Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

[PERSON] 14.11.2022 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який було зареєстровано 19.10.2013 року Виконавчим комітетом Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, актовий запис №3; судові витрати залишити за позивачем. У позовній заяві позивачем [PERSON] викладена наступна позиція. До реєстрації оспорюваного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є позивач у справі [PERSON] , державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до вимог ст.126 СК України за спільною заявою батьків дитини, які не перебувають у шлюбі. Спочатку сімейне життя сторін складалось добре, однак, з часом між ними почали виникати часті непорозуміння та сімейні сварки. З 2017 року шлюбні відносини між ними припинились остаточно. Сторони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією люблячою сім`єю, вести домашнє господарство, а також у них з`явились розбіжності в поглядах на сімейне життя, сімейні обов`язки, виховання і утримання дітей, ведення спільного побуту. З вересня 2021 року відповідач проживає за кордоном та створила нову сім`ю. В теперішній час спілкування сторін відбувається суто щодо виховання та утримання їхньої дочки, яка наразі проживає з батьком. Майновий спір між сторонами відсутній. Місце проживання спільної дочки сторін ними погоджене (а.с.1-2). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 23.11.2022 року відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Як вбачається з розписки, що міститься в матеріалах справи (а.с.17) позивач [PERSON] 28.11.2022 року отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18) відповідачу [PERSON] вручено копію ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви із додатками. Надалі клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6) позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 19.10.2013 року; дошлюбне прізвище позивача - [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки квартального комітту "Корчовка" від 10.11.2022 року №512 (а.с.8) позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] ; до складу його сім`ї входить дочка [PERSON] , [INFO], яка знаходиться на утриманні батька, сім`я проживає без реєстрації. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Згідно ч.1,2 ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно вимог ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спору про майно чи про місце проживання дитини між сторонами за обсягом позовних вимог не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо довготривалого припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам сторін, відповідачем наразі не заперечені та не спростовані ні в який спосіб. Обставин, які з визначених законом підстав унеможливлюють звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, ніким не повідомлено. Як встановлено судом, сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, в їх сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння між подружжям, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Позивач має стале бажання щодо розірвання оспорюваного шлюбу. Зважаючи на зазначені позивачем дійсні причини розірвання шлюбу, подальше життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, оскільки він може ґрунтуватись лише на засадах добровільності, тобто вільної згоди чоловіка та жінки, чого позивач наразі не виявляє, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача стягненню на його користь з відповідача підлягає сума сплаченого та документально підтвердженого судового збору в розмірі 992,40 грн (а.с.3) згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України. При цьому суд не враховує клопотання позивача щодо залишення за ним усіх судових витрат, оскільки здійснений судом у відповідності до наведених процесуальних правових норм розподіл вказаних судових витрат заздалегідь не позбавляє позивача права вирішувати на власний розсуд питання щодо звернення до примусового виконання рішення суду у цій частині. Враховуючи викладене,

Outcome: approved