Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - Пилипчак І.М., діючи в інтересах позивача на підставі довіреності, 7 листопада 2022 року звернувся до суду з позовом [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 127 500 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 грудня 2020 року у місті Бучач Тернопільської області [PERSON] , керуючи автомобілем «RENAULT» номерний знак [NUMBER] у складі напівпричіпа «SCHMITZ» номерний знак [NUMBER] , в порушення п.п. 2.3 а), 33.1 Правил дорожнього руху, не вжив заходів щодо забезпечення технічного стану транспортного засобу, внаслідок чого відбулося відпадання двох шин з лівої осі напівпричіпа, в результаті чого транспортному засобу «MERSEDES-Вenz Sprinter 316» номерний знак [NUMBER] завдано механічних пошкоджень. Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 лютого 2021 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» за полісом АР/7930492; ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілих становить 130 000 грн, франшиза - 2 500 грн. 12 лютого 2021 року потерпілий [PERSON] , будучи власником транспортного засобу «MERSEDES-Вenz Sprinter 316» номерний знак [NUMBER] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Матеріальний збиток, завданий в результаті пошкодження автомобіля, власником якого є [PERSON] згідно Звіту № 1807 від 25 січня 2021 року становить 167 107 грн 25 коп. Розрахунок суми страхового відшкодування становить 127 500 грн (130 000 - 2 500). Вказана сума перерахована потерпілому платіжним дорученням від 16 квітня 2021 року. Зазначені обставини є підставою для звернення позивача із зазначеним позовом до суду, оскільки згідно приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Крім того, постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 лютого 2021 року прямо встановлено, що подія сталася внаслідок незабезпечення [PERSON] належного технічного (справного) стану забезпеченого транспортного засобу внаслідок чого відбулося відпадання двох шин з лівої осі напівпричіпа, в результаті чого транспортному засобу «MERSEDES-Вenz Sprinter 316» номерний знак [NUMBER] завдано механічних пошкоджень. Таким чином, на день дорожньо-транспортної пригоди обов`язок перевірки належного технічного стану транспортного засобу покладався на водія - [PERSON] . Відповідно до ухвали судді від 18 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін на 14 грудня 2022 року. 12 січня 2023 року представником відповідача - адвокатом Івашків В.М. було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого власником автомобіля «RENAULT» номерний знак [NUMBER] у складі напівпричіпа «SCHMITZ» номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] . Указаним транспортним засобом у складі напівпричіпа [PERSON] керував на підставі усної домовленості із власником ( [PERSON] ). Внаслідок попадання коліс головки автомобіля в глибоку яму, яка знаходилася на асфальтовому покритті на проїзній частині дороги та ніяким чином не була позначена, було обірвано кріплення задніх лівих ведучих коліс автомобіля, а не напівпричіпу, як вказується в позовній заяві та постанові Бучацького районного суду Тернопільської області, внаслідок чого колеса злетіли з осі та покотилися на зустрічну смугу, де одне зіткнулося з автомобілем «MERSEDES-Вenz Sprinter 316» номерний знак [NUMBER] , завдавши йому пошкоджень. Факт обриву кріплення задніх ведучих коліс на автомобілі, а не напівпричіпі підтверджується також і схематичним зображенням на повідомленні страхової групи ТАС водія автомобіля «RENAULT» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , а також повідомленням страхової групи ТАС водія автомобіля «MERSEDES-Вenz Sprinter 316» номерний знак [NUMBER] [PERSON] , який повідомив, що у автомобіля, що рухався у зустрічному напрямку відпало колесо, яке пошкодило його автомобіль. Перед виїздом [PERSON] переконався у справності автомобіля та напівпричіпа; відпадання коліс сталося через неналежне утримання дорожнього полотна. Вважає, що вини водія [PERSON] та власника транспортного засобу та напівпричіпа, яким керував [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді немає. Технічний стан автомобіля відповідав вимогам Правил дорожнього руху. Вважає посилання позивача на те, що постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 лютого 2021 року прямо встановлено, що подія сталася внаслідок незабезпечення [PERSON] належного (технічного) справного стану забезпеченого транспортного засобу внаслідок чого відбулося відпадання коліс. В постанові суду не вказано, що саме в автомобілі не відповідало технічному стану, будь-які дослідження з цього приводу не проводилися. Під час розгляду справи технічний стан автомобіля, яким він керував не був предметом дослідження при розгляді справи про адміністративне правопорушення та з даного питання суд жодних висновків не робив. [PERSON] не було притягнуто до відповідальності за експлуатацію транспортного засобу з технічними несправностями, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його заборонена. До того ж, при огляді після дорожньо-транспортної пригоди транспортних засобів, при оформленні страхової виплати, представника страхової компанії жодним чином не попереджали водія [PERSON] чи власника транспортних засобів [PERSON] , як страхувальника про те, що може виникнути питання про регресне відшкодування та є потреба зберігати чи збирати докази того, що автомобіль до дорожньо-транспортної пригоди був у технічно справному стані. Вважає звернення позивача із вказаним позовом безпідставним та просив відмовити у його задоволенні. Ухвалою суду від 12 січня 2023 року клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено. 8 лютого 2023 року до суду надійшли витребувані судом докази, а саме належним чином завірена копія рішення суду. У відповіді на відзив від 1 лютого 2023 року представник позивача просив позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не прибув, однак спрямував до суду клопотання, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити; розгляд справи просив проводити без його участі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Івашків В.М. в судове засідання не прибув, спрямувавши до суду заяву, у якій наполягав у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених у відзиві, розгляд справи просив проводити без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до полісу № АР/7930492 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 3 липня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та [PERSON] було укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів. Строк дії договору до 3 липня 2021 року. Забезпеченим транспортним засобом згідно зазначеного вище полісу є автомобіль «RENAULT - PREMIUM 420» номерний знак [NUMBER] VIN [NUMBER] . Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору Як убачається із матеріалів справи 23 грудня 2020 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля «RENAULT» номерний знак [NUMBER] у складі напівпричіпа «SCHMITZ» номерний знак [NUMBER] (не забезпеченого транспортного засобу) та транспортного засобу «MERSEDES-Вenz Sprinter 316» номерний знак [NUMBER] завдано механічних пошкоджень. Із постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 лютого 2021 року (справа 595/1883/20) убачається, що 23 грудня 2020 року, близько 20 години 20 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «RENAULT» номерний знак [NUMBER] з напівпричепом «SCHMITZ» номерний знак [NUMBER] , в порушення п. 2.3 «а» Правил дорожнього руху України», не вжив заходів щодо забезпечення технічного стану транспортного засобу, внаслідок чого відбулося відпадання двох шин з лівої осі напівпричіпа, в результаті чого транспортному засобу «MERSEDES-Вenz Sprinter 316» номерний знак [NUMBER] завдано механічних пошкоджень. Водій пошкодженого транспортного засобу «MERSEDES-Вenz Sprinter 316» номерний знак [NUMBER] [PERSON] , враховуючи наявність полісу на автомобіль «RENAULT» номерний знак [NUMBER] 29 грудня 2020 року звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, у якому зазначив про дорожньо-транспортну пригоду наступне: дата - 23 грудня 2020 року о 21 година 20 хвилин; місце - А/Б И-18 Івано-Франківськ-Тернопіль-Бучач; обставини - «відкрутилося колесо в авто, яке рухалося в зустрічному напрямку внаслідок чого мій транспортний засіб отримав пошкодження», власник транспортного засобу - [PERSON] . Водій забезпеченого транспортного засобу - автомобіля «RENAULT» номерний знак [NUMBER] у складі напівпричіпа «SCHMITZ» номерний знак [NUMBER] (не забезпеченого транспортного засобу) [PERSON] у повідомленні до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про дорожньо-транспортну пригоду від 28 грудня 2020 року зазначив наступне про дорожньо-транспортну пригоду: дата - 23 грудня 2020 року о 21 година 17 хвилин; місце - траса Івано-Франківськ-Бучач; обставини - «я їхав з Тернополя до Івано-Франківська, був туман і зустрічні машини засліпили і попав у ями після того відбувалася дорожньо-транспортна пригода», власник транспортного засобу - [PERSON] . Матеріальний збиток, завданий в результаті пошкодження автомобіля, власником якого є [PERSON] згідно Звіту № 1807 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 25 січня 2021 року, складеного фізичною особою-підприємцем [PERSON] становить 167 107 грн 25 коп. Власник пошкодженого транспортного засобу «MERSEDES-Вenz Sprinter 316» номерний знак [NUMBER] [PERSON] враховуючи наявність полісу на автомобіль «RENAULT» номерний знак [NUMBER] 12 лютого 2021 року звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» із заявою про страхове відшкодування та погодився із розміром страхового відшкодування в сумі 127 500 грн 00 коп., що є максимальною виплатою за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на дату дорожньо-транспортної пригоди (серія АР № 7930492). 13 квітня 2021 року було складено страховий акт № 10733/09/921, який затверджено заступником голови правління Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» Бажан Ю.Ф. та відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування (додаток № 1 до цього акту) суми страхового відшкодування, що підлягає виплаті становить 127 500 грн 00 коп (страхова суму 130 000 грн 00 коп (матеріальний збиток заява потерпілого від 12 лютого 2021 року -130 000 грн 00 коп) - франшиза 2 500). Відповідно до платіжного доручення № 176241 від 16 квітня 2021 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» перерахувало потерпілому [PERSON] страхове відшкодування згідно договору АР № 7930492 від 3 липня 2020 року. Враховуюче викладене, суд встановив, що позивачем не долучено належних доказів, які беззаперечно б вказали за участю якого транспортного засобу сталася дорожньо-транспортна пригода автомобіля «RENAULT» номерний знак [NUMBER] чи напівпричіпа «SCHMITZ» номерний знак [NUMBER] . Окрім того, як вказали у повідомленнях до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» відповідач [PERSON] (водій автомобіля «RENAULT» номерний знак [NUMBER] у складі напівпричіпа «SCHMITZ» номерний знак [NUMBER] та водій пошкодженого автомобіля «MERSEDES-Вenz Sprinter 316» номерний знак [NUMBER] [PERSON] дорожньо-транспортна пригода сталася у зв`язку із тим, що відірвалося колесо із автомобіля «RENAULT» номерний знак [NUMBER] . Однак у зазначеній вищі постанові суду вказано, що «відбулося відпадання двох шин з лівої осі напівпричепа». При цьому водії учасники дорожньо-транспортної пригоди у вище зазначених повідомленнях вказали, що «відпало колесо» з автомобіля. Із загально відомої інформації про будову автомобіля колесо і шина утворюють разом колісний рушій, колесо включає у свою конструкцію обід і диск, а шина - це гума, яка кріпиться на каркас, який служить основою шини: а тому «колесо» і «шина» є різними поняттями. Таким чином, позивачем не надано огляду транспортних засобів автомобіля «RENAULT» номерний знак [NUMBER] та напівпричіпа «SCHMITZ» номерний знак [NUMBER] , із яких можливо було б встановити за участю якого транспортного засобу сталася дорожньо-транспортна пригода, чи колесом чи пошкодженою шиною було пошкоджено транспортний засіб. Також позивач у позові зазначив, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є місто Бучач, що не відповідає матеріалам справи. Окрім того, позивачем не зазначено хто є власником напівпричіпа «SCHMITZ» номерний знак [NUMBER] та чи є цей причіп застрахованим транспортним засобом. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно пунктів 1.5, 1.7 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах. Забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Таким чином, причіп вважається транспортним засобом та підлягає страхуванню окремо від автомобіля. Відповідно до абзацу 2 пункту 36.3 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ. Відповідно до пункту 38.1 статті 38. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування Виходячи з того, що у зазначеній вище постанові суду вказано, що дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті «відпадання двох шин з лівої осі напівпричіпа», то власник пошкодженого транспортного засобу за страховим відшкодування повинен був звернутися до МТСБУ, а не до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», а отже позивач здійснив виплату страхового відшкодування за незабезпечений транспортний засіб - причіп. Звертаючись із позовом до суду, позивач зазначив, що дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті того, що відповідач не перевірив технічний стан транспортних засобів та його винність у тому встановлена судовим рішенням , а саме постановою Бучацького районного суду Тернопільської області. Однак, як вже зазначено судом, позивачем на підтвердження позовних вимог не надано належних та достовірних доказів щодо знаходження транспортних засобів «RENAULT» номерний знак [NUMBER] чи напівпричіпа «SCHMITZ» номерний знак [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди, в технічно несправному стані. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 18 грудня 2019 року у справі №761/29966/16-ц (провадження № 61-5327св19) вказав, що преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню. Таким чином, преюдицію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися, встановлювалися судом і знайшли своє відображення у мотивувальні частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності. Постанова Бучацького районного суду Тернопільської області щодо [PERSON] від 11 лютого 2021 року не містить відомостей, що транспортні засоби автомобіль «RENAULT» номерний знак [NUMBER] та напівпричіп «SCHMITZ» номерний знак [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходилися в технічно несправному стані, тобто судом не досліджувався технічний стан транспортних засобів, суд у своїй постанові послався тільки на схему дорожньо-транспортної пригоди з описом пошкоджень транспортного засобу «MERSEDES-Вenz Sprinter 316» номерний знак [NUMBER] . Пунктом 2.3 «а» Правил дорожнього руху установлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Відповідно до статті 31.1 Правил дорожнього руху, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Правила дорожнього руху чітко регламентують випадки коли забороняється експлуатація транспортних засобів, зокрема: відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс (пункт 31.4.5 «є»). В даному випадку, як встановлено судовим рішенням дорожньо-транспортна пригода відбулася у зв`язку із тим, що [PERSON] не вжив заходів щодо забезпечення технічного стану транспортного засобу, внаслідок чого відбулося відпадання двох шин з лівої осі напівпричіпа. Пунктом 2.3 «а» Правил дорожнього руху установлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Приймаючи рішення про виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля, позивач не здійснив: перевірку належності технічного стану «RENAULT» номерний знак [NUMBER] та напівпричіпа «SCHMITZ» номерний знак [NUMBER] ; огляд ділянки автодороги на якій відбулася дорожньо-транспортна пригода, асфальтного покриття дороги; не спростував пояснення водія [PERSON] що він потрапив у ями в умовах обмеженої видимості (туман). При цьому позивач не надав висновку експерта, який би вказував, що причиною дорожньо-транспортної пригоди була саме технічна несправність транспортних засобів, зокрема були відсутні болти (гайки) кріплення або були тріщини диска і ободів коліс. Слід зауважити, що відповідач [PERSON] не притягувався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121 Кодексу про адміністративні правопорушення України, а саме за експлуатацію транспортного засобу з технічними несправностями, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його заборонена. Окрім того, відповідачем [PERSON] суду надані Протоколи перевірки технічного стану транспортного засобу № 00985-00491-20 на автомобіль «RENAULT» номерний знак [NUMBER] та на напівпричіп «SCHMITZ» номерний знак [NUMBER] , складені 10 липня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Текстон", згідно яких транспортні засоби визнано технічно справними. Відповідно до частин четвертої, шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Суд притримується позиції, що за наявності постанови суду, у якій встановлені всі обставини дорожньо-транспортної пригоди та визначено винну особу, то вона є обов`язковою для судів, що розглядають наслідки дорожньо-транспортної пригоди в частині чи мали місце події та ким вони вчинені. Одночасно суд при розгляді цивільної справи не може робити висновки на припущеннях. Так висновки суду зазначені в постанові, що водій [PERSON] не вжив заходів щодо забезпечення технічного стану транспортних засобів не містять у собі висновку про конкретну технічну несправність цих транспортних засобів і її невідповідність конкретним вимогам Правил дорожнього руху. Тобто встановлений судом факт, що водій не вжив заходів щодо забезпечення технічного стану транспортних засобів - не є достатнім як для встановлення наявності такої несправності, так і для встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між такою бездіяльністю і дорожньою подією. Окрім того, за клопотанням представника позивача, судом було витребувано із Господарського суду Івано-Франківської області рішення у справі № 909/840/21 від 12 січня 2022 року за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 127 500 грн. Відповідно до цього рішення, яке набрало законної сили, у задоволенні позову було відмовлено. Зокрема суд у своєму рішенні також вказав, що позивачем не надано суду доказів перебування автомобіля марки «RENAULT» номерний знак [NUMBER] з напівпричіпом «SCHMITZ» номерний знак [NUMBER] в технічно несправному стані. На підставі частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так як позивачем не надано суду доказів та не доведено факту існування в сукупності обставин визначених пунктом «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку, що позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, то у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed