Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 17 листопада 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, а/з № 1881, в обґрунтування чого посилався на те, що відносини між сторонами не склалися, в них різні погляди на життя та сімейні відносини, внаслідок чого з грудня 2022 року вони припинили шлюбні стосунки. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідачки в порядку заочного розгляд справи. Відповідачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчить розписка, причину неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило. Згідно з ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачка була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка, з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не зверталася, заяв, клопотань та заперечень від неї до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, з письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідачка обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надала, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачки. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84)\~5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 17 листопада 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, а/з № 1881. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З грудня 2022 року шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки вони мають різні погляди на життя та сімейні відносини. За час війни у відповідачки кардинально змінилося відношення до позивача і сімейних стосунків. Повернувшись з дитиною з-за кордону, вона стала постійно вчиняти скандали, принижувати позивача, а потім зібрала своє особисте майно та пішла з сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені судом обставини, фактичні взаємини подружжя, а саме: відсутність взаєморозуміння, припинення ведення сторонами спільного господарства та припинення шлюбно сімейних стосунків, суд вбачає всі підстави для розірвання шлюбу, оскільки стосунки, які існують між позивачем та відповідачем формальні, виключають можливість збереження шлюбу в його дійсному розумінні та сенсі, а також суперечать інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача сплачену суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved