Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з означеним позовом, в якому просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вона проживала, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Від цих відносин у них народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини з відповідачем припинилися з січня 2022 року. Зараз позивач знаходиться у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, не працює, утримання дітей потребує значних витрат, але відповідач відмовляється надавати матеріальну підтримку. Ухвалою судді від 30 червня 2022 року відкрито провадження у справі. Від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 03 жовтня 2022 року через канцелярію Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що не погоджується з позовними вимогами [PERSON] , з наступних причин. 04 квітня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області виніс рішення, яким стягнуто з нього на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі частини усіх видів заробітної плати (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 березня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. 23 червня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області виніс судовий наказ щодо стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] , на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з 13 червня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Станом на травень 2022 року він проживав разом з позивачем на орендованій квартирі разом з чотирма дітьми, двоє старших дітей позивача від першого шлюбу та двоє спільних дітей сторін по справі. Відповідач сам сплачував за оренду квартири та комунальні послуги. В період спільного проживання з позивачем, відповідач вимушений був взяти кошти в кредит у банку на сплату пологів в лікарні [PERSON] та на придбання речей для новонароджених дітей, матеріальне забезпечення родини та для погашення боргів [PERSON] . На сьогоднішній день заборгованість за кредитним договором складає 48 967,36 грн. Погашення кредиту здійснюється шляхом утримань з його заробітної плати. Відповідач зазначає, що вимога позивача про стягнення з нього 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) не відповідає вимогам чинного законодавства, загальний розмір аліментів не враховує його реального матеріального становища та інші істотні обставини. Відповідач не відмовляється від своїх обов`язків матеріальної допомоги [PERSON] , однак не має можливості. Тому, просить суд відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог у повному обсязі. 07 жовтня 2022 року через канцелярію Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вона зазначає, що відповідач отримав кредит у банку ще до того, як вони стали проживати разом, а саме у 2019 році. Кредитні кошти бралися для того щоб замінити дах за адресою проживання відповідача та купівлі котла. Про отримання кредитних коштів їй стало відомо зі слів відповідача ще з того часу, як вони почали зустрічатися. Також, позивач вказує, що відповідачем не надано доказів, про здійснення ним оплати у лікарні чи придбанні товарів для новонароджених дітей. Аліменти на утримання малолітніх дітей вона отримує лише з вересня 2022 року. Крім того, відповідач працює в ТОВ «АТБ - маркет» та отримує заробітну плату, цей факт відповідач у своєму відзиві не заперечував. Відповідач не несе витрати на оренду житла, оскільки проживає за адресою в будинку, що належить йому на праві приватної власності. Щодо доводів відповідача про те, що в період їхнього спільного проживання він оплачував оренду житла, позивач зазначає, що оренду житла вони сплачували разом, вона також працювала в ТОВ «АТБ - маркет» і отримувала заробітну плату. Тому, позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дітьми трирічного віку. В судове засідання позивач не з`явилася від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7,8). Діти, які не досягли трьох років проживають разом з матір`ю. Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.ч.1,2, 4 ст.84 СК України). Приписами ч. 6 ст.84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України). При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Суд враховує, що звертаючись з позовом про стягнення на своє утримання аліментів у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, [PERSON] , не обґрунтувала заявлений розмір аліментів, їх достатність та співрозмірність з огляду на життєві потреби. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з тим, що малолітні діти проживають з матір`ю (позивачем), а також враховуючи, що позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми, вона має право на утримання від чоловіка - батька дітей коштів до досягнення дітьми трьох років. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, який на даний час сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] від попереднього шлюбу у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/12 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дітьми трьох років. Судовий збір в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону.

Outcome: partial