Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

17.01.2023 [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Борисенко Олександр Васильович звернувся до суду з позовом до Білгород-Дністровської міської радо Одеської області, третя особа: Нотаріус Білгород-Дністровської міської Державної нотаріальної контори Одеської області Саданов Олександр Валерійович про визнання права на майно у порядку спадкування за законом. Позивач просив суд: - встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що [PERSON] , [INFO] , зазначений в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому Білгород-Дністровським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області 18.12.2018 року та [PERSON] зазначений в свідоцтві про право власності на нерухоме майно ( [NUMBER] видане 18.02.2009), гараж, розташований за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер 26470971) є батьком [PERSON] , [INFO] ; - визнати право власності за [PERSON] , [INFO] в порядку спадкування за законом на гараж розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер [NUMBER] ). 07.02.2023 року відкрито провадження у справі. [PERSON] позов обґрунтовує тим, що відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] народився [INFO] , про що відділом державної реєстрації цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 03.10.1977 року зроблено актовий запис 1061. Батьком [PERSON] зазначено [PERSON] , [INFO] , підставою запису відомостей про батька став актовий запис про шлюб №341 від 31.08.1976 року складений Білгород-Дністровським рай. ЗАГС Одеської області. Матір`ю [PERSON] зазначено [PERSON] , [INFO] . Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України на підстави заяви [PERSON] . Відповідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 18.02.2009 року [PERSON] був власником гаражу розташованого за адресою: [ADDRESS] . Реалізуючи своє право на оформлення спадщини, Позивач звернуся до державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини. Відповідно повідомлення державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області О.В. Саданова, на звернення [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж після померлого [INFO] [PERSON] (спадкова справа № 168/2019), видати свідоцтво про право на спадщину за законом на гараж під [ADDRESS] . неможливо в зв`язку з тим, що в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому Білгород-Дністровським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області 18.12.2018 року прізвище спадкодавця вказано « [PERSON] », а у паспорті спадкоємця вказано « [PERSON] ». Згідно витягу про реєстрацію у спадкову реєстрі 08.05.20,19 року Білгород- Дністровською міською держаною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 64151518. Спадкодавець [PERSON] . [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . Отже, єдиним можливим способом захисту порушеного права Позивача є звернення то суду з відповідним позовом. У зв`язку з відсутністю інших спадкоємців, належним Відповідачем є Білгород - Дністровська міська рада Одеської області. Тому Позивач і звернувся до суду з даним позовом. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також у судове засідання не з`явився, наслідки неявки у судове засідання як учасника справи (сторони) відомі і зрозумілі. 07.02.2023 року до суду був направлений Білгород-Дністровською міською радою відзив в порядку ст. 178 ЦПК України, з якого вбачається на думку відповідача, що позивачем передчасно та необґрунтовано заявлено позов до білгород-Дністровської міської ради про визнання право власності на майно в порядку спадкування за законом, із наміром обійти процедуру визнання спадщини за законом в порядку чинного законодавства, що суперечить нормам ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, припинення або зміна цивільних прав, якщо законом не передбачено іншого шляху їх встановлення. Оскільки між сторонами виник спір про право на спадщину, факт родинних відносин має встановлюватися судом в порядку позовного провадження. За нормами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Після його смерті відкрилась спадщина, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом білгород-Дністровської міської ради 18.02.2009 року, [PERSON] був власником гаражу розташованого за адресою: [ADDRESS] . Батьком [PERSON] зазначено [PERSON] . Підставу запису відомостей про батька став актовий запис про шлюб №341 від 31.08.1976 р. Як вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 18.02.2009 року [PERSON] був власником гаражу розташованого за адресою: [ADDRESS] . Реалізуючи своє право на оформлення спадщини, Позивач звернуся до державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з тим, що не підтверджено родинних відносин саме, що [PERSON] , [INFO] , зазначений в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому Білгород-Дністровським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області 18.12.2018 року та [PERSON] зазначений в свідоцтві про право власності на нерухоме майно ( [NUMBER] видане 18.02.2009), гараж, розташований за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер 26470971) є батьком [PERSON] , [INFO] , не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується листом державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 09.01.2023 року. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Позивач стверджує, що встановлення факту родинних відносин необхідно йому для прийняття спадщини після смерті матері. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Згідно з ст. 315, 319 ЦПК України факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника (пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). Факти, що підлягають встановленню судом, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи матиме він правові наслідки. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження, а отже, вимогу про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити. Судом було витребувано спадкову справу № 168/2019 з Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області, де зазначається, що [PERSON] звертався до нотаріальної контори, але як результат йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з уточненням спадкодавця вказано « [PERSON] », а в паспорті вказано « [PERSON] ». Враховуючи, що юридичний факт родинних відносин між фізичними особами позивача зі спадкодавцем доведений, позов в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Щодо визнання права на спадкування. Водночас не підлягає задоволенню вимога про визнання за позивачем права власності з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси, серед іншого, видають свідоцтва про право на спадщину. Суди ж розглядають спори з приводу захисту спадкових прав в разі їх порушення, оспорення чи/та невизнання (частина перша статті 4 ЦПК України) або в разі оскарження особою відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії (статті 49, 50 Закону України «Про нотаріат»). Отже, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду (постанова Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 376/2660/17). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Таким чином, звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за наявності умов для оформлення спадкових прав нотаріусом і відсутності відмови у вчиненні відповідної нотаріальної дії, зокрема, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є передчасним, що має своїм наслідком відмову в позові. Такі висновки відповідають судовій практиці Верховного Суду (постанова від 16.01.2019 у справі №2-390/2006, від 26.08.2020 у справі № 636/4329/16-ц). У даній справі нотаріус не відмовив у видачі свідоцтва про право спадщину, а лише роз`яснив порядок звернення до нотаріуса з належним чином оформленою заявою про вступ у спадщину. Тобто, наразі заява про вступ у спадщину вважається не поданою нотаріусу. Отже, вимоги про визнання права на спадкування на підставі ч. 1 ст. 1241 ЦК України (за відсутності відмови нотаріуса у видачі свідоцтва) є передчасними і з цих підстав задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного

Outcome: partial