Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

27 жовтня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на період його навчання у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи стягнення з 27 вересня 2022 року та до закінчення навчання в Університеті митної справи та фінансів, тобто до 01 лютого 2024 року. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] . Після досягнення повноліття позивач продовжив навчання у Дніпропетровському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України (IV рівень акредитації) на факультеті публічного управління та адміністрування за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування» за індивідуальним договором про надання освітніх послуг. Термін навчання за освітнім ступенем «Бакалавр» складав з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2019 року стягнуто аліменти зі [PERSON] на користь [PERSON] на час його навчання в Дніпропетровському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України в розмірі 1/7 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 лютого 2019 року до 30 червня 2022 року. Після отримання навчального ступеню «Бакалавр» позивач продовжив навчання та вступив до Університету митної справи та фінансів та на теперішній час є студентом 1 курсу факультету управління, освітнього ступеню «Магістр», денної форми навчання, спеціальність 281 Публічне управління та адміністрування, наказ про зарахування на навчання № 740 кс видано 27 вересня 2022 року, навчання проводиться за контрактом, термін навчання за освітнім ступенем «Магістр» до 01 лютого 2024 року. 19 лютого 2024 року [PERSON] виповниться 23 роки. Відповідач, маючи достатнє матеріальне забезпечення, фінансової допомоги своєму сину, що продовжує навчання, не надає. Відповідач [PERSON] отримує пенсію по інвалідності, станом на 2019 рік розмір пенсії складав 2 952,39 грн. Також відповідач [PERSON] отримує страхові виплати в сумі 12 768,06 грн. (станом на 2019 рік). Таким чином, відповідач, будучи батьком свого сина, який є повнолітнім та продовжує навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної підтримки, має можливість надавати таку допомогу. Також позивачу відомо, що на утриманні відповідача на теперішній час є ще один син - неповнолітній [PERSON] , [INFO] , на утримання якого з відповідача за судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 листопада 2017 року стягуються аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 21 листопада 2017 року до повноліття дитини. А тому позивачем заявляється позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів та просить почати стягнення аліментів з дня видачі наказу про зарахування на навчання. Враховуючи викладене, позивач звертається до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 67 (а.с. 10). [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2019 року по справі № 235/1193/19 було стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на час його навчання в Дніпропетровському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України в розмірі 1/7\~частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 лютого 2019 року до 30 червня 2022 року (а.с. 13-16). Отже, згідно з рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2019 року по справі № 235/1193/19 аліменти з відповідача на користь позивача стягувались саме до 30 червня 2022 року. При цьому, з довідки № 306 від 03 жовтня 2022 року, виданої Факультетом управління Університету митної справи та фінансів, вбачається, що [PERSON] є студентом 1-го курсу факультету управління, освітнього ступеню «Магістр», денної форми навчання, спеціальність 281 Публічне управління та адміністрування Університету митної справи та фінансів, наказ про зарахування на навчання від 27 вересня 2022 року № 740 кс, навчання проводиться за кошти фізичних та юридичних осіб (контракт), термін навчання за освітнім ступенем «Магістр» до 01 лютого 2024 року (а.с. 12). У зв`язку з цим, 27 жовтня 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів на його утримання як повнолітнього сина,\~який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач не приймає участі у витратах на утримання сина. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року,\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку. Судом встановлено, що повнолітній [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] навчається на денній формі навчання на контрактній основі, а тому не працює, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно. При цьому, статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Однак, позивачем не доведено, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на його утримання у розмірі заявленому позивачем до стягнення 1/6 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. При цьому, з рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2019 року по справі № 235/1193/19 вбачається, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Покровському об`єднаному УПФУ Донецької області та отримує пенсію по інвалідності. Враховуючи, що відповідач отримує соціальні і пенсійні виплати, суд вважає, що він спроможний\~надавати\~аліменти на утримання повнолітнього сина. Слід також враховувати, що\~відповідач також має на утриманні малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , на утримання якого з нього судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 листопада 2017 року стягуються аліменти на користь [PERSON] в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 листопада 2017 року до повноліття дитини, що також було встановлено у рішенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2019 року по справі № 235/1193/19, а згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, враховуючи наведене суд вважає, що відповідач [PERSON] не має можливість сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, в заявленому позивачем до стягнення розмірі у зв`язку з наявністю на його утриманні іншої неповнолітньої дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач дійсно має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі заявленому до стягнення 1/6 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Отже, оскільки батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, враховуючи, що для навчання позивача необхідно нести витрати на оплату вартості навчання, проїзд до навчального закладу, канцелярські товари, харчування та інше, а також враховуючи, що навчання позивача відбувається за денною формою навчання та на контрактній основі, беручи до уваги, що відповідач має інвалідність та має на утриманні ще одного сина, суд вважає, що об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів буде 1/10 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Підсумовуючи наведене\~та той\~факт,\~що кожен\~з батьків\~повинен виконувати\~свій обов`язок\~з утримання\~дитини належним\~чином та\~у рівній\~мірі нести\~витрати на\~дитину,\~дослідивши та\~оцінивши наявні\~у справі\~докази, суд\~приходить до\~висновку,\~що з\~відповідача на\~користь позивача\~слід стягнути\~аліменти на\~його утримання у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 27 жовтня 2022 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, тобто до [INFO] , що на думку суду буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених обставин у справі. При цьому, вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на його утримання починаючи з 27 вересня 2022 року є безпідставними, оскільки аліменти присуджуються за рішенням суду саме від дня пред`явлення позову. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно\~ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні, а позивача при подачі позову було звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі ст.ст. 80, 81, 181, 182, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: partial