Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернувся до суду з заявою та просить оголосити [PERSON] , громадянина України, усиновителем [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до автового запису про народження серії [NUMBER] від 14.04.2000 року, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції про народження [PERSON] щодо батька, а саме, видавши нове свідоцтво про народження з урахуванням внесених змін, вказавши батьком [PERSON] , громадянина України. Заявлені вимоги мотивовані тим, що [PERSON] , [INFO] , із осені 2003 року проживає разом із [PERSON] без реєстрації шлюбу в смт. Сосниця. Співмешканка заявника [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] , який теж проживає разом із нею та вітчимом. У відповідності до свідоцтва про народження [PERSON] його батьком зазначено - [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник фактично замінив [PERSON] батька, виховував та піклувався про нього фактично із самого його народження і має намір в даний час усиновити його. [PERSON] із дитинства називає заявника батьком. Заявник не має своїх дітей та хотів би, щоб у нього був син на законних підставах. [PERSON] не заперечує щодо усиновлення її сина [PERSON] , про що також свідчить нотаріально завірена заява. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені у заяві. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши заявника та його представника, та дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] , паспорт горомадянина України [NUMBER] , (а.с.4-8). Являється пенсіонером, вид пенсії по інвалідності 1 гр., загальне захворювання, пенсійне посвідчення № [NUMBER] , (а.с. 10). [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , який розірваний 13.01.2007 року, відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , (а.с. 15). Згідно з копією довідки-характеристики Сосницької селищної ради на [PERSON] за час проживання на на території селищної ради актів до адміністративної комісії на нього не надходило, (а.с. 19). Із копії довідки про склад сім`ї та проживання вбачається, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] , до складу сім`ї входять: [PERSON] , співмешканка та [PERSON] , син співмешканки, (а.с. 20). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьки: [PERSON] та [PERSON] , (а.с. 16). Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , (а.с. 17). Із копії нотаріально засвідченої заяви вбачається, що [PERSON] дає свою згоду на усиновлення сина, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , (а.с. 18). Згідно з ч. 1 ст. 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з ч. 2 ст. 208 Сімейного кодексу України у виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Згідно зі ст. 212 Сімейного кодексу України не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду. Відповідно до ст. 223. Сімейного кодексу України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Згідно зі ст. 224 Сімейного кодексу України суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», у зв`язку з включенням у СК правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема, якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема, необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому, звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично). Слід також з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте, на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини. Пункт 27 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 «Про затвердження Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» передбачає, що дитина втрачає статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі поновлення піклування обох або одного з батьків на підставі, зокрема скасування рішення суду про позбавлення батьківських прав; поновлення матері, батька дитини у батьківських правах тощо. Отже, чинне законодавство України не вважає дитину, яка має одного з батьків, такою, яка позбавлена батьківського піклування. Статтями 310, 311 ЦПК України передбачено, що заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. До заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя; медичний висновок про стан здоров`я заявника; довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи; документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням; інші документи, визначені законом. Окрім того, під час розгляду справи стороною заявника не надані докази на підтвердження того, що заявник є дієздатною особою, має добрий стан здоров`я, не перебуває на обліках, не був засуджений за кримінальні правопорушення, є матеріально забезпеченою особою, має у власності нерухомість. Також стороною заявника не доведено здатність забезпечити повнолітній особі стабільні та гармонійні умови життя та матеріальну підтримку. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed