Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

У листопаді 2022 року Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в інтересах дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідно до витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відомості про батька дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. На підставі рішення Сумського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відібрано у матері без позбавлення батьківських прав у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків. Зазначає, що останній раз відповідачка приходила до Управління «Служба у справах» Сумської міської ради влітку 2021 року, коли виявила бажання повернути дітей та подала апеляційну скаргу. У липні 2021 року [PERSON] знаходилась на обстеженні в КНП «Сумській дитячій клінічній лікарні Святої Зінаїди», тоді мати її бачила в останнє. Зі слів опікуна [PERSON] з [PERSON] матір не бачилась декілька років. За час перебування [PERSON] та [PERSON] у прийомній сім`ї мати не цікавилась доньками та не спілкувалась з ними, не вітала з Днем народження. [PERSON] не надавались кошти на утримання малолітніх дітей. Вважає, що така поведінка відповідачки є ухиленням матері від виконання обов`язків: вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не дає дітям доступу до культурних та духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей, свідоме нехтування нею своїми обов`язками. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 22 грудня 2022 року на 09-годину 30 хв. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19 січня 2023 року. 19 січня 2023 року розгляд справи відкладено до 01 березня 2023 року за клопотанням представника позивача. 01 березня 2023 року розгляд справи відкладено на 27 березня 2023 року у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача. В судове засідання представник позивача Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про дату час і місце розгляду даної справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 6, 8). Відповідно до витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 5, 7, 9). Постановою Сумського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року апеляційну скаргу представника [PERSON] - адвоката Литовченко Олени Миколаївни задоволено частково. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 жовтня 2020 року в даній справі скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради задоволено. Відібрано [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків по відношенню до дітей. Передано [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування Сумської міської ради для подальшого їх влаштування. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на особистий рахунок дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/2 частки її заробітку (доходу), починаючи стягнення з часу поміщення дітей до відповідного закладу органу опіки та піклування Сумської міської ради (а.с. 10-12). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб №14.03-08/78373 від 14 квітня 2021 року малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до акта обстеження умов проживання Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 09 грудня 2022 року за адресою: [ADDRESS] встановлено, що за цією адресою проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та її співмешканець. В даному помешканні було виявлено, що для дитини не створено належних умов (а.с. 34). [INFO] у відповідачки народилась донька [PERSON] (а.с. 53). У висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 28 лютого 2023 року за № 371/27.1-26 вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітній дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення вищенаведеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що знайшли своє підтвердження матеріалами справи обставини щодо умисного ухилення відповідачкою від виконання своїх батьківських обов`язків, так як вона не приймає участі у вихованні дітей, не спілкуються з ними, не цікавляться їх розвитком та станом здоров`я. Відповідачка не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, та не надає матеріальну допомогу на утримання доньок. За висновком управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 28 лютого 2023 року за № 371/27.1-26 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини, на думку суду, свідчать про свідоме нехтування відповідачкою до виконання нею своїх батьківських обов`язків, про відсутність інтересу до дітей, що є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідачки на користь держави 992 грн 40 коп. судового збору (2481 грн * 0,4 за немайнову вимогу про позбавлення батьківських прав). На підставі викладеного,

Outcome: approved