Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить: - визнати припиненим договір оренди земельної ділянки, укладений 03.12.2004 між Житомирською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Поліська технічна компанія» в частині права користування тією частиною земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:05:002:0002, загальною площею 0,5047 га, на якій розміщене нежиле приміщення, позначене на плані літ. «А», загальною площею 502,8 кв.м., а саме приміщення гаражу-столярки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та частиною ділянки, яка необхідна для його обслуговування, площею 0,1611 га; - заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Поліська технічна компанія» (10014, м. Житомир, вул. Театральна, будинок 9/5, квартира 27, код ЄДРПОУ 31600106), його підрядникам, орендарям або виконавцям робіт, чинити будь-які перешкоди проходу фізичних осіб, проїзду легкових та вантажних автомобілів до нежилого приміщення, позначеного на плані літ. «А», загальною площею 502,8 кв.м., а саме приміщення гаражу- столярки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке належить [PERSON] на праві приватної власності, розміщене на земельній ділянці, кадастровий номер 1810136300:05:002:0002, загальною площею 0,5047 га; - встановити порядок використання земельної ділянки, кадастровий номер 1810136300:05:002:0002, загальною площею 0,5047 га, відповідно до умов проекту угоди про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою, шляхом залишення у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліська технічна компанія» частини земельної ділянки площею 0,3415 га та передачу у фактичне користування [PERSON] частини земельної ділянки площею 0,1611 га. В обґрунтування позову зазначено, що 28.09.2021 позивач набув право власності на приміщення гаражу-столярки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гуковою Н.Є., зареєстрованого в реєстрі за №2029. Наступного дня після укладання договору купівлі-продажу, позивач, бажаючи зайти до приміщення, зіткнувся з перешкодами, а саме: ворота до території, на якій знаходиться приміщення, були замкнені на замок та заварені металом. В ході долання перешкод, з`явився директор власника сусідньої будівлі, а саме директор ТОВ «Поліська технічна компанія» [PERSON] та, в грубій формі, повідомив позивача про те, що приміщення розміщене на його земельній ділянці і він не дозволяє позивачу по ній пересуватись навіть для того, щоб дістатись до свого власного приміщення. До позивача приміщенням гаражу-столярки володів [PERSON] , який набув право власності на нежиле приміщення, позначене на плані літ. «А», загальною площею 502, 8 кв.м., а саме приміщення гаражу-столярки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 28.07.2005, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слівінською О.Б. за реєстровим номером 2189. Позивач довідався про те, що відповідачами 03.12.2004 було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1810136300:05:002:0002, загальною площею 0.5047 га, в тому числі частину земельної ділянки під належним позивачу приміщенням. Державна реєстрація договору оренди була здійснена 14.01.2011. Позивач зауважує, що на момент укладання спірного договору оренди земельної ділянки, приміщення гаражу-столярки, про яке йдеться, не належало відповідачу-1 - ТОВ «Поліська технічна компанія», тобто відповідач-1 не був власником всіх приміщень, які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер 1810136300:05:002:0002 загальною площею 0,5047 га, проте при укладанні договору оренди земельної ділянки відповідачами це не бралось до уваги. 29.03.2016 попередній власник приміщення [PERSON] звернувся до Житомирської міської ради в особі міського голови Сухомлина С.І. із заявою щодо оформлення права оренди земельної ділянки під приміщенням, яке йому належить на праві приватної власності, та частини земельної ділянки необхідної для обслуговування. 10.05.2016 до Житомирської міської ради звернувся відповідач ТОВ «Поліська технічна компанія» із заявою про те, що останній не заперечує проти оформлення [PERSON] права оренди на займану ним частину земельної ділянки. 30.07.2020 рішенням №1975 Житомирська міська рада надала згоду [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). 17.11.2020 [PERSON] подав Житомирській міській раді заяву про затвердження технічної документації на спірну земельну ділянку. У подальшому, [PERSON] було направлено відповідачам проект угоди про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою для погодження, оскільки надалі ТОВ «Поліська технічна компанія» почала чинити перешкоди позивачу у користуванні нежитловим приміщенням гаражу-столярки, шляхом заборони проходу та проїзду автотранспортних засобів, чинення перешкод у доступі власника до свого приміщення. З огляду на зазначені обставини, 12.04.2021 [PERSON] звернувся до відповідача-1 з вимогою припинити чинити перешкоди у користуванні приміщенням та надав два примірника угоди про порядок користування спірною земельною ділянкою, проте відповіді на вимогу чи погоджений примірник угоди не отримав. 24.05.2021 Житомирська міська рада повідомила [PERSON] про те, що у зв`язку з тим, що спірна земельна ділянка перебуває в оренді у ТОВ «Поліська технічна компанія», відповідно до договору оренди земельної ділянки, укладеного 03.12.2004 терміном на 25 років, [PERSON] потрібно було надати погоджену відповідачем-1 угоду про порядок користування земельною ділянкою. Позивач вважає, що Житомирською міською радою не було враховано, що договір оренди від 03.12.2004 є припинений в частині оренди земельної ділянки, що знаходиться під будівлею, та необхідна її для обслуговування, якою володів [PERSON] , а з 28.09.2021 володіє [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до змісту позову, зазначені дії попереднього власника приміщення [PERSON] наведені позивачем як доказ реалізації [PERSON] свого права користування спірною земельною ділянкою та визначення умов користування. ТОВ «Поліська технічна компанія» фактично чинить перешкоди у користуванні частиною спірної земельної ділянки, призначеної для обслуговування нежилої будівлі загальною площею 502, кв.м., а саме приміщення гаражу-столярки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом недопущення власника до свого приміщення, чинення перешкод у проході та проїзду до зазначеного приміщення, відмови від погодження порядку використання та розпорядження земельною ділянкою. Таким чином, на даний момент позивач позбавлений можливості реалізувати своє право оренди частини земельної ділянки, призначеної для обслуговування нежилої будівлі загальною площею 502,8 кв.м., а саме приміщення гаражу-столярки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з огляду на відсутність згоди на поділ земельної ділянки відповідачем-1 та погодження порядку використання земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:05:002:0002 загальною площею 0,5047 га. На переконання позивача, в момент укладання ним договору купівлі-продажу нерухомого майна, договір оренди земельної ділянки від 03.12.2004 припинився в частині права користування тією частиною земельної ділянки, на якій розміщене нежиле приміщення, позначене на плані літ.«А», загальною площею 502,8 кв.м, а саме приміщення гаражу-столярки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та частини ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Позивач хоч і є власником нежилого приміщення гаражу-столярки за адресою: [ADDRESS] , проте кілька місяців не може реалізувати свої права власника нежитлового приміщення через перешкоди, які чинить ТОВ «Поліська технічна компанія». Зазначені перешкоди полягають у забороні проходу та проїзду по земельній ділянці кадастровий номер 1810136300:05:002:0002, що повністю виключає доступ позивача до своєї власності. Між позивачем та ТОВ «Поліська технічна компанія» згоди щодо порядку користування та розпорядження земельною ділянкою не досягнуто. На обґрунтування вимоги про визначення порядку користування земельною ділянкою, позивач зазначає, що рішенням Житомирської міської ради від 30.07.2020 за №1975 було надано згоду [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянки кадастровий номер 1810136300:05:002:0002 в натурі (на місцевості). Між позивачем та відповідачем-1 відсутня згода щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:05:002:0002 та визначення порядку користування нею. Так, позивач неодноразово пропонував відповідачу погодити порядок поділу спірної земельної ділянки, проте останній вважає себе єдиним її користувачем та відмовляється надати таку згоду. Відповідно до розробленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, площею 0,5046 га, з метою передачі в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , сертифікованим інженером-землевпорядником було запропоновано погодити угоду про порядок використання земельної ділянки і розпорядження нею, відповідно до умов якої у користуванні ТОВ «Поліська технічна компанія» залишається частина земельної ділянки 0,3415 га, а у користуванні ФОП [PERSON] частина земельної ділянки площею 0,1611 га. Позивач вважає, що запропонований угодою порядок користування відповідає його законним правам та інтересам, як новому власнику приміщення. Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування доказів, у якому він просить витребувати у Житомирської міської ради копію договору оренди земельної ділянки від 03.12.2004, укладеного між Житомирською міською радою та ТОВ «Поліська технічна компанія». Також, разом з позовною заявою позивачем подане клопотання про виклик свідків, [PERSON] та [PERSON] , Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.11.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання; витребувано від Житомирської міської ради належну копію договору оренди земельної ділянки від 03.12.2004, укладеного між Житомирською міською радою та ТОВ «Поліська технічна компанія». 01.12.2021 від представника Житомирської міської ради Конопленко А.А. надійшла до суду заява, якою, зокрема, повідомлено про те, що у міської ради відсутній оригінал договору оренди земельної ділянки від 03.12.2004, укладений між Житомирською міською радою та ТОВ «Поліська технічна компанія», у зв`язку з чим відсутня можливість надати до суду належним чином завірену копію вказаного договору. У судовому засіданні 17.06.2022 представник позивача просила повторно витребувати у відповідача Житомирської міської ради копію оспорюваного договору оренди, а також витребувати зазначений примірник договору у Департаменту реєстрації Житомирської міської ради. Також представник позивача просила допитати у якості свідка третю особу [PERSON] . Ухвалою суду від 17.06.2022 витребувано у відповідача Житомирської міської ради, а також у Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, наявні у них примірники договору оренди земельної ділянки від 03.12.2004, укладеного між Житомирською міською радою та ТОВ «Поліська технічна компанія», для огляду у судовому засіданні; викликано як свідків [PERSON] , [PERSON] ; ухвалено допитати у якості свідка третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] . 20.07.2022 до суду надійшла заява представника Житомирської міської ради Шевчук Н.А., у якій остання повідомила, що у Житомирській міській раді відсутній оригінал витребовуваного договору, у зв`язку з чим міська рада позбавлена можливості надати договір оренди земельної ділянки від 03.12.2004, укладений між Житомирською міською радою та ТОВ «Поліська технічна компанія». Від Департаменту реєстрації Житомирської міської ради будь-яких відомостей щодо виконання ухвали про витребування доказів від 17.06.2022 до суду не надійшло. Ухвалою суду від 15.09.2022 повторно витребувано у відповідача Житомирської міської ради, а також у Департаменту реєстрації Житомирської міської ради наявні у них примірники договору оренди земельної ділянки від 03.12.2004, укладеного між Житомирською міською радою та ТОВ «Поліська технічна компанія», для огляду у судовому засіданні; закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 04.10.2022 від Департаменту реєстрації Житомирської міської ради надійшов лист, відповідно до змісту якого, департамент не володіє документами, які витребовувалась ухвалою суду від 15.09.2022. 25.10.2022 до суду надійшов лист представника Житомирської міської ради Шевчук Н.А., у якому остання повторно повідомила, що у Житомирській міській раді відсутній оригінал витребовуваного договору, у зв`язку з чим міська рада позбавлена можливості надати договір оренди земельної ділянки від 03.12.2004, укладений між Житомирською міською радою та ТОВ «Поліська технічна компанія». 07.11.2022 до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів, у якому вона просилавитребувати у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Катюхи О.В. копію нотаріальної справи з посвідчення договору оренди земельної ділянки від 03.12.2004, укладеного між Житомирською міською радою та ТОВ «Поліська технічна компанія». Ухвалою суду від 21.02.2023 поновлено позивачу [PERSON] строк для подання клопотання про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Катюхи Олександра Віталійовича копію нотаріальної справи з посвідчення договору оренди земельної ділянки від 03.12.2004, укладеного між Житомирською міською радою та ТОВ «Поліська технічна компанія». 14.03.2023 від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Катюхи О.В. до суду надійшла копія нотаріальної справи з посвідчення договору оренди земельної ділянки від 03.12.2004, укладеного між Житомирською міською радою та ТОВ «Поліська технічна компанія». Заяви по суті справи до суду не надходили. У судовому засіданні за їх участі позивач та його представник позов підтримали та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивача вказала, що забезпечити явку свідків не вбачається за можливе. Третя особа не з`являється у судове засідання за станом здоров`я, тому його допит вважає не доцільним. У судове засідання, яким завершується розгляд справи, позивач та його представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без їх участі. Представник Житомирської міської ради у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, у матеріалах справи міститься заява представника міської ради Н. Шевчук про розгляд справи без їх участі. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно з довідкою КП «Житомирський міський центр земельних відносин» від 10.06.2004, земельній ділянці, що надана в користування ТОВ «Поліська технічна компанія» та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , присвоєно кадастровий номер 1810136300:05:002:0002 (т. 1 а.с. 32). 03.12.2004 між Житомирською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Поліська технічна компанія» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Катюхою О.В., зареєстрований в реєстрі за №9033 (далі - договір оренди), відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в користування земельну ділянку для іншої промисловості, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,5047 га, в тому числі під будівлями та спорудами - 0,1474 га, під проходами та площадками 0,3573 га. Договір укладено на 25 років (т. 2). 28.07.2005 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слівінською О.Б., зареєстрований в реєстрі за №2189, відповідно до умов якого продавець передав у власність покупця, а покупець прийняв у власність нежиле приміщення, позначених на плані літ. «А», загальною площею 502,8 кв.м., а саме: приміщення гаражу-столярки 1-1, 1-2, 1-3), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до змісту договору, користування земельною ділянкою та питання відводу землі, вирішується новим власником самостійно. Продавець стверджує, що на момент відчуження приміщення, земельна ділянка не приватизована (т. 1 а.с. 30-31). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна: земельна ділянка кадастровий номер 1810136300:05:002:0002, остання перебуває у комунальній власності та належить Житомирській міській об`єднаній територіальній громаді. Щодо даної земельної ділянки 14.01.2011 зареєстровано право оренди земельної ділянки за ТОВ «Поліська технічна компанія» (т. 1 а.с. 34). Відповідно до заяви директора ТОВ «Поліська технічна компанія» Камінського С.Б. від 10.05.2016, у зв`язку з продажем ФОП [PERSON] частини приміщення, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, згідно з договором від 03.12.2004, не заперечують проти переоформлення відповідної частини земельної ділянки на ФОП [PERSON] у відповідності до чинного законодавства (т. 1 а.с. 36). Рішенням №1975 від 30.07.2020 Житомирської міської ради надано згоду [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) за адресою: [ADDRESS] , для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, площею 0,5046 га (т. 1 а.с. 38-39). ФОП [PERSON] , на замовлення [PERSON] , виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,5046 га, з метою передачі в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості ФОП [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У пояснювальній записці, яка міститься у технічній документації, вказано, що місцезнаходження кутів зовнішніх меж земельної ділянки детально досліджено і встановлено в натурі по фактичному її положенню на місцевості в присутності представників суміжних землевласників та землекористувачів. При відновленні зовнішніх меж земельної ділянки претензій суміжними землевласниками не заявлено (т. 1 а.с. 40-47). ФОП [PERSON] також розроблено проект угоди про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,5046 га, якою запропоновано встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до фактичного порядку користування, та ТОВ «Поліська технічна компанія» виділити у користування земельну ділянку площею 0,3415 га, ФОП [PERSON] виділити у користування земельну ділянку площею 0,1611 га (т. 1 а.с. 48). 12.04.2021 ФОП [PERSON] звернувся з листом до ТОВ «Поліська технічна компанія», яким запропонував у 5-ти денний термін з момент отримання даного листа підписати та повернути ФОП [PERSON] другий примірник проекту угоди, що додається. Також просив не чинити перешкоди у користуванні належним йому нежитловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 502,8 кв.м. (т. 1 а.с. 49). Відповідно до змісту відповіді на лист [PERSON] , яку надано Житомирською міською радою від 24.05.2021, вбачається, що земельна ділянка, на які розміщене належне [PERSON] нерухоме майно, складає 0,1611 га. В той же час, земельна ділянка площею 0,5047 га перебуває в оренді ТОВ «Поліська технічна компанія» відповідно до договору оренди від 03.12.2004 терміном на 25 років. [PERSON] повідомлено про необхідність надати нотаріально посвідчену угоду про порядок користування земельною ділянкою (т. 1 а.с. 50). 28.08.2021 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гуковою Н.Є., зареєстрований в реєстрі за №2029, відповідно до умов якого продавець передав у власність (продав), а покупець прийняв у власність належне продавцю на праві приватної власності нерухоме майно: нежиле приміщення (приміщення гаражу-столярки 1-1, 1-2, 1-3), загальною площею 502,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вищевказане майно розташоване на земельній ділянці площею 0,5047 га, кадастровий номер 1810136300:05:002:0002, яка належить Житомирській міській об`єднаній територіальній громаді (т. 1 а.с. 14-15). Право власності [PERSON] на нежиле приміщення (приміщення гаражу-столярки 1-1, 1-2, 1-3), загальною площею 502,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано у Реєстрі речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 16). Згідно з технічним паспортом на групу нежитлових приміщень №1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: приміщення гаражу-столярки 1-1, 1-2, 1-3, останнє позначено на плані літерою «А» (т.1 а.с. 27-29). Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (частина перша статті 124 ЗК України). Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (стаття 206 ЗК України). Підстави та порядок переходу права на земельну ділянку при переході права власності на розташовані на ній жилий будинок, будівлю або споруду визначаються статтею 377 ЦК України та статтею 120 ЗК України. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №263/6022/16-ц (провадження № 14-438цс19) зазначено, що «однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці (пункт «е» частини першої статті 141 ЗК України). До особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда (частина третя статті 7 Закону України «Про оренду землі»). Договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці (абзац восьмий частини першої статті 31 Закону України «Про оренду землі»). Після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене». Таким чином, за договором купівлі-продажу 28.08.2021 [PERSON] відчужено [PERSON] нерухоме майно - нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташоване на земельній ділянці площею 0,5047 га, кадастровий номер 1810136300:05:002:0002, яка належить Житомирській міській об`єднаній територіальній громаді та перебуває в оренді ТОВ «Поліська технічна компанія» відповідно до договору оренди від 03.12.2004 терміном на 25 років. В свою чергу, [PERSON] набув право власності на вказане майно та, відповідно, право оренди щодо земельної ділянки, на якій це майно розташоване, за договором купівлі-продажу від 28.07.2005. Згідно зі ст.7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом Українита іншими законами України. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно з п.«е» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Стаття 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Таким чином, в розумінні наведених положень законодавства, які були чинними на момент набуття позивачем права власності на нежитлові приміщення, розташовані на спірній земельній ділянці, при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки, відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні. Тобто, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки орендаря, у тому числі зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Відповідні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 року у справі№922/3655/17, від 05.09.2018 року по справі№904/9027/17, від 07.11.2018 року по справі№910/20774/17, від 29.11.2018 року по справі№915/1416/17, від 06.12.2018 року по справі№902/1592/15, від 27.02.2019 року по справі№913/661/17, від 06.03.2019 року по справі№914/2687/17, від 04.04.2019 року по справі№ 910/7197/18, від 18.04.2019року по справі №913/210/18, від 04.06.2019 року по справі№ 914/1925/18, від 13.06.2019 року по справі№922/2427/18. При цьому, суд враховує, що позовна вимога про визнання припиненим договору оренди землі земельної ділянки від 03.12.2004 обгрунтовується вищенаведеними положеннями законодавства та ст.120, п.«е» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України, які прямо передбачають припинення таких правовідносин по факту відчуження майна. Тобто заявлений позов фактично містить у собі вимогу про встановлення судом факту припинення правовідносин між відповідачами щодо права користування тією частиною земельної ділянки, на якій розміщене належне позивачу нежитлове приміщення, тобто, тих правовідносин, які припинились між ними в силу закону. При цьому, дія самого договору оренди не припинилась, оскільки відповідні права та обов`язки орендаря перейшли до нового власника нерухомості, розміщеної на орендований земельній ділянці. У зв`язку з цим, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки, укладеного 03.12.2004 між Житомирською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Поліська технічна компанія» в частині права користування тією частиною земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:05:002:0002, загальною площею 0,5047 га, на якій розміщене нежиле приміщення, позначене на плані літ. «А», загальною площею 502,8 кв.м., а саме приміщення гаражу-столярки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та частиною ділянки, яка необхідна для його обслуговування, площею 0,1611 га, з підстав неправильного обрання позивачем способу захисту порушеного права. Стосовно позовної вимоги про заборону відповідачу чинити будь-які перешкоди проходу фізичних осіб, проїзду легкових та вантажних автомобілів до належного позивачу нежилого приміщення, суд виходить з такого. У статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Аналогічні положення містяться у статті 319 ЦК України. Власність не тільки надає переваги, а й покладає певні обов`язки на власників майна. Це конституційне положення гарантує дотримання принципу забезпечення балансу між інтересами власника, суспільства та інших власників і користувачів об`єктів власності. Власність зобов`язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, усього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Порушення прав власника з боку держави, фізичної чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків. Особи користуються рівними умовами захисту права власності. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч ці порушення й не призвели до позбавлення володіння майном, а також вимагати відшкодування завданих цим збитків. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Проте, реалізуючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі нежитлового приміщення, вимагати усунень порушень його права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі зазначеної норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Встановлено, що позивач є власником нежилого приміщення гаражу-столярки за адресою [ADDRESS] , проте, не може реалізувати свої права власника нежитлового приміщення через перешкоди, які чинить ТОВ «Поліська технічна компанія», які полягають у забороні проходу та проїзду по земельній ділянці кадастровий номер 1810136300:05:002:0002, що повністю унеможливлює доступ позивача до своєї власності. Так, ТОВ «Поліська технічна компанія» фактично чинить перешкоди у користуванні частиною земельнї ділянки, призначеної для обслуговування нежилої будівлі - приміщення гаражу столярки шляхом недопущення власника до свого приміщення, чинення перешкод у проході та проїзді до зазначеного приміщення, відмови від погодження порядку використання та розпорядження земельною ділянкою, при цьому, як вбачається з технічної документації, іншим чином потрапити до належного позивачу приміщення, без користування частиною земельної ділянки для обслуговування належної позивачу нерухомості, для забезпечення проходу та проїзду до неї, не є можливим. З огляду на викладене, суд доходить висновку про необхідність захисту прав позивача як власника шляхом заборони відповідачу чинити перешкоди [PERSON] у здійсненні права власності та користування нежитловим приміщенням гаражу-столярки за адресою [ADDRESS] , тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Щодо вимоги про встановлення порядку використання земельної ділянки, кадастровий номер 1810136300:05:002:0002, загальною площею 0,5047 га, відповідно до умов проекту угоди про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою, суд враховує, що як вбачається з матеріалів справи питання щодо оформлення права користування частиною земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:05:002:0002, на якій розміщене нежитлове приміщення гаражу-столярки за адресою [ADDRESS] , та яка потрібна для її обслуговування, вирішувалось з 2021 року ще попереднім власником, [PERSON] , права якого щодо користування частиною вказаної земельної ділянки у відповідності до ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України, перейшли до позивача при укладенні договору купівлі продажу від 28.08.2021. Так, як уже зазначалось, заявою директора ТОВ «Поліська технічна компанія» Камінського С.Б. від 10.05.2016 було надано згоду на переоформлення відповідної частини земельної ділянки на ФОП [PERSON] у відповідності до чинного законодавства (т. 1 а.с. 36). Рішенням №1975 від 30.07.2020 Житомирської міської ради надано згоду [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) за адресою: [ADDRESS] , для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, площею 0,5046 га (т. 1 а.с. 38-39). ФОП [PERSON] , на замовлення [PERSON] , виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,5046 га, з метою передачі в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості ФОП [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а також розроблено проект угоди про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,5046 га, якою запропоновано встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до фактичного порядку користування, та ТОВ «Поліська технічна компанія» виділити у користування земельну ділянку площею 0,3415 га, ФОП [PERSON] виділити у користування земельну ділянку площею 0,1611 га (т.1 а.с. 48). В подальшому, як уже зазначалось, ФОП [PERSON] звертався до ТОВ «Поліська технічна компанія» щодо підписання направленого проекту угоди, проте, як вбачається з матеріалів справи, підписання угоди про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою з ТОВ «Поліська технічна компанія» не відбулося, відповідно, і нотаріально посвідчену угоду не було подано Житомирській міській раді та до Центру надання адміністративних послуг. Непідписання ТОВ «Поліська технічна компанія» як орендарем земельної ділянки, кадастровий номер 1810136300:05:002:0002, загальною площею 0,5047 га, угоди про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою, після зміни власника розташованого на цій земельній ділянці приміщення, порушує право позивача на оформлення належного йому підставі приписів чинного законодавства права користування частиною вказаної земельної ділянки. При цьому, під час розгляду даної справи, жодних заперечень чи аргументів щодо визначення порядку користування земельною ділянкою за вказаною угодою, або ж доводів щодо необхідності призначення та проведення судової земельно-технічної експертизи для визначення інших варіантів поділу спірної земельної ділянки для її використання, від ТОВ «Поліська технічна компанія» до суду не надійшло. Відтак, вимоги позову в частині встановлення порядку використання земельної ділянки, кадастровий номер 1810136300:05:002:0002, загальною площею 0,5047 га, відповідно до умов проекту угоди про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою, шляхом залишення у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліська технічна компанія» частини земельної ділянки площею 0,3415 га та передачу у фактичне користування [PERSON] частини земельної ділянки площею 0,1611 га, суд вважає обгрунтованими, такими, що відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а відтак, такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, позов задовольняється частково. У відповідності до приписів ч.9 ст.141 ЦПК України, понесені позивачем у зв`язку з розглядом даної справи судові витрати покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліська технічна компанія», у розмірі, пропорційному задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial