~ \~ [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про смерть від 04 листопада 2020 року серії [NUMBER] (а.с. 25). \~ \~ \~ \~Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно. \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 21 січня 2022 року у Чорнобаївській державній нотаріальній конторі після смерті [INFO] [PERSON] , 16 березня 2021 року зареєстрована спадкова справа (а. с. 13). \~ \~ \~ \~З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 жовтня 2021 року вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв онук померлої [PERSON] (позивач) (а. с. 12). \~ \~ \~ \~Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01 липня 2021 року вбачається, що квартира площею 46,6 кв. м. за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (позивачу) (а. с. 18). \~ \~ \~ \~Постановою державного нотаріуса Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л. М. позивачу у видачі свідоцтва про права власності за законом на земельну ділянку розміром 2,9309 га., що знаходиться на території Лящівської сільської ради та належить [PERSON] відмовлено в зв`язку з тим, що дана земельна ділянка зареєстрована за Лящівською сільською радою (а. с. 12). \~ \~ \~ \~Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 червня 2016 року визнано спадщину, а саме земельну ділянку розміром 2,93 га, яка розташована на території Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, яка належала померлій [INFO] [PERSON] згідно з Державним актом серії ІІІ-ЧР № 021675, виданим Лящівською сільською радою на підставі рішення № 2 від 24 липня 2002 року, відумерлою та передано її у власність територіальної громади с. Лящівка в особі Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (а.с. 31). \~ \~ \~ \~Рішенням Лящівської сільської ради № 10-1/VII від 24 червня 2016 року земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,93 га, яка розташована в адміністративних межах Лящівської сільської ради та належала [PERSON] , прийнято в комунальну власність на баланс Лящівської сільської ради (а. с. 100). \~ \~ \~ \~Рішенням Лящівської сільської ради № 22-2/ VII від 27 квітня 2017 року дану земельну ділянку з кадастровим номером 7125185600:02:000:0664, прийнято на баланс Лящівської сільської ради (а. с. 101). \~ \~ \~ \~Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна дану земельну ділянку передано в строкове платне користування СТОВ «Лящівка», строком на 7 років (а. с. 11). Постановою Черкаського апеляційного суду від 11 травня 2022 року рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 червня 2016 року про визнання спадщини відумерлою скасовано (а.с. 32-35). За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 у справі № 925/1265/16). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам, та має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (частина друга статті 1299 ЦК України). Згідно з позовними вимогами, представник позивача просила визнати недійсними рішення Лящівської сільської ради від 24 червня 2016 року та 27 квітня 2017 року, скасувати рішення про державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку та припинити право комунальної власності на земельну ділянку. Як встановлено судом вище, земельна ділянка, яка належала померлій [PERSON] , на підставі оскаржуваних рішень Лящівської сільської ради від 24 червня 2016 року та 27 квітня 2017 року була прийнята в комунальну власність та на баланс Лящівської сільської ради. Вказані рішення органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування та вичерпують свою дію фактом їхнього виконання та можуть бути скасовані або змінені лише у судовому порядку та у разі становлення їх невідповідності вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і, одночасного порушення у зв`язку з прийняттям вказаного акта прав та охоронюваних законом інтересів особи, що його оскаржує. Станом на час винесення оскаржуваних рішень Лящівська сільська рада мала законне право розпоряджатись майном (земельною ділянкою), оскільки рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 червня 2016 року про визнання спадщини відумерлою ще не було скасоване, так само як і на момент внесення до державного реєстру записів про реєстрацію права власності за Лящівською сільською радою на підставі вказаних рішень сільської ради. У свою чергу, рішення суду, на підставі якого спадкова земельна ділянка вибула із законного володіння спадкоємця, було скасоване постановою Черкаського апеляційного суду від 11 травня 2022 року, однак станом на момент скасування - право власності на земельну ділянку, було оформлене за іншим добросовісним набувачем. Позовні вимоги про визнання незаконними рішень органів місцевого самоврядування, якими земельна ділянка була передана у власність Лящівської сільської ради є неефективним способом захисту, у даному випадку, оскільки не призведе до відновлення спадкових прав позивача, а тому в зазначеній частині позовних вимог необхідно відмовити. \~ \~ \~ \~Щодо позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку, припинення права комунальної власності на земельну ділянку, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, право або інтерес позивача, який вважає себе власником земельної ділянки, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права власності іншої особи. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції. Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пп. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» п.у 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, у розумінні положень наведеної норми права у чинній редакції, на відміну від положень ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, належними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець застеріг, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 16 вересня 2020 року у справі № 352/1021/19. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Державний реєстратор Чорнобаївської районної державної адміністрації Хоменко А. О. 12 квітня 2017 року прийняла рішення про державну реєстрацію права власності Лящівської сільської ради на спірну земельну ділянку на підставі рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 червня 2016 року, яке згодом після внесення відповідних записів до Реєстру було скасовано 11 травня 2022 року судом апеляційної інстанції. Отже, оскільки судом апеляційної інстанції скасовано рішення суду, на підставі якого за Лящівською сільською радою було зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7125185600:02:000:0664 представник позивача, звернувшись з вимогою про скасування державної реєстрації права власності Лящівської сільської ради на спірну земельну ділянку, припинення права комунальної власності за Лящівською сільською радою на земельну ділянку обрала ефективний спосіб захисту прав позивача. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме скасування державної реєстрації права комунальної власності земельної ділянки, площею 2,9309 га., кадастровий номер 7125185600:02:000:0664 зареєстроване за Лящівською сільською радою та припинення права комунальної власності за Лящівською сільською радою на земельну ділянку. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного вище,

Outcome: partial