Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що 28 січня 2019 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6766220/1046/19, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "Nissan Almera" державний номерний знак [NUMBER] . 27 жовтня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Nissan Almera" д/н [NUMBER] який належить [PERSON] та автомобіля марки «Volkswagen» д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача (а.с. 4), цивільно-правова відповідальність якого не застрахована. 27 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про подію та виплату страхового відшкодування. Згідно ремонтної калькуляції № 2300289023 від 28 грудня 2019 року вартість ремонтних робіт автомобіля марки «"Nissan Almera" державний номерний знак [NUMBER] становить у розмірі 15 304,88 грн. 15 січня 2020 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про врегулювання страхового випадку № 2300289023 за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6766220/1046/19 від 28 січня 2019 року, відповідно до якого сторони домовилися, що сума страхового відшкодування становить у розмірі 8 967,80 грн. 29 січня 2020 року постановою Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/58910/19-п провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито на підставі пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно страхового акту № 2300289023 від 16 січня 2020 року заявлена подія є страховим випадком за добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6766220/1046/19 від 28 січня 2019 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 8 967,80 грн. Згідно платіжного доручення № 001979 від 17 січня 2020 року позивачем перераховано Київському ГРУ, зокрема, страхове відшкодування у розмірі 8 967,80 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 8 967,80 грн. та витрати по сплаті судового збору. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 28 січня 2019 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6766220/1046/19, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "Nissan Almera" державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 6). 27 жовтня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Nissan Almera" д/н [NUMBER] який належить [PERSON] та автомобіля марки «Volkswagen» д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача (а.с. 4), цивільно-правова відповідальність якого не застрахована (а.с. 13 зв.). 27 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про подію та виплату страхового відшкодування (а.с. 6 зв. -7). Згідно ремонтної калькуляції № 2300289023 від 28 грудня 2019 року вартість ремонтних робіт автомобіля марки «"Nissan Almera" державний номерний знак [NUMBER] становить у розмірі 15 304,88 грн. (а.с. 10-11). 15 січня 2020 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про врегулювання страхового випадку № 2300289023 за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6766220/1046/19 від 28 січня 2019 року, відповідно до якого сторони домовилися, що сума страхового відшкодування становить у розмірі 8 967,80 грн. (а.с. 9 зв.). 29 січня 2020 року постановою Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/58910/19-п провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито на підставі пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 5). Згідно страхового акту № 2300289023 від 16 січня 2020 року заявлена подія є страховим випадком за добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6766220/1046/19 від 28 січня 2019 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 8 967,80 грн. (а.с. 11 зв.-12). Згідно платіжного доручення № 001979 від 17 січня 2020 року позивачем перераховано Київському ГРУ, зокрема, страхове відшкодування у розмірі 8 967,80 грн. (а.с. 12 зв., 13). Позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 8 967,80 грн. Між сторонами виникли у позадоговірних правовідносинах, а тому предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилався на скоєння відповідачем, цивільно-правова відповідальність якого не застрахована дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого позивачу заподіяно матеріальних збитків. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Відповідно до частини 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що постановою Печерського районного суду міста Києва від 29 січня 2020 року у справі № 757/58910/19-п провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито на підставі пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відповідачем не надано. 17 січня 2020 року позивачем у відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована у розмірі 8 967,80 грн. Отже, з урахуванням викладеного позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування підлягають задоволенню повністю: стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», код ЄДРПОУ 23510137, юридична адреса: просп. Повітрофлотський, 25, м. Київ, у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 8 967 (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят сім) грн. 80 коп. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2481 грн. 00 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2481,00 грн.

Outcome: approved