Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» (далі - ТОВ «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія») основну суму боргу за надану послугу по утриманню будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому знаходятяться нежитлові приміщення [NUMBER] та [NUMBER], що належать на праві власності [PERSON] , у розмірі 47 251, 98 грн, інфляційні втрати у розмірі 9 076, 93 грн, 3 % річних у розмірі 3 707, 24 грн, пеню у розмірі 1 779, 14 грн, що разом становить 61 815, 29 грн, та судові витрати у розмірі 2 270, 00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] , є власником нежитлового гриміщення [NUMBER], яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 146, 1 кв.м., на підставі Відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно: Договір купівлі-продажу серія та номер: 1307, виданого 15.06.2017, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Людмилою Володимирівною та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно індексний номер: 35707443 від 16.06.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 80609632224; та нежитлового приміщення [NUMBER], яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 99,9 кв.м., на підставі Відомостей з державного еєстру речових прав на нерухоме майно: Договір купівлі-продажу серія та номер: 1067, виданий 05.04.2016 року, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тригуб Євгенією Олегівною та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно індексний номер: 29109426 від 05.04.2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 580593832224. ТОВ «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» є управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] , на підставі Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, від 20 червня 2015 року укладеного між ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «ОЛІМП», яке є балансоутримувачем, ТОВ «Буделітінвест», замовник будівництва, ТОВ «Петропавлівське», управитель та ТОВ «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія», яке визначено управителем житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Також, між ТОВ «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» та уповноваженою особою від співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] укладено Договір №30-А/У «Про надання послуг з управління багатоквартирним будинком» від 01 січня 2020 року, відповідно до якого ТОВ «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» (управитель) зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , ЖК «Петропавлівський», а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Вказує, що в порушення вищезазначеного зобов`язання відповідач не здійснює оплату наданих послуг, і станом на 30.04.2021 року згідно даних бухгалтерського обліку сума заборгованості за послуги утримання: щодо нежитлового приміщення [NUMBER], за адресою: [ADDRESS] складає: 38 173,10 грн, щодо нежитлового приміщення [NUMBER], за адресою: [ADDRESS] складає: 9 078,88 грн. Вважає, що оскільки відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась забогованість у загальному розмірі 61 815, 29 грн, що складається із основної суми боргу за надану послугу по утриманню будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому знаходятяться нежитлові приміщення [NUMBER] та [NUMBER], що належать на праві власності [PERSON] , у розмірі 47 251, 98 грн, інфляційних втрат у розмірі 9 076, 93 грн, 3 % річних у розмірі 3 707, 24 грн, пені у розмірі 1 779, 14 грн, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Просить розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.09.2021 року вказану справу направлено за підсудністю на розгляд до Печерського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2022 року для розгляду вказаної справи визначено суддю Матійчук Г. О. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.09.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву. Вказану ухвалу було направлено на адреси сторін, крім того відповідачу було направлено копію позовної заяви з додатками. Відповідно до рекомендованого повідомлення, направленого на адресу позивача, останній отримав копію ухвали - 02.11.2022 року. До суду повернувся лист з копією ухвали та копією позовної заяви з додатками, направлений на адресу відповідача, з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України). За ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таким чином, сторони вважаються належно повідомленими про розгляд даної справи. Відповідач своїм правом надати відзив на позов не скористався. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником нежитлового гриміщення [NUMBER], яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 146, 1 кв.м., на підставі Відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно: Договір купівлі-продажу серія та номер: 1307, виданого 15.06.2017, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Людмилою Володимирівною та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно індексний номер: 35707443 від 16.06.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 80609632224; та нежитлового приміщення [NUMBER], яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 99,9 кв.м., на підставі Відомостей з державного еєстру речових прав на нерухоме майно: Договір купівлі-продажу серія та номер: 1067, виданий 05.04.2016 року, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тригуб Євгенією Олегівною та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно індексний номер: 29109426 від 05.04.2016 року, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 580593832224. ТОВ «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» є управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] , на підставі Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, від 20 червня 2015 року укладеного між ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «ОЛІМП», яке є балансоутримувачем, ТОВ «Буделітінвест», замовник будівництва, ТОВ «Петропавлівське», управитель та ТОВ «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія», яке визначено управителем житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Між ТОВ «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» та уповноваженою особою від співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] укладено Договір №30-А/У «Про надання послуг з управління багатоквартирним будинком» від 01 січня 2020 року, відповідно до якого ТОВ «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» (управитель) зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , ЖК «Петропавлівський», а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто означена стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, в тому числі, з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є здійснення оплати за надані йому послуги, у розмірі та у валюті, визначеними договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язання. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово- комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків ї правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно- технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Фактичне надання таких послуг підтверджується актами виконаних робіт. З огляду на вищенаведені норми Закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово- комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, при цьому відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Дана позиція викладена у постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 03.10.2013 року. Користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572 , власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, оскільки судом встановлено, що станом на 30.04.2021 року згідно даних бухгалтерського обліку сума заборгованості за послуги утримання: щодо нежитлового приміщення [NUMBER], за адресою: [ADDRESS] складає: 38 173,10 грн, щодо нежитлового приміщення [NUMBER], за адресою: [ADDRESS] складає: 9 078,88 грн, вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку. При цьому суд враховує, що на час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється. Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат. Згідно з розрахунком, наданим позивачем з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні втрати у розмірі 9 076, 93 грн, 3 % річних у розмірі 3 707, 24 грн, пеню у розмірі 1 779, 14 грн. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 61 815, 29 грн є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову судовий збір в розмірі 2 270, 00 грн підлягає стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved