Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи. 17 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітета Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міськзелентрест», в якому просить: - стягнути солідарно з Виконавчого комітета Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міськзелентрест» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 267\~501,28 грн., судові витрати у розмірі 2675,01 грн, витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 3500,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач [PERSON] зазначив, що 06 жовтня 2020 року о 09год.15хв. на припаркований на автостоянці №50, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Марсельська, 27а автомобіль МAZDA, моделі 6, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачу на праві власності, впало дерево, яке було розташоване поряд із стоянкою на території загального користування та входило до складу зелених насаджень, вздовж вул. Марсельської. Внаслідок цього, автомобіль зазнав пошкоджень. Відповідно до висновку №175-20 експертного товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу МAZDA, моделі 6, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , складеного 20 жовтня 2020 року судовим експертом Крутих Є.О. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля МAZDA, моделі 6, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок події, яка відбулась 06.10.2020 року. Визначається рівною 267501,28 грн. Вартість робіт у зв`язку із проведенням експертного дослідження склала 3500,00 грн. Зазначені факти підтверджуються протоколом огляду місця події від 06.10.2020 року, складеного СД Суворовського ВП в м. Одесі; фотофіксацією місця події; довідкою про результати проведення перевірки інформації, викладеної в матеріалах зареєстрованих в ЖЕО №37767 від 06.10.2020 року, складеної ст. ДОП СП Суворовського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу; висновком №175-20 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу МAZDA, моделі 6, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] від 20 жовтня 2020 року; квитанцією до прибуткового ордеру від 15.10.2020 року про оплату експертного дослідження автомобіля МAZDA, моделі 6, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідачами за відшкодування шкоди позивач визначив Виконавчий комітет Одеської міської ради та Комунальне підприємство «Міськзелентрест» у зв`язку із тим, що саме на ці органи покладено обов`язок забезпечення належного та безпечного функціонування та експлуатації зелених насаджень м. Одеса. Відповідачі Виконавчий комітет Одеської міської ради як відповідальний за організацію благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача, здійснення контролю за станом зелених насаджень, та КП «Місьзелентраст» як спеціалізований орган в сферу діяльності якого входить утримання зелених насаджень на територіях загального користування в м. Одеса, зокрема дерева яке росло за адресою: [ADDRESS] , були зобов`язані вжити вичерпних та своєчасних заходів щодо своєчасного та систематичного догляду за даним деревом, забезпечення видалення сухих гілок та формування крони, а також виконання інших дій для забезпечення безопасного росту даного дерева. Але цього зроблено не було, у зв`язку із чим дерево впало спричинив цим падінням матеріальну шкоду. Нормативно позивач обґрунтував позов наступними нормами: ч.1 ст.22, п.7 ч.1 ст. 17, ч.1, 2 ст. 1166, ч.1 ст. 1190 Цивільного кодексу України, п.9 ст.10, ст. 15, 17, 25, ч.1 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування», п. 3.2, 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10.04.2006 №105. 06.04.2021 року до суду надійшов відзив на позов від відповідача Виконавчого комітету Одеської міської ради, згідно якого останній не визнав позовні вимоги, просив відмовити у задоволенні пред`явлених до нього вимог. Зазначив, що Виконавчий комітет Одеської міської ради не є особою, дії або бездіяльність якої спричинили завдання шкоди [PERSON] . Зазначені у позовній заяві доводи не дозволяють встановити безпосередній причинний зв`язок між неправомірними, на думку позивача, діями Виконавчого комітету Одеської міської ради та шкодою, завданою позивачу. У зв`язку із недоведеністю існування складу правопорушення, відсутні підстави для застосування до Виконавчого комітету Одеської міської ради заходів цивільно-правової відповідальності, а отже позовні вимоги до Виконавчого комітету Одеської міської ради не підлягають задоволенню. Виконавчі комітети рад можуть виступати як відповідачі у справах виключно у разі невиконання своїх обов`язків. Зокрема у разі невизначення балансоутримувача чи/або утримувача відповідного будинку та території. Зауважив на наявності рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 04.04.2018 року №102 «Про утримання зелених насаджень у м. Одесі», яким визначено перелік об`єктів загального користування, що знаходяться на обслуговуванні в КП «Міськзелентрест». Зокрема, п. 22 Суворовського району вказаного рішення передбачено, що зелена зона вздовж вул. Марсельської від Дніпропетровської дороги до вул. Ж. Кюрі знаходиться на обслуговуванні КП «Міськзелентрест». 05.01.2018 року між КП «Одесттранспарксервіс» та ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» укладено договір балансоутримування місць для паркування за адресою: м. Одеса, вул. Марсельська, 27а. Дерево, яке впало, знаходиться біля огорожі автостоянки №50 ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до р.7 порядку саніцтарного очищення території та п. 7.1 п.п.13 Правил благоустрою території м. одеси, санітарне очищення території міста Одеси включає механізоване та ручне прибирання об`єктів благоустрою парковок та автостоянок на відстані 10м., та покладається на соіб, які є їх балансоутримувачами, та осіб, яким вказані території надані у користування згідно з договором. Із наведеного вбачається, зо Виконавчим комітетом Одеської міської ради виконано обов`язок та визначено КП «Міськзелентрест» обслуговуючої організацією земельних насаджень на території м. Одеси. Крім того, 05.01.2018 року між КП «Одесттранспарксервіс» та ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» укладено договір балансоутримування місць для паркування за адресою: м. Одеса, вул. Марсельська, 27а, що свідчить про те, що балансоутримувачем відповідної ділянки є саме вказана громадська організація. 30.04.2021 року до суду надійшла від позивача відповідь на відзив Виконавчого комітету Одеської міської ради, згідно якої позивач зазначив про необґрунтованість доводів Виконавчого комітету Одеської міської ради. Зазначив, що організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради. За змістом норм ст.ст. 10, 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» безпосереднє визначення балансоутримувача об`єктів благоустрою комунальної власності, до яких належить і проїжджа частина та її елементів належить до повноважень саме виконавчих органів місцевого самоврядування, які також мають здійснювати функції із забезпечення належного утримання та ремонту об`єктів благоустрою комунальної власності. Відтак, за умови відсутності балансоутримувача, відповідальність за належне утримання та ремонт об`єктів благоустрою комунальної власності має покладатись на відповідний виконавчий орган місцевого самоврядування, який мав би визначити такого балансоутримувача. Крім того, приписи пункту 7 частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування», частини 1 статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» вказують, що організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача, в тому числі контроль за станом зелених насаджень, належить до відання саме виконавчого органу міської ради. 13.05.2021 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, якою змінив предмет позову, зазначив нового співвідповідача, та просив суд: - стягнути солідарно з виконавчого комітета Одеської міської ради, комунального підприємства «Міськзелентрест», Громадської організації «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 267\~501,28 грн., судові витрати у розмірі 2675,01 грн, витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 3500,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. 17.05.2021 року до суду надійшов відзив на позов від відповідача КП «Міськзелентрест», згідно якої відповідач не визнав заявлені до нього вимоги, просив відмовити у їх задоволенні. Обґрунтував невизнання позову наступним: впавше дерево не утримується та не передавалось на баланс КП «Міськзелентранс». З наданих фото та відео доказів вбачається, що впавше дерево було розташоване біля огорожі автостоянки №50 ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів». Відповідно до діючих правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, правил благоустрою міста Одеси, положення про організацію та порядок паркування транспортних засобів у місті Одесі, обов`язок з утримання впавшого дерева покладений на власника (балансоутримувача) автостоянки. 03.06.2021 року до суду надійшла від позивача відповідь на відзив Комунального підприємства «Міськзелентрест», згідно якої позивач вважає доводи відзиву необґрунтованими. Зазначив, що спірне дерево, яке впало 06.10.2020 року, розташовувалось саме на зеленій зоні вздовж вул. Марсельська від Дніпропетровської дороги до вул. Жоліо-Кюрі. Згідно п. 4.15 Правил благоустрою території м. Одеси догляд за зеленими насадженнями та їх видами у місті здійснює КП «Міськзелентрест». Схема обслуговування, додана до відзиву КП «Міськзелентрест» є внутрішньою робочою схемою підприємства, і не є документом передачі на баланс КП «Міськзелентрест» певної території на обслуговування. Обов`язок Громадської організації «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» згідно Договору №17/С-КР-2018/03-01 балансоутримування місць для паркування, Правил благоустрою міста Одеси, Положення про організацію та порядок паркування транспортних засобів у місті Одесі, щодо забезпечення належного санітарного стану місць паркування та прилеглої території на відстані 10 метрів за адресою: вул. Марсельська, 27а, не скасовує обов`язок Комунального підприємства «Міськзелентрест» по утриманню міських зелених насаджень загального користування, віднесених до Зеленої зони вздовж вул. Марсельська від Дніпропетровської дороги до вулиці Жоліо Кюрі, що прокладений на КП «Міськзелентрест» рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №102 від 14.02.2018 року. 07.09.2021 року до суду надійшли письмові пояснення від Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», згідно яких вона не визнала позов, оскільки в її діях відсутній такий елемент цивільно-правової відповідальності, як протиправна поведінка, а відповідно і причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Пункт 2.3.7 Договору балансоутримання встановлює обов`язок здійснення «не будь-якого належного утримання» прилеглої території на відстані 10м., а лише «належного санітарного стану». Відповідно до п. 1.9 правил благоустрою, благоустрій це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюється на території міста з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. Тобто поняття «належний санітарний стан» це лише одна із багатьох складових частин поняття благоустрою, який досягається заходами санітарного очищення і у заявника наявний обов`язок забезпечувати належний санітарний стан прилеглої до автостоянки території, на відстані 10м., а не будь-які інші види благоустрою. Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №145 від 17.03.2021 року «Про затвердження Державний санітарних норм та правил утримання території населених місць», санітарне очищення територій населених пунктів (санітарне очищення) комплекс планувальних, організаційних, санітарно-технічних та господарських заходів щодо збирання, зберігання, перевезення, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення побутових відходів, включаючи небезпечні відходи у їх складі, що утворилися в населених місцях, а також прибирання об`єктів благоустрою з метою запобігання шкідливому впливу факторів середовища життєдіяльності на життя і здоров`я людини та майбутніх поколінь. Тобто, до забезпечення належного стану території не входить обов`язок із здійснення заходів щодо видалення сухостійних зелених насаджень, оскільки такі заходи складають зовсім інший елемент благоустрою території. Відповідно, обов`язок видалення сухостійних зелених насаджень у заявника відсутній по відношенню до прилеглої території на відстані 10м. від автостоянки. Заявник забезпечує належне видалення зелених насаджень безпосередньо на території самої стоянки. ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі. Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Бабакова В.П. від 22 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2021 року суддею Далеко К.О. прийнято цивільну справу до свого провадження. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 травня 2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Громадську організацію «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів». Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 травня 2021 року витребувано у Департаменту міського господарства Одеської міської ради та Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради належним чином завірену копію схеми обслуговування комунальним підприємством «Міськзелентренс» зеленої зони вздовж вул. Марсельської в м. Одеса. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 січня 2022 року закрите підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу. Судові засідання по справі відкладались, у зв`язку із неявкою сторін, карантинними обмеженнями доступу до суду, введенням в країні військового стану, оголошенням повітряної тривоги, відсутністю світла. ІІІ. Позиції сторін. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, його представник адвокат Карпенко О.П., з`явившись до судового засідання, підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі, додатково зазначив що відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищує вартість транспортного засобу до пошкодження, а позивач бажає залишити пошкоджений після ДТП транспортний засіб за собою. Заявою від 26.12.2022 року просив подальший розгляд справи здійснювати без його участі. Був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи 17.03.2023 року належним чином. Представник відповідача Виконавчого комітету Одеської міської ради Танасійчук І.М., з`явившись до судового засідання, заперечував проти задоволення позову, в частині вимог до Виконавчого комітету ОМР, просив відмовити у задоволенні позову. Надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов. Заявою від 26.12.2022 року просив подальший розгляд справи здійснювати без його участі, за наявними матеріалами. Був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи 17.03.2023 року належним чином. Представник відповідача Комунального підприємства «Міськзелентренс» - Беліков Д.Л., з`явившись до судового засідання, заперечував проти задоволення позову, в частині вимог до КП «Міськзелентренс», просив відмовити у задоволенні позову. Надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов. Заявою від 26.12.2022 року просив подальший розгляд справи здійснювати без його участі, за наявними матеріалами. Був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи 17.03.2023 року належним чином Відповідач Громадська організація «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» не забезпечив явку свого представника до судового засідання, був неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Матеріали справи містять письмові пояснення, згідно яких Громадська організація не визнає позов, просить відмовити у його задоволенні. Судом здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису, на виконання вимог ч.1 ст. 247 ЦПК України, в дати явки до судового засідання сторін по справі. ІV. Фактичні обставини встановлені судом, норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи Заслухавши учасників справи, вивчивши обставини справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши представлені докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновків, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, частково в частині вимог заявлених до Громадської організації «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів». Щодо позовних вимог про солідарне стягнення з трьох відповідачів матеріальної шкоди, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 06 жовтня 2020 року о 9 год. 15 хв. на припаркований на автостоянці №50, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Марсельська, 27а, автомобіль марки MAZDA, моделі 6, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , впало дерево, яке було розташоване поряд із стоянкою на території загального користування та входило до складу зелених насаджень вздовж вул. Марсельської. В цей же день 06.10.2020 року державним інспектором СД Суворовського ВП в м.Одесі Плющоковим Д.С., в присутності понятих, було складено протокол огляду місця події, території автостоянки № [NUMBER] , що розташована за адресою: [ADDRESS] . До протоколу огляду місця події додано Таблицю ілюстрації, за фактом пошкодження автомобілів. Учасником події також зазначено [PERSON] . Повідомлення з приводу даної події було зареєстровано Суворовським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, реєстраційний №37836, заявник [PERSON] . Власником автомобіля марки MAZDA, моделі 6, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , являється [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . У судовому засіданні сторони не заперечували факт падіння дерева, а також той факт, що автомобілю позивача було спричинено матеріальних збитків. Згідно висновку №175-20 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу MAZDA, моделі 6, реєстраційний номер [NUMBER] , складеного 30 жовтня 2020 року: -вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MAZDA, моделі 6, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок події, яка відбулась 06.10.2020 року, визначається рівною 267 501, 28 грн.; -ринкова вартість автомобіля MAZDA, моделі 6, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням аварійних пошкоджень внаслідок події, яка відбулась 06.10.2020 року, визначається рівною 100 336, 46 грн. До наведеного висновку додано ремонтну калькуляцію № 175-20 від 30.10.2020 року, фото таблицю пошкоджень досліджуваного КТЗ, копію свідоцтва експерта, роздруківки з інтернет видань. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Частиною 1\~ст. 1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2\~ст. 1166 ЦК України\~визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі №214/7462/20 (провадження №61-21130сво21), постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі №755/19416/20. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. У судовому засіданні встановлено, що падіння дерева відбулось на земельній ділянці, що належить територіальній громаді в м. Одесі. Відповідно до ч. 1\~ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~сільські, селищні, «міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені\~Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно з ч.1\~ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Відповідно до п.п. 7 п. «а»\~ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить власне (самоврядне) повноваження щодо організації благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Нормами ч. 2 та ч. 3 ст. 8 статуту територіальної громади міста Одеси, затвердженого Рішенням Одеської міської ради №1240-VI від 25.08.2011р, та оприлюдненого в газеті Одеської міської ради «Одесский вестник» №175 від 20.10.2011р. визначено, що територія міста Одеси є просторовою основою життєдіяльності міської громади та знаходиться у віданні громади безпосередньо або через органи міського самоврядування з урахуванням прав та законних інтересів власників землі та належних землекористувачів. Землі в межах міста, окрім земельних ділянок, які належать державі та іншим суб`єктам права власності, знаходяться у віданні міської ради як комунальна власність міської громади. Статтею 83Земельного кодексу України\~передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю, до яких відносяться усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо), не можуть передаватись у приватну власність. Положеннями частин першої, другої та третьої статті\~15, статтею\~20\~Закону України\~«Проблагоустрій населених пунктів»\~визначено повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування визначати на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів об`єктів благоустрою державної та комунальної форм власності. Балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи, організації. Частиною четвертою статті 28 Закону\~№ 2807-IV\~визначено, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. Пунктом 4.14. Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23 грудня 2011 року № 1631 -VI, передбачено, що відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень, знищення бур`янів покладається на: на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста - на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови. Організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради. Згідно Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.02.2008 року №102, вирішено: Комунальному підприємству «Міськзелентрест» здійснювати утримання міських зелених насаджень загального користування (додаток 1), парків-пам`яток садового-паркового мистецтва та дерев ботанічних пам`яток природи (додаток 2) та спеціального призначення. Згідно п. 22 Суворовського району, наведеного рішення ОМР, на обслуговуванні КП «Міськзелентрест» перебуває: -зелена зона вздовж вул. Марсельської; від Дніпропетровської дороги до вул. Жоліо Кюрі. Згідно листа КП «Міськзелентрест», від 02.10.2020 за №2020, на запит адвоката Карпенко О.П., зелені насадження, які знаходяться біля території автостоянки №50 за адресою: м. Одеса. Вул. Марсельська, 27а, не входять в зону відповідальності КП «Міськзелентрест». Такої ж самої позиції дотримувався представник КП «Міськзелентрест» у судовому засіданні. Згідно листа Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 13.11.2020 року № 01-69/1382, на запит адвоката Карпенко О.П. роз`яснено, що 05.01.2018 року між КП «Одестранспарксервіс» та ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» було укладено Договір № 17/С-КР-2018/03-01 балансоутримання місць для паркування, за умови якого ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» було передано право організовувати та проводити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування за адресою: вул.Марсельська, 27-а. Рішенням Одеської міської ради №1889VI від 19.04.2012 року визначено КП «Одестранспарксервіс» уповноваженою особою по здійсненню організації та експлуатації майданчиків для платного паркування транспортних засобів та укладення договорів балансоутримання місць паркування транспортних засобів. Згідно договору, уповноважений орган (КП «Одестранспарксервіс») надає право оператору організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування. Згідно відповіді Заступника голови Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 01.06.2021 року №01-05-8/658 вх, схема обслуговування зеленої зони вздовж вул. Марсельської у м. Одесі в Суворовській районній адміністрації станом на теперішній час відсутня, оскільки згідно з Номенклатурою справ Суворовської районної адміністрації, погодженої ЄПК Державного архіву Одеської області від 25.08.2018 року, протокол №1, сплив п`ятирічний строк зберігання такого роду документації. Згідно Акту від 18.03.2016 року «Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду», листування за 2008 рік знищено. Згідно умов договору №17/С-КР-2018/03-01 балансоутримання місць для паркування від 05.01.2018 року, укладеного між КП «Одестранспарксервіс» (Уповноважена особа) та Громадською організацією «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» (оператор): 1.1.Уповноважена особа надає право Оператору організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях паркування, загальною площею 74\~227, 50 кв.м., що розташовані за адресою, зокрема: [ADDRESS] (2\~832,5 кв.м.). 2.3.7. Оператор зобов`язаний забезпечити належний санітарний стан місць для паркування та прилеглої території на відстані 10 метрів, згідно з п. 3.2.6 «Правил благоустрою території м. Одеси». Згідно п. 3.2.6 «Правил благоустрою території м. Одеси», затверджених рішенням Одеської міської ради\~від 23.12.2011 р. № 1631-VI,\~організація та порядок утримання транспортних засобів на майданчиках для паркування, автостоянках, в гаражних кооперативах регламентується: - Правилами паркування транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1342; - Правилами зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 р. № 115; - Переліком основних послуг з утримання майданчиків для платного паркування, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 18.08.2010 р. № 287; - Положенням про організацію та порядок паркування транспортних засобів у місті Одесі, затверджених рішенням Одеської міської ради\~№ 1251-VI від 20.09.2011 р. На територіях місць для стоянки транспортних засобів забезпечується додержання Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 115 (зі змінами), загальних вимог санітарного очищення територій, вимог цих Правил, встановленого порядку та режиму паркування. Утримання у належному стані територій місць для стоянки транспортних засобів (автостоянок, місць паркування) здійснюють їх балансоутримувачі або особи, яким передані зазначені території у користування на підставі цивільно-правових угод, або особи, на яких обов`язок з утримання відповідної території покладений договором або актом органу місцевого самоврядування. У випадку розміщення місць для паркування на проїжджій частині дороги санітарне очищення території здійснює балансоутримувач або особа, якій вказана територія надана у користування відповідно до договору. На територіях майданчиків для паркування, автостоянок, гаражних кооперативів забороняється: - засмічувати її сміттям, відходами, товарами, тарою, обладнанням тощо; - мити транспортні засоби в непередбачених для цього місцях; - зливати відпрацьовані мастила на землю, дорожнє покриття; - псувати обладнання, пошкоджувати зелені насадження; - встановлювати технічні засоби примусового обмеження руху транспортних засобів, («юніпаркери», «лежачі поліцейські», інші стаціонарні та пересувні конструкції), якщо вони заважають нормальному руху транспортних засобів та пішоходів, використовувати їх не за цільовим призначенням.». Балансоутримувачі або особи, яким передано території для стоянки транспортних засобів, з метою недопущення порушення благоустрою укладають договори на вивезення та утилізацію відходів. Проводити роботи з улаштування місць паркування автомобілів на об`єктах благоустрою дозволяється лише при наявності у Виконавця робіт погодження з балансоутримувачем договору на тимчасове порушення існуючого благоустрою території міста Одеси, з подальшим його відновленням». Додатковою угодою №2/21 до Договору №17/С-КР-2018/03-01 від 05 січня 2018 року термін дії договору визначений на період з 01 січня 2018р. по 31 грудня 2021 року. Матеріалами справи, зокрема фото звітом події, що наданий позивачем, підтверджується, що дерево яке впало на автомобіль позивача, було розташовано біля огорожі автостоянки № 50 ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів», що також підтверджується відповідною схемою. Також наведені обставини не заперечувались іншими учасниками справи. Суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни. До об`єктів благоустрою населених пунктів належать території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.\~Органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів. Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт об`єкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого об`єкта благоустрою. Підприємство та\~балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних основах залучати для цього інші підприємства (ст. ст. 12 ч.1, 13 ч.1 п.4, 15 ч.ч.1, 2 Закону України\~«Про благоустрій населених пунктів»). Відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста покладається на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови, а на територіях підприємств, а також прилеглих до них ділянках і санітарно-захисних зонах\~на дані підприємства. Санітарне очищення території міста Одеси включає механізоване та ручне прибирання об`єктів благоустрою. Обов`язок по механізованому та ручному прибиранню територій, вчинення протиожеледних заходів:\~парковок та автостоянок на відстані 10 м покладається на осіб, які є їх балансоутримувачами, та осіб, яким вказані території надані у користування згідно з договором; зелених насаджень парків, гідропарків, парків культури та відпочинку, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, спортивних дитячих, меморіальних та інших рекреаційних зон, садів, зон зелених насаджень, скверів та майданчиків для дозвілля та відпочинку покладається на їх балансоутримувачів;\~на територіях, які належить прибирати необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярно\~знищувати бур`яни, скошувати траву заввишки більше 10 см,\~видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення.\~Видалення сухостійних дерев та чагарників провадиться на підставі рішення компетентного органу; проводити заходи, що забезпечують збереження насаджень, квітників, газонів, а також заходи по боротьбі зі шкідниками та хворобами зелених насаджень шляхом укладання відповідних договорів із спеціалізованими підприємствами; проводити у повному обсязі заміну засохлих та пошкоджених кущів і дерев із висадкою нових (п.п. 1, 2 п. 4.14, п.п.13,14 п.7.1, п.п.10-12 п.7.2 Правил від 23.12.2011 р. №1631-ІV). Відповідно до п.5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених\~наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 р. №105, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 27 липня 2006 р. за №880/12754 (далі-Правила від 10.04.2006 р. №105), відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях є вказані установи, організації, підприємства. Суд враховує, що Виконавчі комітети рад можуть виступати як відповідачі у справах виключно у разі не виконання своїх обов`язків, зокрема, у разі не визначення балансоутримувача чи/або утримувача відповідного будинку та території. Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постановах від 04.04.2018 року у справі № 2-1474/11-ц, від 13.06.2018 року у справі № 554/14547/14-ц та від 25.02.2019 року у справі №466/4051/15-ц які суд в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосування норм права до спірних правовідносин. За даних обставин, суд вважає що Виконавчий комітет Одеської міської ради виконав свої обов`язки, із урахуванням Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.02.2008 року №102 та Рішення Одеської міської ради №1889VI від 19.04.2012 року, ним доведено відсутність вини у завданні\~шкоди\~позивачеві, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову в частині вимог до Виконавчого комітету Одеської міської ради. Одночасно, КП «Міськзелентрест» також доведена відсутність вини у завданні\~шкоди\~позивачеві, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову в частині вимог до КП «Міськзелентрест». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постанові від 30 січня 2020 року по справі № 761/30025/16-ц, які суд в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосування норм права до спірних правовідносин. З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON] до відповідачів Виконавчого комітету Одеської міської ради та Комунального підприємства «Міськзелентрест». В свою чергу, суд дійшов висновків, що належним відповідачем, у даній справі, особою яка повинна відповідати за завдану позивачеві шкоду, є Громадська організація «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», яка є балансоутримувачем місць для паркування і зобов`язалась забезпечити належний санітарний стан місць для паркування та прилеглої території на відстані 10 метрів за адресою: Марсельська, 27а, та не довела відсутність своєї вини належними та допустимими доказами. При цьому, до доводів Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» щодо того, що «належний санітарний стан» це лише одна із багатьох складових частин поняття благоустрою, який досягається заходами санітарного очищення і у заявника наявний обов`язок забезпечувати належний санітарний стан прилеглої до автостоянки території, на відстані 10м., а не будь-які інші види благоустрою, а тому у нього відсутній обов`язок видалення сухостійних зелених насаджень по відношенню до прилеглої території на відстані 10м. від автостоянки, суд ставиться критично. Наведені доводи Громадської організації спростовуються змістом наведених у даному рішенні судом пунктів Правил благоустрою Одеси від 23.12.2011 р. №1631-ІV, які обмежено трактуються відповідачем та змістом договору №17/С-КР-2018/03-01 балансоутримання місць для паркування від 05.01.2018 року. Щодо розміру завданої позивачеві матеріальної шкоди, суд зазначає наступне. Як вже зазначалось судом раніше, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень\~ЦК України\~щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. На підтвердження позовних вимог, а саме розміру заподіяної шкоди, позивачем було надано: висновок судового експерта Крутих Є.О. за №175-20 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу MAZDA, моделі 6, реєстраційний номер [NUMBER] , складеного 30 жовтня 2020 року, згідно якого: -вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MAZDA, моделі 6, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок події, яка відбулась 06.10.2020 року, визначається рівною 267 501, 28 грн.; -ринкова вартість автомобіля MAZDA, моделі 6, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням аварійних пошкоджень внаслідок події, яка відбулась 06.10.2020 року, визначається рівною 100 336, 46 грн. Суд зазначає, що у наведеному висновку відсутні відомості про те що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, як того вимагає ст. 102 ЦПК України, та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Разом із тим, суд зазначає, що кожна сторона має подавати до суду письмові докази, в свою чергу відповідачем ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» не було надано належних та допустимих доказів, на підтвердження як відсутності своєї вини, так і у спростування визначеного у висновку № 175-20 експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу MAZDA 6, реєстраційний номер [NUMBER] , від 30.10.2020, розміру матеріального збитку. Також, ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» не скористалась своїм правом на подачу заяви про призначення по справі судової експертизи, або виклику експерта Крутих Є.О. до судового засідання. При цьому ЦПК України обмежень щодо врахування судом письмових доказів, висновків спеціаліста не містить. Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постанові від 08.12.2021 у справі №755/19416/20, які суд в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Відповідно ст. ст. 76, 77, 78 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (постанова Верховного Суду від 01.07.2021 у справі N 917/549/20). Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19). За викладених обставин, суд вважає що позивачем [PERSON] доведено, що: вартість досліджуваного автомобіля, станом на момент події 06.10.2020 року, складає - 267501,28 грн. Ринкова вартість автомобіля, з урахуванням аварійних пошкоджень внаслідок події, яка відбулась 06.10.2020 року, визначається рівною 100336,46 грн. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 422287,47 грн. Разом із тим, суд вважає що відсутні правові підстави для стягнення заявленої позивачем суми шкоди саме у розмірі 267501,28 грн., яка є повною вартістю автомобіля на час ДТП. У судовому засіданні представник позивача зазначив, що визнає факт того, що відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищує вартість транспортного засобу до пошкодження, позивач бажає залишити пошкоджений після ДТП транспортний засіб за собою. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постанові від 25.11.2021 року у справі №204/5314/18, від 02.12.2021 року у справі № 753/17190/18, від 14.04.2022 року у справі № 205/7747/18, які суд в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до пошкодження. При цьому власнику транспортного засобу відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після пошкодження. За викладених обставин, на користь позивача підлягає стягненню різниця вартості автомобіля до та після пошкодження, оскільки витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до пошкодження, в свою чергу позивач бажає залишити пошкоджений транспортний засіб за собою. Суд вважає що такий спосіб розрахунку завданої шкоди буде відповідати принципам пропорційності та добросовісності. Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постанові від 06.12.2021 року у справі №757/22936/19-ц, від 20.10.2021 року у справі № 205/1314/16-ц, від 14 квітня 2022 року у справі № 205/7747/18, які суд в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Тому, з відповідача ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сума шкоди у розмірі 167\~164, 82 грн., яка дорівнює різниці 267501,28 грн. (ринкова вартість автомобіля до ДТП) 100336,46 грн. (ринкова вартість автомобіля після ДТП). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). V. Судові витрати. Відповідно до\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно із\~статтею 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: -у разі задоволення позову - на відповідача; -у разі відмови в позові - на позивача; -у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем витрат на оплату послуг експерта за проведення експертного авто-товарознавчого дослідження в розмірі 3\~500 грн. підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 15.10.2020 року. Сплата позивачем судового збору в розмірі 2\~675,10 грн., підтверджується квитанцією № ПН1250. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» на користь позивача [PERSON] суму витрат на оплату послуг експерта за проведення експертного авто-товарознавчого дослідження та судовий збір, однак пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] 1671,64 грн. судового збору, та 2\~170 грн. витрат на оплату послуг експерта. Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постанові від 14 квітня 2022 року у справі № 205/7747/18, які суд в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. За викладених обставин, позовна заява [PERSON] до Виконавчого комітета Одеської міської ради, комунального підприємства «Міськзелентрест», Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» про відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» на користь [PERSON] суми шкоди у розмірі 167\~164, 82 грн., судового збору у розмірі 1671,64 грн., витрат на оплату послуг експерта у розмірі 2\~170,00 грн. У задоволенні позову до Виконавчого комітета Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міськзелентрест» суд відмовляє.

Outcome: partial