Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. 11.10.2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , що стягується на підставі наказу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.07.2019 року у справі №500/4998/18. 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 05.10.2021 року позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від шлюбу з яким мають дитину [PERSON] ; станом на час звернення до суду чекає на другу дитину. У зв`язку із вагітністю та станом здоров`я вона не має можливості працевлаштуватися та найближчий час не буде мати самостійного доходу, оскільки продовжить перебувати у відпустці по догляду за дітьми. Звернула увагу, що не існує жодного документу, яким відповідач може підтвердити обґрунтованість своїх вимог та інформацію про те, що дитина проживає разом з ним. ІІ. Процедура та позиції сторін 2.1. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2022 року, справа №946/6901/22 передана для розгляду судді Бальжик О.І. 2.2. 12.10.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ст.274 ЦПК України. 2.3. 17.11.2022 року ухвалою судді Смокіної Г.І. заяву [PERSON] про відвід судді Бальжик О.І. залишено без задоволення. 2.4. У судовому засіданні позивачка та її представник позовну заяву підтримали та наполягали на її задоволенні на підставі викладених у ній доводів. На додаткові запитання позивачка пояснила, що вона має намір надавати допомогу на утримання дитини, але не її батькові, а особі, з якою буде безпосередньо проживати дитина. Наскільки їй відомо, [PERSON] перебуває за межами України, в той час як дитина залишилася проживати в м. Одесі разом з його матір`ю. Вважає, що бабуся дитини має надавати їй інформацію щодо потреб дитини та їх вартості, після чого вона буде визначати та надавати відповідну допомогу. Підтверджує ту обставину, що з кінця 2018 року дитина з нею не проживає, спору щодо місця проживання дитини немає. Будь-яку допомогу на утримання дитини з часу окремого проживання не надавала, оскільки не підтримувала стосунки з колишнім чоловіком та його матір`ю. 2.5. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, направивши 19.12.2022 року відзив на позовну заяву. Як вбачається з наданого відзиву, з позовними вимогами [PERSON] він не згодний та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування правової позиції пояснив, що після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з матір`ю. Згодом він забрав дитину до себе, оскільки матір належним чином дитину не доглядала. Доньці був поставлений діагноз «затримка психо-мовного розвитку». З грудня 2018 року він регулярно відводив доньку на заняття, направлені на розвиток мови, уваги, пам`яті та мислення. На теперішній час дитина позбувалася вказаного діагнозу. Позивачка протягом всього часу не виявляла до дитини належної уваги та турботи, не приймала жодної участі у її вихованні, оздоровленні, лікуванні та утриманні. Стверджує, що весь час саме він займається вихованням, навчанням та оздоровленням дитини. Звернув увагу, що визначений рішенням суду розмір аліментів є мінімальним та не може бути меншим. Крім того, заборгованість по аліментам існує з 09.07.2019 року, в той час як позивачка народила першу дитину лише 18.11.2021 року. ІІІ. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження 3.1. У судовому засіданні встановлено, що наказом Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.07.2018 року у справі №500/4998/18 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.07.2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). 3.2. Відповідно до рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області №89 від 08.02.2022 року визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з батьком, [PERSON] (а.с.49). Спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. 3.3. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 10.02.2022 року позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.8, 9). 3.4. Як вбачається з довідки ОСДНЗ «Ясла-садок» №248 компенсуючого типу Одеської міської ради Одеської області за вих.№157 від 10.07.2019 року [PERSON] , [INFO] , відвідувала дитячий садок з квітня 2019 року за путівкою №100/19 від 05.02.2019 року, у вихованні дитини приймає участь тільки батько (а.с.42). 3.5. За змістом довідки КНП «Дитяча міська поліклініка №4» Одеської міської ради від 17.07.2019 року [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку з вересня 2018 року по теперішній час з діагнозом: «Затримка психо-мовного розвитку» (а.с.45). 3.6. Згідно з характеристикою, наданою ОДНЗ «Ясла-садок» №135 Одеської міської ради 04.11.2021 року, [PERSON] , [INFO] , відвідувала дитячий садок з 28.09.2021 року; за час відвідування дитини закладу, мати дівчинки [PERSON] не приходила, не приймала участь у житті дитини, дитину приводили та забирали батько і бабуся, дівчинка їх дуже любить (а.с.46). 3.7. Відповідно до довідки Одеської загальноосвітньої школи №56 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області за вих.№679 від 06.09.2022 року [PERSON] , [INFO] , навчається в 1-А класі (а.с.7). 3.8. Згідно з\~розрахунком заборгованості\~зі сплати\~аліментів,\~складеного державним\~виконавцем Ізмаїльського\~відділу державної\~виконавчої служби\~в Ізмаїльському\~районі Одеської\~області Південного\~міжрегіонального управління\~міністерства юстиції\~(м.\~Одеса)\~25.08.2022\~року,\~заборгованість [PERSON] \~зі сплати\~аліментів за\~період з\~09.07.2019\~року по\~31.07.2022\~року становить\~29\~134\~гривні 26\~копійок (а.с.41, 48). ІV. Релевантні джерела права та акти їх застосування 4.1. За прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є обов`язковою, право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 (зокрема, рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява №18357/91, п.40). Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. 4.2. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. \~ 4.3. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. 4.4. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.5. Частина 1 статті 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 4.6. Згідно з ч.2\~ст.197 СК України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Аналогічна вимога мається у п.22 постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де вказано, що суд за передбачених\~ст.197 СК України\~умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. 4.7. Відповідно до\~частини 4 статті 273 ЦПК України,\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. 4.8. Частина 3 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року визначає, що виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. V. Оцінка та мотиви суду 5.1. \~Аналіз наведених у розділі ІV судового рішення норм чинного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. 5.2. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. 5.3. У справі, що розглядається, позивачка посилалася як на обставину, яка має істотне значення для звільнення її від сплати заборгованості за аліментами, - перебування у відпустці по догляду за дітьми та проживання дитини не з батьком, а бабусею. 5.4. На думку суду, зазначені позивачкою обставини, у розумінні ч.2\~ст.197 СК України\~не є підставою для звільнення її від сплати заборгованості за аліментами. 5.5. Так, наведеним вище положеннями СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини 5.6. Згідно з СК України 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку це мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину. 5.7. Отже, наявність інших дітей від іншого шлюбу не звільняє мати, яка проживає окремо, від свого обов`язку щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття. 5.8.\~Надаючи оцінку\~доводам позивачки\~та її\~представника про\~те,\~що дитина\~проживає разом\~з бабусею,\~а не\~батьком,\~суд виходить\~з положень\~ч.ч.1,\~3\~статті 12\~ЦПК України,\~за змістом\~яких цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.9. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що всупереч висновку органу опіки та піклування малолітня дитина не проживає разом з батьком у судовому засіданні ані позивачкою, ані її представником надано не було. Крім того, суд також приймає до увагу ту обставину, що позивачка не спростовує ту обставину, що дитина не проживає разом з нею з кінця 2018 року та спору щодо визначеного місця проживання дитини вона не має. 5.10. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed