Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання дітей.\~ Посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 05.02.2015 року. Від шлюбу в них народилося двоє дітей дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . 05.02.2015 року рішенням Хустського районного суду стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі по 600 грн., щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Зазначає, що сума аліментів, що підлягає стягненню з відповідача недостатня для забезпечення нормального функціонування дітей, збереження їх здоров`я, набору продуктів харчування, мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних та інших потреб. Відповідач працює по найму, є людиною молодого віку, має можливість допомагати своїм дітям матеріально. У зв`язку з наведеним, просить суд змінити розмір стягуваних аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] , на підставі рішення Хустського районного суду від 05.02.2015 року на її користь на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 600 грн. до 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі, відзив у встановлений строк без поважних причин не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували у шлюбі до 05.02.2015 року. За період шлюбу народилися двоє дітей - дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . 05.02.2015 р. рішенням Хустського районного суду стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 29.10.2014 року, до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів, під зміною сімейного стану розуміється зявлення у сімї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобовязані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні, відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобовязані за законом надавати утримування, погіршення або поліпшення стану здоровя платника або одержувача аліментів враховується судом як підстава для зміни розміру аліментів. Зі змісту позовної заяви встановлено, що на даний час позивач [PERSON] перебуває у важкому матеріальному становищі, оскільки на утримання дітей сторін йдуть значні витрати, необхідні для їх нормального розвитку, а визначений рішенням суду від 05.02.2015 р. розмір аліментів є недостатнім для їх утримання. Відповідно до тверджень позивача відповідач [PERSON] працює по найму і отримує стабільний дохід, а тому в змозі надавати матеріальне забезпечення дітям у більшому розмірі. З огляду на наведені обставини суд вважає, що застосування ст. 192 СК України не суперечить нормам сімейного права та не порушує права сторін, оскільки розмір аліментів може бути згодом збільшено або зменшено на вимогу платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. У відповідності до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню. Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дітей, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру. Отже, на думку суду, з огляду на те, що з моменту ухвалення рішення від 05.02.2015 року пройшов значний час, то зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивача, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач перебуває у важкому матеріальному становищі у звязку з подорожчанням рівня життя, стан здоровя та матеріальне становище дітей, які потребують значних витрат на своє утримання, а визначений рішенням суду розмір аліментів на їх утримання є недостатнім для забезпечення найнеобхіднішим, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є фізично здоровим, працездатним, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з [PERSON] аліментів слід змінити та щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2200 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

Outcome: approved