Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

24.01.2022 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , визначений постановою Харківського апеляційного суду від 30.12.2021 року, із твердої грошової суму у розмірі 3000 грн. щомісячно на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що постановою Харківського\~апеляційного суду\~ від\~30.12.2021\~року визначено\~ аліменти в твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 11.06.2021 року та досягнення повноліття дитиною. На даний час відповідач працює у Комунальному закладі «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа № 6 Харківської міської ради», де він обіймає посаду директора та його офіційна заробітна плата становить 15000 грн. Вважає, що зміна способу стягнення аліментів необхідно задля найвищих інтересів дитини, для її гармонійного та достатнього розвитку. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова Мартинової О.М. від 25.01.2022 року відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 № 2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Згідно автоматичного розподілу справи вказана справа надійшла до провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Л.В. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача просила у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина, яка народилася у травні 2022 року. Крім того, відповідач допомагає продуктами матері, яка є людиною похилого віку. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] мають спільних доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 15.08.2013 року Комінтерновським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Постановою Харківського апеляційного суду від 30.12.2021 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з 11.06.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Судом під час розгляду справи встановлено, то сторони не оспорюють, що відповідач, який має постійне місце роботи, сплачує аліменти у розмірі 3000 грн, які відраховуються з його заробітної плати. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а якщо домовленості немає, то за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів ч.1-3ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, ст.\~192\~СК України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 143цс-13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положенням ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, на теперішній час отримувач аліментів на свій розсуд має право визначати спосіб стягнення аліментів, що може бути здійснено за рішенням суду. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частина 1 ст.\~13\~ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за існуючих положень закону та заяви позивачки про бажання змінити спосіб стягнення аліментів, беручи до уваги, що відповідач має регулярний заробіток, а призначений судом розмір аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. фактично відповідає частини його видів заробітку, при цьому відповідач не ставить питання про зменшення суми присуджених аліментів, то позов підлягає задоволенню. Судові витрати щодо вимоги про стягнення аліментів, відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, а саме судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved