Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 2930,00 грн., судовий збір в розмірі 2102, 00 грн. та судові витрати у вигляді професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн. Обгрунтовує вимоги тим, що 31.01.2019 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Renault», д.н.з. [NUMBER] , та «Land Rover Range Rover», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 2930грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача разом з судовим збором та витратами у вигляді професійної правничої допомоги. Ухвалою суду від 12.12.2022 року відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав відповідь на відзив до позовної заяви. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, та зазначив, що що 02.09.2021 року сплатив суму страхового відшкодування, копію квитанції додав до матеріалів справи і просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 енція про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт № ETS N 005 від 04.11.1950"ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, зважаючи на використані судом процесуальні можливості для належного повідомлення відповідача у справі. Дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку про можливість задоволення частково позовних вимог, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З матеріалів справи вбачається, що 16 травня 2018 року ПАТ «Просто-страхування» та [PERSON] уклали Поліс №АК/8688010 обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Land Rover Range Rover», д.н.з. [NUMBER] . 31.01.2019 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Renault», д.н.з. [NUMBER] , та «Land Rover Range Rover», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 2930грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача разом з судовим збором та витратами у вигляді професійної правничої допомоги. У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що 02.09.2021 року сплатив суму страхового відшкодування. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» у ПАТ «Просто-страхування» виникло право зворотної вимоги до відповідача. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги слід задовольнити частково,оскільки відповідачем понесені витрати по сплаті страхового відшкодування, підлягають стягненю з відповідача судовий збір в розмірі 50 % відповідно до ст.142 ЦПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 1051 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial