Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2015 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося. Останнім часом почастішали конфлікти та сварки між ними через різні погляди на сімейне життя, обов`язки подружжя та виховання дочки. Також зазначила, що вона намагалася зберегти сім`ю, однак без результативно, вони так і не змогли дійти згоди і налагодити відносини, які почали носити формальний характер. На даний час кожен із них живе окремим життям та своїми інтересами, спільного господарства вони не ведуть, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків. Вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2023 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи, відповідач повідомлення про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до такої документи, отримав 24 лютого 2023 року. 07 березня 2023 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов визнає, не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивачки. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 18 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 18 червня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблено актовий запис за №967. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету. Наміру зберегти шлюб, ні позивачка, ні відповідач не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених нею судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved