Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

16.04.2020 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Південний», треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Буракова Олександра Ігорівна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що 10 березня 2020 року на поштову адресу позивача надійшла поштова кореспонденція від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, у якій містились наступні документи виконавчого провадження: постанова приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П. В. про відкриття виконавчого провадження ВП № 61435857 від 02.03.2020; постанова приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П. В. про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП № 61435857 від 02.03.2020. Ознайомившись із отриманими документами позивач з`ясував, що виконавче провадження ВП №\~61435857 від 02.03.2020 було відкрито приватним виконавцем на підставі виконавчого напису № 92 від 05.02.2020, вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою Олександрою Ігорівною, про стягнення із позивача 59010 грн. 61 коп. Стягувачем у наведеній вище постанові зазначається відповідач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний». При цьому, 10.09.2018 між позивачем та відповідачем було укладено заявку-кредитний договір № ІS КР 1482204 В, згідно якого позивачу надано кредитну картку із лімітом кредиту 50 500 грн. із цільовим призначенням на споживчі цілі. Кредит надавався за пільговою кредитною ставкою - 0,01 % на строк пільгового періоду 55 днів та стандартною ставкою 36 % на строк до 05.09.2019. Із постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П. В. про відкриття виконавчого провадження ВП № 61435857 від 02.03.2020, позивач довідався, що згідно виконавчого напису № 92 від 05.02.2020, вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою Олександрою Ігорівною, задоволено вимоги відповідача за кредитним договором на суму 59010 грн. 61 коп., з них: 50500 грн. - заборгованість власне за тілом кредиту; 6010 грн. 61 коп. - заборгованість за відсотками витрат стягувача на оплату правничої допомоги у розмірі 1000 грн. та витрат стягувача на оплату послуг нотаріуса по вчиненню виконавчого напису у розмірі 1500 грн. Позивач вважає,\~що виконавчий\~напис №\~92\~від 05.02.2020\~приватного нотаріуса\~Одеського міського\~нотаріального округу\~Буракової Олександри\~Ігорівни вчинено\~з грубими\~порушеннями порядку\~вчинення виконавчих\~написів нотаріусами,\~і,\~як наслідок,\~неправомірно відкрито\~виконавче провадження\~ВП №\~61435857.\~Зокрема,\~при вчиненні\~виконавчого напису\~третя особа\~-\~нотаріус не\~отримувала від\~відповідача та\~позивача первинних\~документів щодо\~видачі кредиту\~чи документів\~про здійснення\~його часткового\~погашення (платіжні\~ доручення,\~меморіальні ордери,\~розписки,\~чеки тощо).\~За таких\~обставин у\~нотаріуса були\~відсутніми підстави\~вважати,\~що розмір\~заборгованості позивача\~перед відповідачем,\~а також\~суми штрафних\~санкцій та\~процентів,\~зазначені у\~виконавчому написі,\~є безспірними.\~Приблизне обчислення\~вказане відповідачем\~як розрахунок\~боргу за\~грошовим зобов`язанням\~позивача по\~кредиту,\~нараховані відсотки,\~прострочена заборгованість\~по відсотках,\~не може\~вважатися документом,\~який підтверджує\~безспірність вимог\~банку до\~боржника.\~Вчиняючи виконавчий\~напис,\~нотаріус не\~врахував та\~не перевірив\~факту наявності\~чи відсутності\~спору щодо\~заборгованості.\~Розрахунок розміру\~невиконаних зобов`язань\~за кредитним\~договором,\~суми боргу\~за тілом\~кредиту,\~відсотків за\~користування кредитом\~та пені\~у виконавчому\~напису зроблено\~відповідачем одноособово\~без урахування\~думки та\~позиції позивача\~та не\~відповідає дійсній\~сумі заборгованості.\~Виконавчий напис\~було вчинено\~на підставі\~розрахунку заборгованості,\~підготовленого працівниками\~банку,\~який є\~відображенням односторонніх\~арифметичних розрахунків\~відповідача і\~не може\~бути доказом\~безспірності грошових\~вимог відповідача\~до позивача.Відтак, виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 розділу II Порядку, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. У жовтні 2019 року на адресу позивача надійшов документ Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Південний», вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, вих. № 016-001-34950-2019 від 06.09.2019. В наведеній вимозі відповідач вимагав у позивача виконати порушене зобов`язання та повністю повернути суму кредиту, відсотки та інші нарахування за кредитним договором № ІS КР 1482204 В, яка станом на 06.09.2019 складає 57\~667 грн. 21 коп., з яких: 12\~553 грн. 54 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 5\~093 грн. 62 коп. - прострочена заборгованість за відсотками; \~ \~ \~ \~2\~073 грн. 59 коп. - нараховані відсотки за користування кредитом; 37\~946 грн. 46 коп. - заборгованість за кредитом за операціями, що здійснені, а також відсотки що будуть нараховані протягом 30 днів з моменту направлення вимоги. В той же час згідно виконавчого напису № 92 від 05.02.2020, вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою Олександрою Ігорівною, задоволено вимоги відповідача за кредитним договором на суму 59010 грн. 61 коп., з яких: 50500 грн. - «заборгованість власне за тілом кредиту»; 6010, 61 грн. - «заборгованість за відсотками витрат стягувача на оплату правничої допомоги у розмірі 1000 грн. та витрат стягувача на оплату послуг нотаріуса по вчиненню виконавчого напису у розмірі 1500 грн». Відтак, розрахунок відповідача, який надавався як вимога позивачу значно відрізняється від розрахунку поданого нотаріусу для вчинення виконавчого напису, зокрема позивач зазначає, що у підписаному ним кредитному договорі та додаткових правилах не існує такого поняття як «заборгованість власне за тілом кредиту». Щодо існування такого пункту заборгованості за розрахунками позивач не давав згоди, а тому вважає розрахунок вчинений позивачем однозначно спірним, та таким, що не відповідає дійсності. Позивач також не погоджується із сумою стягнення 6010 грн. 61 коп., що трактується відповідачем як «заборгованість за відсотками витрат стягувача на оплату правничої допомоги у розмірі 1000 грн. та витрат стягувача на оплату послуг нотаріуса по вчиненню виконавчого напису у розмірі 1500 грн». Із виконавчого напису нотаріуса не вбачається, яку саме правничу допомогу було надано нотаріусом позивачу на розмір 1000 грн. Також не відомим та не зрозумілим для позивача є на якій підставі та яким чином відповідач здійснює нарахування - «заборгованість за відсотками витрат стягувача на оплату правничої допомоги та витрат стягувача на оплату послуг нотаріуса». Зокрема не відомим залишається те, який саме пункт кредитного договору чи яка норма чинного національного законодавства передбачає такі можливості як нараховування відсотків на заборгованість по правничій допомозі та послугах нотаріуса. У зв`язку з чим, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 92, вчинений приватним нотаріусом Бураковою Олександрою Ігорівною від 05.02.2020 щодо стягнення заборгованості 59\~010 грн. 61 коп. 21.08.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що не визнає позовні вимоги в повному обсязі, оскільки вважає їх такими,що не ґрунтуються на законі, а тому в їх задоволенні має бути судом відмовлено. 10.09.2018 між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Південний» та [PERSON] був укладений кредитний договір № IS КР 1482204 В1 про відкриття ліміту кредитної лінії за поточним рахунком з використанням спеціальних платіжних засобів, надалі все разом - кредитний договір, відповідно до умов якого (п. 1) Банк зобов`язався позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії за поточним рахунком з використанням спеціальних платіжних засобів з максимальним лімітом в сумі 50\~500 гривень 00 копійок, а позивач, як позичальник зобов`язалися повернути не пізніше 05.09.2019 та сплатити проценти за користування кредитом за стандартною ставкою у розмірі 36,00 процентів річних, яка нараховується на загальну суму заборгованості за кредитною лінією, що виникла як результат зняття готівкових коштів через банкомат/касу банку та безготівковими операціям здійснених шляхом переказу коштів на інші рахунки, в тому числі власні, процентна ставка є фіксованою; за підвищеною ставкою у розмірі 60,00 процентів річних, яка нараховується на суму простроченої заборгованості за кредитом та на суму заборгованості за несанкціонованою перевитратою, починаючи з дня виникнення заборгованості. Банк прийняті на себе зобов`язання щодо видачі кредитних коштів виконав у повному обсязі, позичальник, в свою чергу, всупереч умов кредитного договору, належним чином умови договору не виконав, кредит у встановлений договором строк не повернув, відсотки не сплатив. Внаслідок невиконання прийнятих позивачем зобов`язань, у останнього перед Банком виникла заборгованість, яка станом на 10 січня 2020 року становить 56 510,61, з яких: 50 500,00 грн. - заборгованість власне за тілом кредиту, 6\~010 грн. 61 коп. - заборгованість за відсотками, витрат стягувача на оплату правничої допомоги у розмірі 1000 грн. та витрат стягувача на оплату послуг нотаріуса по вчиненню виконавчого напису у розмірі 1500 гривень. В поданому відзиві зазначає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису на кредитному договорі не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Щодо підтвердження заборгованості посилається на п. п. 1, 3, 6 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 41, п. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про банки і банківську діяльність», п. 1.2 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів (затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12.04.2012 № 578/5), п. п. 3, 11, 14 16, 57, 60, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського обліку під час здійснення операційної діяльності в банках України (затвердженого Постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року 75). Відповідно до вище зазначеного 20 січня 2020 року Банком, було сплачено 1000 гривень за надання правової допомоги згідно рахунку № 117 та акту прийому-передачі виконаних робіт від 17.01.2020 (підтверджується меморіальним ордером № 154 від 20.01.2020 та актом прийомом-передачі виконаних робіт від 17.01.2020). Відповідачем, окрім документів, передбачених підпунктом 2.1. пункту 2 глави 16 Порядку та п. 2 Переліку, тобто належним чином оформленої заяви на вчинення виконавчого напису, оригіналу кредитного договору зі всіма додатковими угодами, а також засвідченої відповідачем виписки з рахунка позивача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості, було додатково надано нотаріусу: розрахунок заборгованості станом на 10.01.2020, вимогу від 06.09.2019 та доказ направлення вимоги. Саме ці документи додатково нівелюють твердження позивача про відсутність його обізнаності щодо наявної заборгованості за кредитним договором. Відповідач звертає увагу суду, також на те, що позивач підтверджує факт наявності заборгованості за кредитним договором, а також той факт, що позичальник був належним чином проінформований про наявність простроченого кредиту. З огляду на наведене, на переконання представника відповідача, слід дійти висновку, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових коштів або витребування від боржника майна й подана Банком позовна заява не дає правових підстав для висновку, що заборгованість за вчиненим виконавчим написом нотаріуса є спірною, оскільки на момент вчинення виконавчого напису судового спору не було. Тож, позивач, звертаючись до суду із позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не довів, що заборгованість за виконавчим написом не є безспірною та що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства. У зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. 29.09.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що у поданій позовній заяві наголошував, що не погоджується із сумою стягнення: 50500 грн. - «заборгованість за тілом кредиту»; 6010, 61 грн. - заборгованість що трактується відповідачем як «заборгованість за відсотками витрат стягувана на оплату правничої допомоги у розмірі 1000 грн. та витрат стягувана на оплату послуг нотаріуса по вчиненню виконавчого напису у розмірі 1500,00 грн. ». Також позивач зазначає, що ним систематично здійснювалась оплата в погашення кредиту по кредитному договорі № ІS КР 1482204 В1 від 10.09.2018, що може бути підтверджено банківською випискою про рух коштів по рахунку № [NUMBER] , котра відображає частину операцій по оплаті на погашення кредиту. Із наданої виписки вбачається, що за період часу від 01.01.2020 по 15.04.2020 позивачем було здійснено платежі для погашення кредиту по кредитному договорі № ІS КР 1482204 В1 від 10.09.2018 на суму 1 122,78 грн., чим доводиться той факт, що заборгованість котра зазначається відповідачем, ПАТ АБ «Південний» на суму 59010 грн. 61 коп. та котра відображена у оскаржуваному виконавчому написі приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Буракової Олександри Ігорівни № 92 від 05.02.2020 не є безспірною, та не відповідає дійсності. Таким чином, на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напис. 24.06.2021 позивачем була подана заява про розгляд справи за відсутності позивача, в якій [PERSON] зазначає, що відсутні підстави вважати стягнену виконавчим написом нотаріуса заборгованість безспірною. Крім того, вказує, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява від представника відповідача, в якій він просить відмовити в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, зустрічний позов АБ «Південний» задовольнити в повному обсязі, подальший розгляд справи здійснювати за відсутності представника АБ «Південний». Треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Сторонами не оспорюється, що 05.02.2020 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою Олександрою Ігорівною було вчинено виконавчий напис № 92, яким стягнуто із [PERSON] для погашення заборгованості перед ПАТ АБ "Південний", ЄДРПОУ 20953647, кошти за кредитним договором № IS КР 1482204 В1 від 10.09.2018 за період з 10.09.2018 по 10.01.2020 у сумі 59010 грн. 61 коп., з яких: 50500 грн. - заборгованість власне за тілом кредиту, 6010,61 грн. - заборгованість за відсотками, витрат стягувача па оплату правничої допомоги у розмірі 1000 грн. та витрат стягувача на оплату послуг нотаріуса по вчиненню виконавчого напису у розмірі 1500,00 грн. у загальному розмірі 59 010 (п`ятдесят дев`ять тисяч десять) грн. 61 коп. 02 березня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича на підставі виконавчого напису № 92 від 05 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження № 61435857. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595). Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Пунктом 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 до Переліку, визнано незаконними та нечинними, а саме: визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 рішення суду залишено без змін. Суд враховує в якості консультаційних роз`яснень викладене у п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» за змістом якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 (в редакції постанови КМУ від 29.11.2001). Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Суд враховує, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 05.02.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Слід зазначити, що з матеріалів справи не вбачається, що кредитний договір № IS KP 1482204В був нотаріально посвідчений. Таким чином, подані відповідачем для вчинення виконавчого напису документи не відповідали вказаним вимогам Переліку. Отже, оскільки укладений з позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, то наявні підстави для визнання відповідного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з зазначеним. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), де, зокрема, зазначено наступне: «укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Пізніше вказану правову позицію підтвердила і Велика Палата Верховного Суду, яка в п.п. 93-95 постанови від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) вказала, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на наведене, вбачається, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений, з огляду на що, позов підлягає задоволенню. Крім того, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30 вересня 2019 року (справа № 357/12818/17), від 15 січня 2020 року (справа №305/2082/14-ц). Суд враховує, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою Олександрою Ігорівною 05.02.2020, а заборгованість стягнуто за період з 10.09.2018 по 10.01.2020, вказана обставина підтверджує, що заборгованість не була безспірною за цей період, оскільки об`єктивно боржник не був повідомлений не менше ніж за 30 днів про заборгованість саме за цей період. При цьому, суд враховує, що позивачу було надіслано вимогу № 016-001-34950-2019 від 06 вересня 2019 року, в якій представник ПАТ АТ «Південний» просить повернути заборгованість за кредитним договором від 10 вересня 2018 року № IS 2582204В1, яка станом на 06 вересня 2019 року складала 57\~677 грн., а заборгованість за виконавчим написом стягнуто за період з 10.09.2018 по 10.01.2020. Таким чином, в вказаній вимозі не зазначено про розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 10.01.2020. За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved