Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

26 грудня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Харкові. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилалася, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з частини трикімнатної квартири [ADDRESS] , житловою площею 47,7 кв.м., загальною площею 67,1 кв.м. Зазначила, що [PERSON] за життя залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чепа М.В., зареєстровно в реєстрі за №324, згідно з яким, зробила розпорядження на випадок її смерті, все майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, і все, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Маючи намір прийняти спадщину, 22.12.2022 року позивач звернулась до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте постановою державного нотаріуса П`ятою Харківської міської державної нотаріальної контори Зімницької В.П. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки [PERSON] у встановлений вимогами законодавством строк не було подано заяву про прийняття спадщини. Зазначає, що вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, що обумовлені тим, що вона є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням і тим, що до початку війни були обмеження, пов`язані з СОVІD-19, крім того, вона проходила медико-соціальну комісію, що передбачало обстеження в лікарів травматолога, невропатолога, терапевта та хірурга, також посилалась на її хворобу та перебування, у зв`язку з цим, на лікуванні, а після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, вона, перебуваючи у хворобливому стані, змушена була виїхати з міста Харкова у більш безпечне місце. З огляду на викладене, просить суд визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та визначити додатковий строк на подання такої заяви. 21 лютого 2023 року від відповідача Харківської міської ради в особі представника Марченко М.С. надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому представник відповідача просить відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування висловленої позиції зазначив, що Харківська міська\~рада вважає\~позовні вимоги\~безпідставними і\~такими,\~що не\~підлягають задоволенню\~через відсутність\~обставин,\~які підтверджували\~б поважні\~причини пропуску\~строку для\~прийняття спадщини.\~Зазначає,\~що не\~можуть бути\~визнані поважними\~такі причини\~пропуску строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~як юридична\~необізнаність в\~законодавстві,\~процедурі оформлення\~спадщини.\~Крім того,\~вказує,\~що позивачем\~не надано\~доказів на\~підтвердження права\~власності на\~нерухоме майно\~у спадкодавця.\~На підставі\~викладеного просить\~відмовити у\~задоволенні позовних\~вимог у\~повному обсязі. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2023 року підготовче провадження по справі закрито, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13 березня 2023 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів, витребувано у П`ятої Харківської державної нотаріальної контори засвідчену копію спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , відомості, чи звертався хтось із заявою про прийняття чи відмову від спадщини, чи видавалися свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та чи залишала вона заповіт на випадок своєї смерті. 29 березня 2023 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи №470/2022, заведеної 22 грудня 2022 року щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі, в обґрунтування позовних вимог посилалася на обставини, як вони зазначені у позовній заяві. Зазначила, що є особою з інвалідністю ІІІ групи, страждає на правобічний коксартроз II-IV степеню, в зв`язку з чим, їй дуже складно рухатися. Коли померла її матір [PERSON] , вона відразу не мала змоги звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки була епідемія короновірусної інфекції, а, оскільки вона має дуже серйозні проблеми із суглобами ніг, для неї зараження на короновірусну інфекцію становить дуже велику небезпеку. З початком повномасштабного вторгнення РФ на територію України вона вимушена була перебувати з іншими людьми у підвалі, де в неї через наявну хворобу та сильний стрес відмовили ноги, волонтери її евакуювали з будинку і таким чином вона виїхала за межі міста Харкова. Також зазначила, що до смерті матері вона проживання разом з нею, хоча перебувала на реєстраційному обліку за іншою адресою, а відтак, вона фактично вступила в управління спадковим майном. Просила визначити їй строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Харківської міської ради, в поданій заяві просив ухвалити рішення згідно з вимогами чинного законодавства України, яке не буде порушувати права відповідача та інших осіб. Представник П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, від завідувача П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Зімницької Вікторії надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, беручи до уваги, що всі учасники справи належним чином та своєчасно сповіщені про дату, час і місце розгляду справи, вважає за можливе проводити розгляд заяви за відсутності представника відповідача Харківської міської ради та представника третьої особи, які ініціювали суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, представник відповідача скористався процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву. При цьому суд зважає на присутність у судовому засіданні позивачки та відсутність її заперечень щодо розгляду справи за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Як установлено судом, [INFO] померла [PERSON] , що знаходить своє підтвердження копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 24 листопада 2021 року, про що 24 листопада 2021 року складено актовий запис № 24673 (а.с. 19). Зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 липня 1960 року Орджонікідзевським р/в РАЦС, убачається, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 21). Як убачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00015616022 від 22 липня 2015, наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, 17 лютого 1980 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 217, після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». 20 червня 1990 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано акт цивільного стану щодо розірвання шлюбу, актовий запис № 465 (а.с. 22). Виходячи з наведеного, знаходить своє підтвердження обставина того, що [PERSON] , позивач у справі, є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 16 жовтня 2002 року, реєстраційний №5А-02-239042, виданим Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, складеного згідно з розпорядженням від 16 жовтня 2002 року №5948, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 04 червня 2015 року, [INFO] помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 8889 (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 січня 2016 року державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Туревською С.О., зареєстровано в реєстрі за №5-20, [PERSON] , [INFO] , успадкувала після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , 1/3 частину квартири [ADDRESS] , про що до Спадкового реєстру внесено відповідний реєстраційний запис про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину №57831667 від 27.01.2016 (а.с. 11, 14). Зі змісту Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №52295669 від 29.01.2016, сформованої державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу Туревською С.О., [PERSON] належить на праві приватної власності 1/3 частка у праві власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 січня 2016 року державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Туревською С.О., зареєстровано в реєстрі за №5-20 (а.с.15). Як убачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 16 травня 2020 року, [INFO] помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 71459 (а.с. 18). Згідно із заповітом, складеним [PERSON] та посвідченим 22 лютого 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чепа М.В., [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все її майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона має право за законом, заповідає [PERSON] , [INFO] (а.с. 24). При зверненні позивачки [PERSON] до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори з питання прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , постановою державного нотаріуса Вікторії Зімницької П`ятої ХМДНК від 22.12.2022 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , у зв`язку з пропуском встановленого вимогами законодавства України строку для подання заяви про прийняття спадщини. Як убачається з матеріалів спадкової справи №470/2022 щодо померлої [INFO] [PERSON] , заведеної 22 грудня 2022 року П`ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою, індекс справи 02/14, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] зверталася лише [PERSON] , від інших осіб заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не надходило. Згідно з Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №70995679, виданою 22.12.2022 П`ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] , [INFO] , посвідчений 22.02.2018 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чепа М.В., бланк ННА 741211, є чинним. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю ІІІ групи безстроково, що знаходить своє підтвердження довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 275306 (а.с. 9). [PERSON] має захворювання на правобічний коксартроз ІІІ-ІV ступеню, стан після ендопротезування правого кульшового суглобу (у 2020 році), лівобічний коксартроз І-ІІ ступеню, остеохондроз поперекового відділу хребта, порушення функції опори та ходи, остеохондроз шийногрудного відділу хребта (а.с. 25-27). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року). Разом з тим, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Проте, законодавство не встановлює конкретного переліку поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, і такі причини оцінюються судом на власний розсуд в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Рішення суду може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Оскільки позивачка протягом тривалого часу хворіє на коксортроз 2-3 ступеню, внаслідок чого їй було встановлено ІІІ групу інвалідності, у зв`язку із чим вона потребувала, в тому числі, і стаціонарного лікування та профілактичної підтримки, суд вважає поважними наведені нею причини пропуску строку подачі заяви для прийняття спадщини. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України установлено карантин з 1 серпня до 31 серпня 2020 року. В подальшому постановами Кабінету Міністрів України карантин та запровадженні обмежувальні протиепідемічні заходи неодноразово продовжувались, востаннє постановою від 19 серпня 2022 року № 928 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зокрема було установлено до 31 грудня 2022 року на території України карантин. У постановах Верховного Суду від 20.09.2021 у справі №206/3473/20, від 12.10.2021 у справі № 953/8112/20 зазначено, що дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Окрім того, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховною Радою України вказаний вище указ було затверджено. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, зокрема Указом Президента України № 757/2022 від 7 листопада 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2738-IX від 16 листопада 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, та такий продовжує діяти на теперішній час. Вказані обставини, на думку суду, перешкодили [PERSON] , як спадкоємиці за заповітом, вчасно звернутись із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Серед іншого, суд враховує ту обставину, що після смерті матері [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном та мала «законні» сподівання на набуття у власність спадкового майна, що підтверджується фактом звернення у грудні 2022 року до нотаріальної контори, суд вважає, що вказані позивачкою причини пропуску строку звернення до нотаріуса є поважними та об`єктивними. Відмова позивачці у наданні строку для вступу у спадщину буде непропорційним втручанням у її право на отримання у власність спадкового майна. При цьому суд зазначає, що позивачка в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Що стосується посилань представника відповідача у відзиві на позовну заяву [PERSON] на те, що позивачкою не надано доказів того, що спірна квартира [ADDRESS] належала на праві власності спадкодавцю [PERSON] , то суд вважає їх безпідставним, та такими, що спростовується матеріалами справи. Так, відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 16\~жовтня 2002\~року,\~реєстраційний №5А-02-239042,\~виданого Відділом\~приватизації житлового\~фонду Управління\~комунального майна\~та приватизації\~Головного управління\~економіки та\~комунального майна\~виконавчого комітету\~Харківської міської\~ради,\~складеного згідно\~з розпорядженням\~від 16\~жовтня 2002\~року №5948,\~квартира [ADDRESS] на\~праві спільної\~сумісної власності\~належить [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] .\~18\~жовтня 2002\~року державну\~реєстрацію права\~власності вказаного\~об`єкту нерухомого\~майно було\~здійснено в\~КП «Харківське\~міське бюро\~технічної інвентаризації»\~та записано\~в реєстрову\~книгу за\~№ П-5-59549.\~ Ураховуючи, що після смерті [PERSON] позивачка є спадкоємицею за заповітом, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались, позивачка вчасно не звернулась до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини через наявні в неї об`єктивні обставини, а територіальна громада не зверталася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, а тому причини, через які позивачка пропустила строк для прийняття спадщини суд визнає поважними. На переконання суду, двомісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили, як про це просила у судовому засіданні [PERSON] , буде достатнім строком для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved