Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

27.12.2022 до Ленінського районного суду м. Полтави звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 19 вересня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1473 від 19.09.2015. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 19.09.2015 з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2022 року. Збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати разом з нею. Також зазначає, про відсутність спору про поділ майна. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.01.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача звернулася до суду із заявою щодо розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб, не заперечує проти заочного порядку розгляду справи, у разі неявки відповідача в судові засідання. Повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення справи та відзив на позов до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст.223, ст.ст. 280-281 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2015 року, актовий запис № 1473 від 19.09.2015 виконано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 19.09.2015). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 5 від 01.04.2014 виконано Хрестителівською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 01.04.2014), [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 1 від 11.01.2016 виконано Хрестителівською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.01.2016), [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 87 від 12.05.2020 виконано Подільським районним у місті Полтаві відділом реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 12.05.2020). Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства, фактично сім`я розпалася та існує формально. При таких стосунках, які склалися між сторонами, враховуючи втрату ними почуття кохання і небажання відновити стосунки, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позовної заяви в сумі 992,40 грн. На підставі викладено, ст.ст.24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved