Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за позивачкою право власності на житловий будинок № 10 загальною площею 66,7 м2, житловою площею 50,6 м2 (площа забудови - 90 м2, кубатура будинку - 280 м2) з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що [INFO] в с. Яструбки, Львівського (колишнього) Пустомитівського району Львівської області помер батько позивачки - [PERSON] . Після смерті батька до складу спадщини увійшлов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Спадкодавець до дня смерті проживав та був зареєстрований даному будинку з дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] , донькою [PERSON] (померла [INFO] ), сином - [PERSON] , який помер [INFO] . Також разом із спадкодавцем на день його смерті постійно проживала без реєстрації та вела спільне господарство донька - [PERSON] , яка вступила в фактичне володіння та управління майном, а тому вважається такою що прийняла спадщину, у зв`язку з чим звернулась із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відповідь про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно, так як спадкодавець за життя не зареєстрував своє право власності на житловий будинок у встановленому законом прядку. Вказує що інших спадкоємців які б претендували на прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає, на підставі чого звертається до суду із позовом, який просить задоволити. 14.09.2022 року провадження у справі відкрито. 13.10.2023 року на адресу суду надійшли пояснення від третьої особи [PERSON] , в яких остання позовну заяву підтримала, проти задоволення позову не заперечує. В обґрунтування зазначила, що з 1964 року [PERSON] перестала проживати за адресою проживання та реєстрації батьків, переїхавши у Чернігівську область, спадщину після смерті батька не приймала, в органи нотаріату не зверталась, на спадщину не претендує, в суд із заявою про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини звертатись наміру не має. 27.10.2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 15.11.2022 року від представника відповідача Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області надійшла заяву про розгляд справи у його відсутності. 08.03.2023 року справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала просить такий задорволити з підстав у позовній заяві та наданих суду письмових поясненнях. Представник відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститись заява про розгляд справи у його відсутності. Відзиву на позовну заяву на адресу суду від відповідача не надходило. Третя особа в судове засідання не з`явилася, у поданих письмових поясненнях просить розглдя справи проводити у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Право на справедливий суд та доступ до правосуддя визначено також у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50). Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспрюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] (прізвище змінена з [PERSON] на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 04.06.1977 року) [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 08.08.1982 року та копією свідоцтва про народження позивачки серія [NUMBER] від 16.06.1970 року. З Рішення виконкому Пустомитівської районної Ради депутатів трудящих №560 від 27.10.1967 року вбачається, що [PERSON] було виділено з присадибного фонду земельну ділянку, площею 0,08 га під будівництво житлового будинку в селі Яструбки. Також, Державним архівом Львівської області було надано архівний витяг з Протоколу №6 засідання виконкому Никонковичівської сільської Ради депутатів трудящих Пустомитівського району Львівської області від 24.03.1967 року про надання дозволу на будівництво жилого будинку в селі Яструбки [PERSON] . Зі Свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, вбачається, що [PERSON] є забудовником житлового будинку, житловою площею 50,6 кв.м по [ADDRESS] на земельній ділянці під забудову площею 0,08 га виділеної із присадибного фонду на підставі рішення виконкому Никонковицької сільської Рали депутатів трудящих від 24.03.1967 року. З відповіді Обласного КП «БТІ та експертної оцінки» №1385 від 07.06.2022 року вбачається, що згідно архівних даних станом на 29.12.2012 р. інформація про реєстрацію права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в БТІ відсутня. Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №303835055 від 26.06.2022 р., вбачається, що за адресою [ADDRESS] відомості про реєстрацію право власності, інші речові права, іпотека, обтяження - відсутні. З копії довідки (виписка з Погосподарської книги за 1980-1982 рр. с Яструбки) № 55 від 23.05.2022 року Соколівського старостинського округу Щирецької селищної ради вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , до дня смерті був зареєстрований і проживав за адресою: с. Яструбки Пустомитівського району Львівської області. Разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина - [PERSON] , 1923 року народження, дочка - [PERSON] - 1962 року, син - [PERSON] - 1957 року народження. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 р. (у редакції, що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), вказано, що якщо у вказаний в ст.549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Згідно з п.3.3. методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів, щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, затверджених рішенням Міністерства юстиції України 29.01.2009 року, під фактом вступу у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтримання його в належному стані. Звертаючись до суду із позовом позивачка зазначає, що без реєстрації постійно проживала на момент смерті батька, спадкодавця, [PERSON] за адресою його проживання у с. Яструбки, що стверджується актом обстеження житлово-побутових умов № 62 від 30.06.2022 року, а тому прийняла спадщину після смерті батька, вступивши в у правління спадковим майном. Разом з тим, встановлено, що на момент смерті [PERSON] , були зареєстрованими та проживали його дружина [PERSON] , 1923 року народження, дочка - [PERSON] - 1962 року, син - [PERSON] . Відомостей про наявність чи відсутність заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] матеріали справи не містять, клопотань про витребування спадкової справи, заведеної після смерті смерті спадкодавця суду не заявлялось. Окрім того матеріли справі не містять відомостей про відсутність чи наявність заповітів [PERSON] , клопотань про витребування такої інформації суду стороною позивача не заявлялось. Позивач звертається до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, однак в матеріалах справи відсутні відомості про усіх спадкоємців, які проживали на момент смерті спадкодавця разом із ним та відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР прийняли спадщину після смерті спадкодавця, [PERSON] . Таким чином, стороною позивача не надано суду доказів для встановлення кола спадкоємців [PERSON] , який помер [INFO] , таким чином суд позбавлений можливості перевірити фактичні обставини, на які покликається позивач як на підставу звернення до суду із позовом, зокрема факт прийняття нею спадщини після смерті батька, відсутність інших спадкоємців майна померлого, які прийняли спадщину. Спадкоємці майна померлого Таким чином наданими суду доказами не можливо таким чином встановити частку у майні, що увійшла до складу спадщини, яка успадкована позивачкою. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, позивач на підтвердження своїх вимог про визнання права власності в порядку спадкування не представив суду належних доказів відсутності інших спадкоємців, права яких можуть бути порушені у випадку задоволення судом позову. Жодних клопотань про витребування таких доказів, стороною позивача суду не заявлялося. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що позивачем не доведено наявність майна у власності спадкодавця, щодо якого заявлені позовні вимоги, не представлено суду доказів наявності визначеного кола спадкоємців до майна спадкодавців, таким чином, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у представлених суду доказах, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed