Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

У липні місяці 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила суд припинити дію договору довічного утримання від 15 травня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 488, укладеного між нею та [PERSON] , померлим [INFO] , а також просила повернути їй право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2021 року по справі відкрито провадження. У березні місяці 2022 року представник позивача звернулась до суду з клопотанням про залучення правонаступника позивача у справі, повідомивши, що позивач [PERSON] померла [INFO] , та просила залучити у цій справі у якості правонаступника позивача [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 17 червня 2022 року, залучено в якості правонаступника [PERSON] залучено її спадкоємця за заповітом [PERSON] . Ухвалою суду від 04 серпня 2022 року зобов`язано приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Носенко Андрія Григоровича (51200, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, вул. Калнишевського, 5/50) надати копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 21 вересня 2022 року зобов`язано приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Куліш Юрія Олександровича (51200, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, вул. Гетьманська, 26/1) надати копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . У лютому місяці 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: -визнати припиненим договір довічного утримання від 15 травня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 488, укладений між [PERSON] , померлою [INFO] , та [PERSON] , померлим [INFO] , що був зареєстрований приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко А.Г. -припинити заборону на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] , номер запису про обтяження 36511648, що була накладена приватним нотаріусом Носенко Андрієм Григоровичем, Новомосковський районний нотаріальний округ Дніпропетровської області 15 травня 2020 року (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52253819 від 15.05.2020 року) за договором довічного утримання, серія та номер: 488, виданий 15.05.2020 року, видавник: Носенко А.Г., приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу. -припинити право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , номер відомостей про речове право 36511148, що було зареєстроване за договором довічного утримання, серія та номер: 488, виданий 15.05.2020 року, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52253310 від 15.05.2020 року). -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначає, що 15 травня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, зареєстрований в реєстрі за № 488, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, відповідно до якого [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язався забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно, на умовах, що встановлені договором. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що міститься в матеріалах спадкової справи № 41/2021, наданої приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Кулішом Ю.О. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син, відповідач по справі [PERSON] . Однак, [PERSON] обов`язки набувача на себе не прийняв, більш того, між ним та [PERSON] склалися неприязні відносини. Відповідач поводив себе грубо, в догляді та утриманні [PERSON] відмовляв. Крім того, відповідача було засуджено до семи років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 187 Кримінального кодексу України. [PERSON] , вважаючи, що ані набувач, ані його спадкоємець не виконали свої обов`язки з утримання та догляду в достатній мірі, не мали права на вказану вище квартиру. Крім того, вважала за необхідне припинити дію договору довічного утримання, тож звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з відповідним позовом. Крім того, 28 липня 2021 року [PERSON] , на випадок своєї смерті, склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, та все те, що належатиме їй на день смерті, заповіла [PERSON] , а [INFO] [PERSON] померла. Враховуючи наявність заповіту, [PERSON] вважає себе єдиним спадкоємцем померлої, та 11 жовтня 2021 року звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину щодо квартири [ADDRESS] , оскільки квартира належить іншій особі на підставі договору довічного утримання. Крім цього, [PERSON] стало відомо, що на зазначену квартиру, відповідно до договору про довічне утримання, накладене обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно. Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , про припинення договору довічного утримання та визнання права власності в порядку спадкування. В судове засідання позивач не з`явилася, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що 15 травня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, зареєстрований в реєстрі за № 488, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, відповідно до якого [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язався забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно, на умовах, що встановлені договором (а.с. 5-6). Судом встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстроване за [PERSON] (номер відомостей про речове право 36511148, що було зареєстроване за договором довічного утримання, серія та номер: 488, виданий 15.05.2020 року, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52253310 від 15.05.2020 року), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15 травня 2020 року за № 209159817 (а.с.8). Також судом встановлено, що на квартиру [ADDRESS] накладене обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно (номер запису про обтяження 36511648, що була накладена приватним нотаріусом Носенко Андрієм Григоровичем, Новомосковський районний нотаріальний округ Дніпропетровської області 15 травня 2020 року (на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52253819 від 15.05.2020 року) за договором довічного утримання, серія та номер: 488, виданий 15.05.2020 року, видавник: Носенко А.Г., приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 15 травня 2020 року за № 209163894 (а.с. 7). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 49) Приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Кулішом Ю.О. до суду надано копію спадкової справи № 41/2021, заведеної після смерті [PERSON] , відповідно до матеріалів якої спадкоємцем померлого [PERSON] є його син, відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (а.с. 48). Крім того, судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 18). Приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Носенко А.Г. до суду надано копію спадкової справи № 129/2021, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 41-45). З матеріалів цієї спадкової справи вбачається, що на підставі заповіту від 28 липня 2021 року, спадкоємцем усього майна, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, та всього того, що належало на день смерті [PERSON] , - є [PERSON] (а.с. 19). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину щодо квартири [ADDRESS] , оскільки квартира належить іншій особі на підставі договору довічного утримання, а також у зв`язку з забороною на відчуження (а.с. 30). В той же час, суду не надано належних, допустимих доказів того, що відповідач прийняв на себе обов`язки набувача за договором довічного утримання від 15 травня 2020 року після смерті свого батька [PERSON] , а також не надано доказів того, що відповідач виконував свої обов`язки з утримання та догляду, передбачені вказаним договором, в достатній мірі. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону, а саме. Відповідно дост.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до п. 3 ч. 2ст.\~16\~ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, акти цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У відповідності до ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання одна сторона, що є непрацездатною особою за віком або станом здоров`я (відчужувач), передає у власність другій стороні (набувачеві майна) будинок або частину його, взамін чого набувач майна зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом. Статтею 749 ЦК України визначені обов`язки набувача за договором довічного утримання, а саме частина 1 ст. 749 ЦК України передбачає, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Статтею 755 ЦПК України передбачено, що у випадку смерті фізичної особи-набувача, обов`язки останнього за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем (ч.1). Якщо спадкоємець за заповітом відмовився від прийняття майна, що було передане відчужувачем, право власності на це майно може перейти до спадкоємця за законом. Якщо у набувача немає спадкоємців або вони відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, відчужувач набуває право власності на це майно. У цьому разі договір довічного утримання (догляду) припиняється. У даному конкретному випадку, суду в достатній мірі доведено, що після смерті [INFO] набувача за договором довічного утримання [PERSON] , його спадкоємець за законом прийняв спадщину 25 серпня 2021 року, однак матеріали спадкової справи, як і матеріали цивільної справи свідчать про те, що [PERSON] не прийняв на себе обов`язки набувача за договором довічного утримання, укладеним з [PERSON] . Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналіз зазначених норм права у сукупності з поданими доказами свідчать про те, що до [PERSON] перейшли не тільки права набувача за договором довічного утримання, але і його обов`язки. Однак, [PERSON] майже одразу після смерті набувача за договором довічного утримання, а саме 28.07.2021 року звернулася до суду з позовом про припинення договору довічного утримання, наполягаючи на тому, що спадкоємець набувача за законом не виконує обов`язки спадкодавця за договором довічного утримання, між ними склалися неприязні стосунки. Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що договір довічного утримання від 15 травня 2020 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко А.Г.,зареєстрований в реєстрі за № 488, укладений між [PERSON] та [PERSON] , померлим [INFO] , слід визнати припиненим, внаслідок смерті набувача, оскільки його спадкоємець [PERSON] не прийняв на себе обов`язки набувача за договором довічного утримання. Далі, як зазначав суд вище, 28 липня 2021 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла [PERSON] , заповіт посвідчено 28 липня 2021 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Носенко А.Г., зареєстровано в реєстрі за № 1191. За таких обставин, до [PERSON] , як до спадкоємця за заповітом, відповідно до вимог ст.ст.1216, 12818 ЦПК України, у разі настання смерті відчужувача за договором довічного утримання, перейшли права за цим договором, в тому числі право на припинення дії договору довічного утримання. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України та положень ст. ст. 179, 181, 316, 317, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (нерухоме майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Також, згідно зі ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків та у порядку, встановленому законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до частини 1 статті 319\~ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі частини 1 статті 321 ЦК України\~- право власності є непорушним, ніхто може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно приписів ч. 2 ст. 321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом Частиною 1 статті 386\~ЦК України визначено, що - держава забезпечує рівний захист прав суб`єктів права власності. Статтею 391\~ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи усе вищезазначене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами вирішити у відповідності до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved