Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивував тим, що 19 травня 1984 року між ним, та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Новоукраїнської сільської ради Млинівського району Рівненської області, за актовим записом № 4, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. В шлюбі перебувають більше 38 років. Однак, уже тривалий час спільно не проживають, спільного сімейного бюджету немає. Подружнє життя з відповідачем не склалося, виявились людьми різних характерів та переконань. Збереження сім`ї вважає неможливим, а проживання разом з відповідачем таким, що шкодить позивачу, будь-які заходи примирення будуть суперечити моральним засадам суспільства та особливо - принципу добровільності перебування у шлюбі. Просить суд розірвати шлюб між сторонами, стягнути з відповідача документально підтверджені судові витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу. 13 вересня 2022 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області відкрито провадження у даній цивільній справі. 22 вересня 2022 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив, у якому зазначила, що не проти розірвання шлюбу, однак пропонувала позивачу розірвати шлюб в позасудовому порядку, через орган державної реєстрації актів цивільного стану. Щодо стягнення судових витрат вказала, що зазначені позивачем витрати є безпідставними, неспівмірними із складністю відповідної роботи, а тому просила зменшити витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 29-35). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, представник позивача подав до суду клопотання від 13.10.2022 року про розгляд справи без сторони позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 37). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 15.02.2023 р. в судовому засіданні зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, однак заперечує щодо стягнення з неї судових витрат по справі. Також 15.02.2023 р. подала суду заяву (а.с. 58), у якій просила розгляд справи надалі проводити без її участі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 19 травня 1984 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Новоукраїнської сільської ради Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 4, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.07.2022 року (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони заходів до примирення не вживають, шлюбних відносин не підтримують, спільних дітей не мають, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Із викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Отже, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн., сплаченого позивачем згідно квитанції від 02.08.2022 р. (а.с. 11). \~Згідно ч.ч. 1, 3-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Перевіривши надані позивачем письмові докази щодо понесених витрат на правничу допомогу: довідку від 01.08.2022 р. про оплату правничої допомоги адвоката в сумі 2000 грн. (а.с.7), попередній розрахунок суми судових витрат на загальну суму 5000 грн. та копію квитанції до прибуткового касового ордера № 4 від 01.08.2022 року на суму 2000 грн. (а.с. 8), суд прийшов до висновку, що з врахуванням наданих доказів, складності справи, виконаних робіт, принципу співмірності та розумності судових витрат, а також враховуючи зазначені відповідачем у відзиві обставини, слід зменшити розмір витрат на правничу допомогу, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 1000 гривень. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved