Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що вона 20.02.2020 р. була прийнята на роботу до відповідача на посаду інструктора-дезінфектора. 06.09.2022 р. вона звільнилася з займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Під час звільнення їй не була виплачена заробітна плата за лютий, березень, липень, серпень, вересень 2022 р., а також компенсація за невикористану відпустку на загальну суму 45 608,90 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем строків сплати заробітної плати та інших платежів при звільненні, на переконання позивача, відповідач повинен сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку, починаючи з 07.09.2022 р. по день ухвалення рішення із розрахунку 443,73 грн. в день, у відповідності до ст. 117 КЗпП. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітної платі у сумі 34729,71 грн.; 10879,19 грн. компенсації за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 07.09.2022 р. по день винесення рішення по справі з вирахуванням суми податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів (у разі їх попереднього неутримання). Позивач в судове засідання не з`явилася, в окремо поданій суду заяві просила суд про розгляд справи у її відсутності, просила повністю задовольнити поданий позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим справа розглядається за відсутністю відповідача в порядку заочного розгляду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено,\~що відповідно\~до наказу\~№2-Л\~від 19.02.2020\~р.\~ [PERSON] прийнята\~на посаду\~інструктора-дезінфектора комунального\~підприємства «Дезінфекція»\~Дніпропетровської обласної\~ради з20.02.2020 р. з посадовим окладом згідно штатному розпису 4723,00 грн. з випробувальним терміном три місяця (а.с. 8). Наказом №21-Л від 06.09.2022 р. [PERSON] звільнена з займаної посади 06.09.2022 р. за угодою сторін згідно ч. 1 ст. 36 КЗпП України з проведенням повного розрахунку згідно діючого законодавства та виплатою компенсації за невикористані: 7 днів додаткової щорічної відпустки за період з 20.02.2020 р. по 19.02.2021 р.; 24 дні основної щорічної відпустки та 7 днів додаткової щорічної відпустки за період з 20.02.2021 р. по 19.02.2022 р.; 7 днів основної щорічної відпустки та 2 дні додаткової щорічної відпустки за період з 20.02.2022 р. по 06.09.2022 р. (а.с. 9). Згідно з довідкою про доходи, позивачу нараховані доходи (заробітна плата та компенсація за відпустку) у наступному розмірі: лютий 2022 р. -5501,70 грн.; березень 2022р. 8150,67 грн.; липень 2022 р. 10982,40 грн.; серпень 2022 р.- 8541,87 грн.; вересень 2022 р. (заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку-12432,26 грн., а всього 45608,90 грн. (без врахування податків та зборів) (а.с. 10). Процесуальні дії у справі: -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2022 р. відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 16). Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту трудових прав позивача. Суд, дослідивши докази в межах заявлених суду позовних вимог, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Статтею 43\~Конституції передбачено\~право кожного\~на працю,\~що включає\~можливість заробляти\~собі на\~життя працею,\~яку він\~вільно обирає\~або на\~яку вільно\~погоджується. Кожен\~має право\~на належні,\~безпечні і\~здорові умови\~праці,\~на заробітну\~плату,\~не нижчу\~від визначеної\~законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, ст. 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Статтями 21 та 22 Закону України «Про оплату праці», встановлено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною першою\~статті 47 КЗпП України\~передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу. Відповідно до\~статті 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ч.1 ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках.\~Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Доказів виплати відповідачем позивачу заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку при звільненні в загальній сумі 45 608,90 грн. суду не надано, таким чином, позовні вимоги в цієї частині підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України (в редакції, що діє з 19.07.2022 р.), у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116\~цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Частиною другою ст. 117 КЗпП України передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений\~частиною першою\~цієї статті. Згідно пп. «л» п. 1 Розділу 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (надалі по тексту Порядок №100) цей порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Відповідно до абзаців 1 та 3 п. 2 Порядку №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з пунктом 8 Порядку № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньоденна заробітна плата складає: 443 грн. 73 коп.= (10982,40 грн. +8541,87 грн.)/(21 дн.+23 дн.), де: 10982,40 грн. заробітна плата позивачки за липень 2022р 8541,87 грн. - заробітна плата позивачки за; серпень 2022р 21 дн. - кількість робочих днів у липні 2022 р. 23 дн. - кількість робочих днів у серпні 2022 р. Сума, яка підлягає сплаті відповідачем за порушення строків виплати заробітної плати та інших платежів при звільнені, складає: 60347,28 грн. = 443 грн. 73 коп.* 136 дн., де: 443н. 73 коп. - середньоденна заробітна плата позивача; 136 дн. - кількість робочих днів затримки за період з 07.09.2022р.(наступний день після звільнення) по 15.03.2023р. (день ухвалення рішення суду). Враховуючи, що судом встановлено порушення відповідачем строків виплати заробітної плати та інших сум при звільненні позивача, які не були сплачені також на день розгляду справи, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток у сумі 60 347,28 грн. за період з 07.09.2022 р. по день ухвалення рішення судом (15.03.2023 р.). Таким чином, вочевидь порушення пав позивача з боку відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю: та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку при звільненні в загальній сумі 45608,90 грн. та 60347,28 грн. середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, а всього 105956,18 грн. У відповідності до п.2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення заробітної плати в межах суми заробітної плати у розмірі 9762 (дев`ять тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 14 коп. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи, що позов задоволено повністю, позивач звільнена від сплати судового збору за подання заяви у справах про стягнення заробітної плати (п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), та позивачем не дотримані вимоги Закону України «Про судовий збір» в частині сплати судового збору за подання позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за порушення строків розрахунку при звільненні, що залишилося поза увагою суду при вирішенні питання про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved