overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

10.03.2023 [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] (далі - відповідачі) про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР. В обґрунтування позову зазначила, що відповідачі не проживають в спірній квартирі з 2015 року та не беруть участі в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставлять її в скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивачка пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Відповідачі не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Протокольною ухвалою суду від 29.03.2023 постановлено провести заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка зареєстрована і постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Як випливає з довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 14.09.2022 та копії ордеру від 18.02.2016 (а.с. 3, 5), спірне жиле приміщення не є квартирою, а має юридичний статус кімнати в гуртожитку. Статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР (далі - Кодекс), на які позивачка посилається як на підставу позову, визначено умови збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, а також порядок визнання цих громадян такими, що втратили право користування жилими приміщеннями - в будинках державного і громадського житлового фонду. Оскільки кімната, в якій проживає позивачка, є гуртожитком і не належить до квартир державного або громадського житлового фонду, на спірні правовідносини не поширюється дія статей 71, 72 Кодексу, оскільки порядок користування гуртожитками врегульовано нормами глави 4 Кодексу, зокрема статтею 132, що визначає спеціальні підстави для виселення з гуртожитків. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд не наділений повноваженнями самостійно визначати правові підстави позову, а тому вимоги позивачки не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

09.03.2023 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , який помер [INFO] . Встановлення даного факту необхідно заявнику для призначення пенсії. Учасники справи в судове засідання не з`явились, заявник просив справу розглядати за його відсутності. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №3, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних стосунків коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] у віці 48 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Заявник після смерті [PERSON] звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо призначення йому пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Однак йому було відмовлено, оскільки в поданих документах є розбіжності. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.08.1974 року, заповненому російською мовою, [INFO] народився « [PERSON] », батьком зазначено « [PERSON] ». 14 жовтня 2008 року заявник отримав паспорт громадянина України серії [NUMBER] , де його прізвище українською мовою зазначено як « [PERSON] », а російською - « [PERSON] ». [INFO] померлий отримав паспорт серії [NUMBER] , де його прізвище українською мовою зазначено як [PERSON] , а російською - « [PERSON] ». Отже, вбачається, що виникла помилка перекладу. Отже, в судовому засідання достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , який помер [INFO] На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявник довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог, а тому заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 жовтня 2016 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у виконавчому комітеті Масевицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області. Спільне життя з відповідачкою не склалося, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки. Протягом останніх трьох років проживають окремо, стосунків не підтримують. Спільного господарства не ведуть, не поєднані спільним побутом, не мають спільного бюджету. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, оскільки втрачено почуття любові один до одного. Просив шлюб розірвати. Ухвалою суду від 30.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, 29.03.2023 телефонограмою повідомив, що з`явитися у судове засідання не може, у зв`язку з перебуванням на службі в ЗСУ, просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася , хоч про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзиву на позовну заяву відповідач не подавала. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, зазначає наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 25 жовтня 2016 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Масевицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №10 (а.с.6). За приписами ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що між сторонами виникали непорозуміння, різні погляди на життя. Позивач зберігати сім`ю не бажає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги те, що відповідач в судове засідання не з`явилася та не висловила бажання відновити дошлюбне прізвище, тому прізвище відповідачу суд залишає [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Як вказує позивач у позовній заяві, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09 березня 2017 року. Мотивуючи тим, що збереження сім`ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя, тому позивач просить суд розірвати даний шлюб. У судовове засідання позивач не з`явилася, але направила письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності, проти винесення заочноно рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, а також не подав відзив щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксуваннясудового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 березня 2017 року, який зареєстрований Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, відповідно до Свідоцтва про шлюб, виданого того ж дня, серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ За таких обставин суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб. Сторони неповнолітніх дітей не мають, зі слів позивача спільне життя між ними припинено з лютого 2023 року. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. \~ \~ \~ \~Також відповідно до\~ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~\~\~\~Відповідно до ч. 8\~ст.294 ЦПК України\~у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити « [PERSON] ». На підставі наведеного, ст. 104,105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Як вказує позивач у позовній заяві, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08 червня 2002 року. Мотивуючи тим, що збереження сім`ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя, тому позивач просить суд розірвати даний шлюб. У судовове засідання позивач не з`явилася, але направила письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності, проти винесення заочноно рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився також, проте надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксуваннясудового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 червня 2002 року, який зареєстрований виконкомом Дубовогаївської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, відповідно до Свідоцтва про одруження, виданого того ж дня серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб. Сторони неповнолітніх дітей не мають, зі слів позивача спільне життя між ними фактично припинено з березня 2022 року. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити - «[PERSON] ». Ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду відповідно до квитанції від 17.02.2023 (а.с.1), а інші 50 % судового збору, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного, ст. 104,105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Відповідно до ч.1 ст. 268 ЦПК України суд може проголосити лише вступну та резолютивну частину рішення суду. Згідно з ч.6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк не більше як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Відповідно до ч.1 ст. 268 ЦПК України суд може проголосити лише вступну та резолютивну частину рішення суду. Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк не більше як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

У лютому 2023 року позивака [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 04 серпня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2627, зареєструвала шлюб з [PERSON] . У шлюбі народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Посилалася на те, що спільне життя з [PERSON] не склалося через різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та інтересу один до одного. Шлюбно сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. 03 березня 2023 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про розірвання шлюбу. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2017року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбно сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Враховуючи складність у викладенні повного рішення суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає можливим проголосити вступну та резолютивну частини рішення. Особи, які беруть участь у справі можуть ознайомитись з повним тестом рішення суду 30 березня 2023 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

28 лютого 2023 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 05 грудня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Спільних дітей від даного шлюбу немає. Сторони понад чотири роки спільно не проживають, однак за взаємною згодою розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач ухиляється, що і стало причиною звернення позивача до суду із даним позовом. Ухвалою від 02 березня 2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач про причини неявки до суду не повідомив, заяв, клопотань, відзиву не надав. За наявності умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 05 грудня 2015 року сторони уклали шлюб (а.с. 6). Дітей від даного шлюбу не має. Проживання сторін зареєстроване за різними адресами (а. с. 4, 9). З огляду на наведені обставини, встановлені судом, беручи до уваги відсутність у сторін спільних дітей, обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам сторін, оскільки сторони тривалий час разом не проживають, мотивованого відзиву, клопотань про надання строку на примирення до суду не подавали, позиція позивача щодо бажання розірвати шлюб категорична, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню на підставі ст. ст. 104, 105, 111 СК України. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 21.06.2008 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №1044. Від шлюбу\~сторони мають\~неповнолітню дитину\~ дочку\~ [PERSON] , [INFO] . Спільне життя\~у сторін\~не склалось\~через відсутність\~взаєморозуміння між\~ними та\~різних поглядів\~на сімейні\~відносини та\~обов`язки,\~внаслідок чого\~шлюб існує\~формально.\~Шлюбні відносини\~між ними\~припинились понад 4 роки тому. В судове засідання позивач не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить розірвати шлюб, судові витрати стягнути з відповідача, а також не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Також зазначила, що після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 21.06.2008 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №1044 (а.с. 4). Після укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу\~сторони мають\~неповнолітню дитину\~ дочку\~ [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати на оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved