Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У жовтні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яртек», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позов обґрунтований тим, що 14 жовтня 2021 року близько 07 год. 05 хв. на 272 км + 200 м на автодорозі «М-30». сполученням «Стрий - Ізварино» відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю сідлового тягача марки «Daf Xf 105.460» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «Schmitz» p.н. [NUMBER] . під керуванням [PERSON] , який допустив наїзд на задню частину нерухомого автомобіля марки «Renault Master» p.н. [NUMBER] , який перебував у нерухомому стані на правому асфальтованому узбіччі. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Renault Master» [PERSON] загинув на місці події. На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Яртек», що здійснює свою діяльність за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] визнано потерпілою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12021240000000522 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 10 лютого 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12021240000000522 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України відносно [PERSON] направлено до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області. 03 травня 2022 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області винесено вирок, яким [PERSON] визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 286 КК України і призначено останньому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. 25 серпня 2022 року Хмельницьким апеляційним судом винесено Ухвалу по справі за апеляційною скаргою захисника засудженого [PERSON] - [PERSON] на Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 травня 2022 року. Відповідачем завдано Позивачеві моральну шкоду, яка полягає в самому факті смерті сина позивачки - [PERSON] . Після смерті сина позивачка страждає розладами психічної діяльності, зумовленими перенесеною ситуацією, а також надалі зазнає пригнічення, роздратування та неможливості змиритись із трагедією життя, що призвело до суттєвих та непоправних змін у житті. Відповідачем було завдано позивачці моральну школу, виражену в душевних та фізичних стражданнях, пов`язаних з втратою сина. Враховуючи те, що станом по даний час жодного відшкодування моральної шкоди з боку водія-винуватця або Відповідача - Позивачці не відбулось, з метою захисту своїх прав та законних інтересів щодо відшкодування моральної шкоди, [PERSON] скористалась своїм правом щодо стягнення такого в судовому порядку. Суму завданої моральної шкоди [PERSON] оцінює в 700 000,00 грн, що не включає страхових виплат, які Позивачка має намір відшкодувати в позасудовому порядку з страхової компанії, в якій застрахований транспортний засіб винуватця. Позивачка вважає, що сума моральної шкоди є співмірною понесеним фізичним та психологічним стражданням, оскільки наслідки вказаної дорожньо-транспортної пригоди можуть знайти своє вираження у моральному стані навіть через тривалий проміжок часу. У судовому засіданні представник позивачки та позивачка просили задовольнити позов з підстав викладених у ньому. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач у відзиві зазначає, що розмір моральної шкоди, який не включає страхових виплат є явно завищений та не доведений належними та допустимими доказами. Стислий виклад позиції третіх осіб стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору . Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , який на день розгляду справи, відбуває покарання в державній установі «Городоцький виправний центр №131» та будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, заяв, клопотань по суті справи та процедури її розгляду не подав. Рух справи в суді, вирішення заяв та клопотань. Позовна заява надійшла до суду 04.10.2022. Ухвалою Любомльського районного суду від 07.10.2022 відкрито провадження у справі. Визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання 29.11.2022 представник відповідача подав відзив на позовну заяву. 19.12.2022 представник позивачки надіслав на електронну адресу суду відповідь на відзив. Ухвалою Любомльського районного суду від 07.06.2022 призначено розгляд позову по суті з повідомленням учасників справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Із вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 травня 2022 року у справі № 686/4113/22 встановлено, що14.10.2021 біля 07 год. 15 хв. [PERSON] , виконуючи свої трудові обов`язки водія ТОВ «Яртек», керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача «DAF XF105.460» реєстраційний номерний знак [NUMBER] із напівпричепом «SCHMITZ SCS 24» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме: рухаючись по автодорозі М-30 сполученням «Стрий-Ізварине», несвоєчасно виявив на цьому узбіччі знак аварійної зупинки, який був виставлений позаду автомобіля «Renault master» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , який стояв на цьому узбіччі в нерухомому стані з увімкненим світлом фар та сигналом аварійної зупинки, та допустив наїзд передньою частиною сідлового тягача «DAF XF105.460» реєстраційний номерний знак [NUMBER] в задню частину автомобіля «Renault master» реєстраційний номерний знак [NUMBER] . В результаті цього автомобіль «Renault master» відкинуло вперед і він передньою частиною наїхав на [PERSON] , який перебував на правому узбіччі поряд із передньою частиною цього автомобіля та виконував його ремонтні робити. [PERSON] , отримав небезпечні для життя в момент заподіяння травми і від яких помер на місці. Вищезазначеним вироком [PERSON] визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 25 серпня 2022 року у справі № 686/4113/22 змінено основне покарання [PERSON] та призначено 3 роки позбавлення волі. Із вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 травня 2022 року у справі № 686/4113/22 встановлено, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Яртек», що здійснює свою діяльність за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] є матір`ю загиблого [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Немає. Застосовані норми права, мотиви та висновки суду. Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша стаття 2 ЦПК України). Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Предметом спору є відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У частині першій статті 1167 ЦК України визначено загальні умови відповідальності за заподіяння моральної шкоди. У частині другій статті 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з частиною другою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Проте умови виникнення зобов`язання з відшкодування моральної шкоди визначені у статті 1167 ЦК України. Таким чином, вирішення питання про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди у разі смерті фізичної особи має здійснюватися на підставі статті 1167 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом установлено, що не заперечується сторонами, що третя особа [PERSON] при ДТП на час заподіяння смерті [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Яртек», а тому обов`язок з відшкодування моральної покладається на останнє. Позивачка [PERSON] є матір`ю загиблого [PERSON] , а тому має право на відшкодування моральної шкоди. Відповідно до частин третьої-четвертої статті 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить із засад розумності та справедливості, ураховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивачки, яка втратила сина, що спричинило та буде спричиняти протягом усього життя душевні страждання; і відновити становище, яке існувало до смерті близької особи у житті позивачки неможливо. За прямою нормою Конституції України (стаття 3), Людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Для матері втрата молодого, повного сил сина є непоправною втратою, яка по своїй суті не може бути оцінена в грошовому еквіваленті. Суд переконаний, що нікому не посильно надати вичерпну відповідь на питання розміру моральної шкоди, спричиненої матері заподіянням смерті її сина. Разом з тим, моральна шкода визначається, в тому числі в грошовому еквіваленті. Разом з тим, при визначені такого розміру суд враховує такі фактори: 1) спосіб, у який син помер навіть не бачив загрози для себе, оскільки при ДТП винуватець якої проявив неуважність, змінив напрямок руху, виїхав на праве узбіччя, яке не призначене для руху транспортних засобів, невиявив знак аварійної зупинки, який був виставлений позаду автомобіля померлого «Renault master», який стояв в нерухомому стані з увімкненим світлом фар та сигналом аварійної зупинки, та допустив наїзд передньою частиною сідлового тягача «DAF XF105.460» в задню частину стоячого автомобіля, який у свою чергу відкинуло вперед і передньою частиною наїхав на померлого під час виконанні ремонтних робіт; 2)вік сина, якому на момент смерті було 28 років; 3) ступінь близькості, за якою дитина для матері є найближчою в світі людиною; 4) ступінь винності та відповідальності особи, яка спричинила смерть (третя особа - [PERSON] ), а це водій з багаторічним стажем допустив грубе порушення правил безпеки руху, який взагалі не відшкодував потерпілій матеріальну та моральну шкоду, вибачень не приніс, не висловив щирий жаль та осуд своєї поведінки, у скоєному не розкаявся. А тому, зважаючи на принципи розумності і справедливості суд дійшов висновку, що розмір моральної шкоди слід визначити в грошовому еквіваленті, що його визначила для себе позивач - матір: 700 000,00 грн., що не є завищеним чи надмірним. Такий розмір також не є явно завищеним чи надмірним для відповідача, який здійснює діяльність з організації перевезень на професійній та постійній основі та усвідомлює ризики, пов`язані із здійсненням такої діяльності. Тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь [PERSON] (матері загиблого), моральної шкоди підлягають задоволенню в повному розмірі. Щодо судових витрат, то суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, позивачі від сплати судового збору звільняються. Відповідно до норм ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з цим позовом, із відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі, як за вимогу немайнового характеру незважаючи на ціну моральної шкоди, оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди не пов`язана із захистом честі, гідності чи ділової репутації за якою Закон «Про судовий збір» пов`язує обчислення судового збору про стягнення моральної шкоди саме від ціни позову. За заявою представника позивачки, розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу вирішити протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Outcome: approved