Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

представник Органу опіки та піклування Дубенської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Малолітній [PERSON] перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах Служби у справах дітей Дубенської міської ради у зв`язку з тим, що його мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, фактично з моменту народження дитини. Згідно інформації Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області від 08.09.2021 року зі служби «102» надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що її внучка [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов`язки по догляду за дитиною, а саме залишила свого малолітнього сина [PERSON] та пішла у невідомому напрямку. Працівниками поліції малолітнього було доставлено до КНП «Дубенська міська лікарня». Крім того, згідно інформації Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, відповідачка неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності. В ході обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] 12.10.2021 року встановлено, що дана громадянка перебуває у п`яному вигляді, догляд за її малолітнім сином здійснює її бабуся [PERSON] , 1956 року народження. За заявою [PERSON] рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради, малолітнього [PERSON] влаштовано в КП «Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями ЦНС з порушенням психіки та паліативної допомоги» Рівненської обласної ради. З моменту влаштування дитини у заклад, батьки [PERSON] жодного разу його не відвідували, не телефонували та не цікавилися його здоров`ям. Відповідно до наказу начальника Рівненської обласної військової адміністрації» у зв`язку із воєнними діями вихованці в КП «Рівненскьий обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями ЦНС з порушенням психіки та паліативної допомоги» евакуйовані до КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини». З відповідачкою працівники служби у справах дітей неодноразово проводили бесіди з питань відвідування та виховання дитини, вона була попереджена про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків, а також про те, що вона може бути позбавлена батьківських прав, однак це не дало ніяких результатів. Вищенаведені обставини свідчать про те, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітнього сина, тому представник позивача вважає, що є достатні підстави для позбавлення її батьківських прав. Ухвалою суду від 16 лютого 2023 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому засіданні представник позивачка Органу опіки та піклування Дубенської міської ради позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позові. Зазначив, що до моменту, поки дитину вилучили із сім`ї, орган опіки та піклування проводили з відповідачкою відповідну роботу, роз`яснювали про необхідність покращення житлових умов для проживання маленької дитини. Однак [PERSON] жодних висновків для себе не зробила. Їй було роз`яснено, що якщо вона не буде виконувати своїх батьківських обов`язків протягом шести місяців, це буде приводом для позбавлення її батьківських прав. Але відповідачка з часу влаштування дитини до закладу КП «Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями ЦНС з порушенням психіки та паліативної допомоги» , а в подальшому до КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини», жодного разу свого сина не відвідала, не поцікавилася його життям. Також вказав, що на утриманні у відповідачки перебуває ще троє дітей, які на даний час з нею не проживають. Тому, вимушений просити суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] . Відповідачка у підготовчому засіданні позов визнала повністю. Вказала, що обставини, викладені у позовній заяві, відповідають дійсності. Вона не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , про що подала письмову заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . У свідоцтві про народження серії [NUMBER] його матір`ю зазначена відповідачка [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки ЦНАП Дубенської міської ради №07-01-14/750 від 12.10.2021 року, малолітній [PERSON] , [INFO] та його мати [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с.9). Як вбачається з інформації, наданої Дубенським РВП ГУНП в Рівненській області від 08.09.2021 року, [PERSON] 07.09.2021 року залишила без нагляду свого малолітнього сина [PERSON] , протягом тривалого часу зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. На момент перевірки остання була відсутня за місцем свого проживання. Малолітнього [PERSON] було даставлено до дитячого відділення КНП «Дубенська міська лікарня» (а.с.10). Крім того, з інформації, наданої Дубенським РВП ГУНП в Рівненській області від 12.10.2021 року вбачається, що [PERSON] , яка має на вихованні малолітнього сина, [PERSON] , неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності. 10.06.201 року громадянці [PERSON] було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Незважаючи на вжиті заходи працівниками поліції, [PERSON] продовжує свою протиправну поведінку, на шлях виправлення не стає (а.с.11). Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 12.10.2021 року встановлено, що сім`я складається з трьох осіб: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Умови проживання незадовільні, в будинку брудно та не прибрано. В ході перевірки встановлено, що в [PERSON] присутні ознаки алкогольного сп`яніння, догляд за її малолітнім сином здійснює її бабуся, [PERSON] . Зі слів [PERSON] , відповідачка часто залишає дитину на неї, зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя. З метою запобігання загрози життю та здоров`ю дитини, рекомендовано влаштувати малолітнього [PERSON] в дитяче відділення КЗ «Дубенська міська лікарня» (а.с.12). Рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради на підставі зави [PERSON] , малолітнього [PERSON] влаштовано в КП «Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями ЦНС з порушенням психіки та паліативної допомоги» Рівненської обласної ради. . З моменту влаштування дитини у заклад, батьки [PERSON] жодного разу його не відвідували, не телефонували та не цікавилися його здоров`ям. (а.с.14,16). Відповідно до наказу начальника Рівненської обласної військової адміністрації» у зв`язку із воєнними діями вихованці в КП «Рівненскьий обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями ЦНС з порушенням психіки та паліативної допомоги» евакуйовані до КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини». Згідно листа КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» №15 від 06.01.2023 року вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , з 29.03.2022 року знаходиться на повному державному вихованні у даному закладі. За весь час виховання дитини, ні батьки, ні родичі його не відвідували, не цікавилися його розвитком та станом здоров`я. В телефонному режимі не цікавилися, матеріальної допомоги не надавали (а.с.17). В матеріалах справи міститься письмовий висновок Органу опіки та піклування Дубенської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.5-7). Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем було надано до суду достатньо доказів того, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини і подання зазначеного позову є насамперед способом захисту прав та інтересів дитини. Разом з тим, відповідачкавизнала позовні вимоги та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, робить висновок, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківського обов`язку відносно свого малолітнього сина, [PERSON] , не приймає участі у його вихованні, не цікавиться його життям та здоров`ям. Зазначене є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Також, суд роз`яснює [PERSON] , що у відповідності до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. У відповідності до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Разом з тим, відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, тому з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved