Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві за участю третьої особи Першої Київської державної нотаріальної контори про зняття арешту зі спадкового нерухомого майна. Свої вимоги мотивувала тим, що 16 серпня 2017 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дідківською Ю.В. посвідчено заповіт, складений [PERSON] , за яким вона все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона згідно із законом буде мати право заповіла [PERSON] , [INFO] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14 серпня 2020 року повідомленням Залізничного РУ ГУ МВС України в м. Києві № 50/404 від 21 лютого 2000 року накладено арешт квартиру [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] . Згідно довідки Першої Київської державної нотаріальної контори від 31 травня 2022 року за матеріалами спадкової справи № 301/2021, відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] є спадкоємцем прав та обов`язків померлої. Згідно листа Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві від 03 серпня 2022 року у відділу відсутня можливість надати копію повідомленням № 50/404 від 21 лютого 2000 року оскільки копії було знищено по строкам давності та згідно інформаційних баз номер кримінальної справи про накладення арешту на квартиру за адресою: [ADDRESS] відсутній. Згідно листа Першої Київської державної нотаріальної контори від 06 вересня 2022 року не можливо надати копію документів на підставі яких було внесено обтяження за 2000 рік у зв`язку з їх відсутністю. У зв`язку з чим просить зняти арешт з квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , накладений на підставі повідомлення Залізничного РУ ГУ МВС України в м. Києві № 50/404 від 21 лютого 2000 року. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу від 13 грудня 1994 року квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 12-13). 06 жовтня 2016 року на підставі рішення Київської міської ради перейменовано проспект Возз`єднання на проспект Соборності. 16 серпня 2017 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дідківською Ю.В. посвідчено заповіт, складений [PERSON] , за яким вона все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона згідно із законом буде мати право заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14 серпня 2020 року Першою Київською державною нотаріальною конторою 28 жовтня 2004 року на підставі повідомлення Залізничного РУ ГУ МВС України в м. Києві № 50/404 від 21 лютого 2000 року накладено арешт квартиру [ADDRESS] (а.с. 8). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідки Першої Київської державної нотаріальної контори від 31 травня 2022 року за матеріалами спадкової справи № 301/2021, відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] є спадкоємцем прав та обов`язків померлої (а.с. 14). Згідно листа Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві від 03 серпня 2022 року у відділу відсутня можливість надати копію повідомленням № 50/404 від 21 лютого 2000 року, оскільки копії було знищено по строкам давності та згідно інформаційних баз номер кримінальної справи про накладення арешту на квартиру за адресою: [ADDRESS] відсутній (а.с. 16). Згідно листа Першої Київської державної нотаріальної контори від 06 вересня 2022 року не можливо надати копію документів, на підставі яких було внесено обтяження за 2000 рік у зв`язку з їх відсутністю (а.с. 18). Позивач просить зняти арешт з квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , накладений на підставі повідомлення Залізничного РУ ГУ МВС України в м. Києві № 50/404 від 21 лютого 2000 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є спадкоємцем після смерті бабусі та має намір прийняти спадщину, яка складається з квартири [ADDRESS] . Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Представник відповідача не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Представник третьої особи не скористався своїм правом подачі письмових пояснень щодо позовних вимог. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно ч.2 ст. 59 зазначеного Закону у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У тому випадку, коли виконавець, зокрема, під час відкриття виконавчого провадження, виконав вимоги частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» щодо накладення арешту на майно (кошти) боржника, то під час закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, виконавець зобов`язаний застосувати положення частини другої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа повинен зазначити про зняття арешту з майна (коштів). Така правова позиція викладена у постанову Верховного суду від 04 червня 2021 року по справі № 186/562/19. Судом встановлено, що накладення арешту на квартиру [ADDRESS] унеможливить здійснення належного захисту майнових прав позивача щодо зняття арешту зі спадкового майна. Крім того, суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно особи, яка померла за умови відсутності кримінального провадження, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. З урахуванням викладеного суд приходить висновку задоволення позовних вимог [PERSON] до Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві за участю третьої особи Першої Київської державної нотаріальної контори про зняття арешту зі спадкового нерухомого майна повністю: зняти арешт з квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , накладений на підставі повідомлення Залізничного РУ ГУ МВС України в м. Києві № 50/404 від 21 лютого 2000 року. При поданні позовної заяви позивачами сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України за рахунок бюджетних асигнувань Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved