Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 500000,00 грн.; 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання у розмірі 7071,00 грн. за період 01.02.2022-14.02.2023; пеню у розмірі 105216,10 грн. за період 01.02.2022-14.02.2023; втрати від інфляції за весь час прострочення в розмірі 36118,95 грн. за період 01.02.2022-14.02.2023. При цьому посилається на те, що 12.01.2022 року між сторонами було укладено нотаріально посвідчений договір позики №2, за умовами якого позивач надав відповідачу позику у розмірі 500000,00 грн. строком до 31.03.2023 року з поверненням коштів відповідно до графіку. Відповідач не здійснив жодного платежу за погодженим графіком та порушив умови договору позики, а тому у позивача виникло право вимоги від позичальника дострокового повернення позики зі сплатою відповідачем 3% річних, пені та суми інфляційних втрат. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 23.02.2023 року заяву представника позивача про забезпечення позову повернуто заявнику та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.02.2023 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , надав [PERSON] , [INFO] , позику у розмірі 500 000,00 гривень, відповідно до Договору позики № 2 від 12.01.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хильою О.В. за реєстровим № 68. Позика надавалась у строк до 31.03.2023 року. Повернення позичених грошових коштів повинно було здійснюватися відповідно до графіку, передбаченого у Додатку № 1 до Договору позики, проте відповідач не здійснив жодного платежу за вищезазначеним графіком. Згідно п. 1 Договору позики № 2 від 12.01.2022 року Позичальник, розуміючи значення своїх дій, без будь-якого примушення, як фізичного, так і морального, зобов`язався повернути Позикодавцю вищезазначені позичені грошові кошти, в строк і на умовах, визначених цим Договором. Сторони домовились про те, що позичені грошові кошти можуть бути повернуті Позичальником в повному обсязі Позикодавцю і раніше дати, вказаної вище. Відповідно до п. 3 Договору позичені грошові кошти, що зазначені в п. 1 даного Договору, передані Позикодавцем Позичальнику частинами, але в повному обсязі, до підписання даного Договору Сторонами, і підписання даного Договору Сторонами є підтвердженням даного факту. Сторони претензій не мають. Згідно п. 2 Договору Сторони домовились про те, що повернення позичених грошових коштів Позичальником буде здійснюватися Позичальником Позикодавцю відповідно до графіку, що міститься у Додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 6 Договору повернення Позичальником (як повне, так і часткове, у відповідності до Додатку №1 до Договору) позичених грошових коштів може бути здійснено останнім в один із способів: -особисто готівкою Позикодавцеві, або уповноваженому ним (у відповідності до норм чинного законодавства України: шляхом оформленої письмової, нотаріально посвідченої довіреності) особі. -іншим письмово узгодженим додатково між Сторонами. Згідно п. 4. Договору Сторони домовились про те, що якщо Позичальник, своєчасно (у відповідності до умов даного Договору) не повернув позичених грошових коштів (повну суму позичених грошових коштів або будь-яку часткову суму позичених грошових коштів у відповідності до Додатку №1 до цього Договору), то Позикодавець має право пред?явити цей Договір до стягнення в розмірі всієї залишкової суми позичених грошових коштів у строки і в порядку, що передбачені чинним законодавством України, в тому числі здійснити стягнення за даним договором у безспірному порядку, за допомогою виконавчого напису нотаріуса. Позивач виконав свої зобов?язання та передав відповідачу у власність грошові кошти в сумі 500 000,00 грн., а останній не виконав свої зобов?язання з повернення коштів, та, у такий спосіб, порушив умови Договору позики. 25.01.2023 року позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою про погашення заборгованості. 09.02.2023 року позивач звернувся до відповідача з повторним листом-вимогою про погашення заборгованості. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за Договором позики не виконав у повному обсязі та не повернув позикодавцю позичені грошові кошти у повному обсязі. Згідно з ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків стаття 11 ЦК України визначає договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1, 2 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов?язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред?явлення такої вимоги За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень статей 526, 527, 530 ЦК України зобов?язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен кредиторові у разі порушення боржником зобов?язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов?язання за кожен день прострочення виконання. Як передбачено ч. 2 ст. 550 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов?язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Позивач зважаючи на триваюче порушення умов Договору позики, внаслідок якого згідно ч. 1 ст. 1052 ЦК України у останнього виникло право вимагати від позичальника дострокового повернення позики, скористався згаданим правом 25.01.2023 року. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. У пункті 4 Договору зазначено, що Сторони домовились про те, що якщо Позичальник, своєчасно (у відповідності до умов цього Договору) не повернув позичених грошових коштів (повну суму позичених грошових коштів або будь-яку часткову суму позичених грошових коштів у відповідності до Додатку № 1 до цього Договору), то Позикодавець має право пред?являти цей Договір до стягнення в розмірі всієї залишкової суми позичених грошових коштів у строки і в порядку, що передбачені чинним законодавством України, в тому числі здійснити стягнення за цим Договором у безспірному порядку, за допомогою виконавчого напису нотаріуса. Згідно п. 15 Договору Сторони домовились, що у разі невиконання Позичальником будь-яких умов, визначених цим, Позикодавець має право (в тому числі - достроково) звернути стягнення всієї залишкової суми позичених грошових коштів за цим Договором, у відповідності до норм чинного законодавства України. Відповідно до п. 16 Договору у разі неповернення (несвоєчасного повернення) усієї суми коштів або їх частини Позичальником, останній зобов?язаний сплатити Позикодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, розрахованої за період, за який нараховується пеня. У такий спосіб, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, п. 4, 15, 16. Договору, відповідач, який не виконав грошове зобов`язання щодо повернення позичених грошових коштів, зобов?язаний сплатити на користь позивача всю суму позичених грошових коштів в розмірі 500000,00 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 36118,95 грн., пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що становить 105216,10 грн. та 3% річних від простроченої суми за весь період прострочки в розмірі 7071,00 грн. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved