Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що мають юридичне значення, а саме просить встановити факт, що диплом про освіту серії [NUMBER] від 03 липня 1982 року дійсно належить [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що вона у вересні 2023 року досягне пенсійного віку, а тому завчасно звернулася до відділу обслуговування громадян (м. Перечин) із пакетом документів для призначення пенсії за віком для перевірки наявності страхового стажу для призначення пенсії. Після перевірки наданих мною документів, фахівцями відділу обслуговування громадян (м. Перечин) було виявлено розбіжності в написанні її дошлюбного прізвища в дипломі про освіту серії [NUMBER] від 03 липня 1982 року, де її прізвище зазначено як « [PERSON] », тоді як згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 вересня 1963 року її прізвище зазначено як « [PERSON] ». Через вказані розбіжності заявниця позбавлена можливості отримати право на належну пенсію, тому звернулася до суду з цією заявою. У судове засідання учасники не з`явилися.\~ Заявниця [PERSON] подала заяву, відповідно до якої просила суд розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник заінтересованої особи через канцелярію подала до суду письмові пояснення, відповідно до яких просила суд розглянути справу без її участі, при цьому посилаючись на подане письмове пояснення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті\~247\~ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, матеріалами справи доведено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 вересня 1963 року прізвище, ім`я, по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] ». Також матеріалами справи доведено, що у зв`язку із реєстрацією шлюбу заявниця змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 18 липня 1981 року. Однак, як вбачається з копій диплому серії [NUMBER] від 03 липня 1982 року, то у такому прізвище [PERSON] вказано як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Судом встановлено, що заявник не має іншої можливості підтвердити факт, що диплом серії [NUMBER] від 03 липня 1982 року, виданий [PERSON] , належить [PERSON] , але його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки через вказані розбіжності заявниця позбавлена можливості отримати право на належну пенсію, при цьому, спір про встановлення цього факту відсутній. Надані [PERSON] докази суд визнає належними і допустимими, оскільки такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підтверджують розбіжність у прізвищі заявниці. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Отже, з огляду на викладене та те, що заявниця не має можливості будь-яким іншим чином встановити вказані вище факти, які породжують для неї юридичні наслідки, тому суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому,

Outcome: approved