Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 17 жовтня 2022 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому просить щомісячно стягувати аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн., але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги щодо стягнення аліментів позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у цивільному шлюбі. [INFO] від даних стосунків народився син [PERSON] . Син проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Також зазначено, що дитині потрібна увага, моральна та матеріальна підтримка обох батьків, потрібна освіта, дитину необхідно годувати, потрібно купувати ліки та розвивати її, аби в неї був належний рівень життя для подальшого розвитку в суспільстві, а позивач наразі, не має змоги самостійно матеріально забезпечити малолітню дитину. У зв`язку з викладеним, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. 2. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3.Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2022 року, цивільну справу № 496/4890/22, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 4. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 07.11.2022 року було прийнято позовну заяву та справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження. 5.Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 6.Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 128 ЦПК України шляхом оголошення на сайті суду, в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач заперечень щодо проведення заочного розгляду справи суду не надала, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. 7. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 8. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . (а.с. 7) 9. Згідно довідки Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області № 2811 від 22.09.2022 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та сім`я складається із 2 чоловік, а саме: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . (а.с. 8) ІV. Оцінка Суду. 10. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 11. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 12. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 13. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 14. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 15. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 16. За змістом\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~(далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 17. Відповідно до статті 181\~СК України \~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 18. Відповідно до\~статті 182 СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 19. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік»: для дітей віком до 6 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2023 року 2272 грн. 20. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. 21. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 22. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 23. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 3000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, утім дослідивши надані докази та позовну заяву, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. 24. За результатами розгляду справи, судом встановлено, що відповідач є батьком дитини та у відповідності до закону повинен нести обов`язок матеріального забезпечення дитини. 25. Обґрунтовуючи вимогу про стягнення аліментів у сумі 3000 гривень з відповідача, позивач посилається на те, що він є батьком їх спільної дитини, не має непрацездатних батьків, інших неповнолітніх дітей, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу у такому розмірі. 26. Позивачем до матеріалів справи не надано доказів отримання відповідачем стабільного доходу та його розміру, зокрема довідки з місця роботи, пенсії у відповідному розмірі, що дозволило би йому сплачувати аліменти у заявленому розмірі та жодного доказу на підтвердження наявності у відповідача нерухомого та рухомого майна. 27. Судом встановлено, що відповідач є непрацевлаштованим, не отримує ніяких пенсійних виплат, не одержує державні соціальні виплати, а тому суд вважає, що стягнення з нього аліментів у заявленому розмірі, є непомірно великою сумою для останнього, що призведе його до скрутного матеріального становища. 28. Тому, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дитину та прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд вважає можливим та достатнім стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у сумі 2272 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 29. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що стягнення аліментів з відповідача у розмірі 2272 гривень буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 30. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В даному випадку позов подано до суду 17.10.2022 року. 31. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 32. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 33. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: partial