Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Суть питання, що вирішується рішення. Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що спільна дитина сторін після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем, перебуває на її повному утриманні, а відповідач припинив приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини. Рух справи. 26.10.2022 вказаний позов надійшов до суду. 26.10.2022 відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України на підставі протоколу автоматизованого розподілу справ визначено суддю Цимбал І.К. та 07.11.2022 передано матеріали. 07.11.2022 надано запит до ГІОЦ КМДА. 15.11.2022 отримано відповідь з ГІОЦ КМДА. 18.11.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 14.12.2022. 14.12.2022 розгляд справи відкладено за клопотання представника позивача від 13.12.2022 на 21.03.2023. 19.12.2022 від відповідача надійшли заперечення. 21.03.2023 ухвалено рішення. Встановлені судом обставини. 30.08.2011 сторони зареєстрували шлюб, який був розірваний на підставі судового рішення від 02.08.2022. [INFO] у сторін народилась дитина [PERSON] . Дитина сторін проживає разом із позивачем у Хорватії /а.с. 21-28/ та перебуває на її утриманні, що не заперечуєтьсяучасниками справи. Позивач просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі і розмірі 10000 грн., оскільки самостійно несе витрати по утриманню дитини, включаючи окрім іншого її навчання та розвиток здібностей приблизно в розмірі 24815 грн. 25 коп. /а.с. 31-58/ на місяць, оплачує проживання, тому зазначена сума дорівнює майже половину витрат, які повинні нести кожний з батьків. Відповідач позов визнав частково та повідомив, що є інвалідом ІІІ групи, за браком постійної роботи забезпечує власні потреби тимчасовими заробітками, однак має дохід у вигляді соціальної допомоги в розмірі 2000 грн., яку виплачує держава за пошкоджене житло в результаті озброєної агресії РФ, а також виплати по інвалідності в розмірі 2100 грн., а в сумі 4100 грн., яку визнає і готовий повністю віддавати на утримання дитині. Крім того, позивач та дитина проживають у квартирі, яку оплачує робота батька позивача, який там працює, отримує значний дохід і матеріально допомагає позивачу і донці. Донька сторін навчається безкоштовно. Вказані обставини учасниками справи також не заперечувались. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. Згідно ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач визнав частково вимоги про стягнення аліментів, а тому суд вважає доводи позивача щодо не утримання дитини не потребують додаткової мотивації. Що стосується розміру аліментів визнаного відповідачем, суд вважає що з урахуванням стану здоров`я відповідача, а саме наявної інвалідності ІІІ групи і в силу ч. 3 ст. 75 СК України є непрацездатним, відсутністю постійного стабільного офіційного заробітку, розміру дотацій від держави в сумі якого відповідачем визнаються вимоги про стягнення аліментів, суд вважає, що останній підлягають задоволення саме у такому розмірі, оскільки доказів про отримання інших доходів, які можливо врахувати при визначенні розміру суду не надані. Доводи позивача та представника останнього про те, що позивач має автомобіль, земельну ділянку та будинок, які утримує, що свідчить про наявність у позивача додаткового доходу, окрім державних виплат, суд вважає неспроможними, оскільки будинок знищений, у зв`язку з чим має місце відповідне відшкодування від держави, а доказів про те, що пошкоджений автомобіль /а.с. 63, 91-94/, а також земельна ділянка /а.с. 61-62/ є джерелами альтернативного доходу суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: partial