Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

21.12.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСББ «Протасів Яр» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовується тим, що відповідач згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності та їх обтяжень від 07.10.2014 року є власником квартири [ADDRESS] . Станом на 06.12.2021 року відповідач залишається власником вищезазначеної квартири, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.12 2021 року. Про те, що відповідач є власником вищезазначеного нерухомого майна, ОСББ «Протасів Яр» дізнався лише у серпні 2015року, отримавши лист від 13.08.2015 року. На час отримання листа за вищезазначеною адресою проживав попередній власник квартири - [PERSON] , який оспорював правомірність набуття право власності [PERSON] . Даний факт викладений в рішенні Солом`янського районного суду від 28.11.2019 року по справі № 760/11319/19, яким стягнуто на користь ОСББ «Протасів Яр» з попереднього власника заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.12.2016 року по 31.03.2019 року включно - 9 987,28 грн. Згідно даних КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр», які позивач у відповідності до укладеного договору отримує в електронному вигляді з бази даних КП «ГІОЦ», розмір заборгованості за житлово-комунальні послуги, а саме, послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, станом на 30.11.2021 року (включно) становить 48 083, 94 грн., але підлягає зменшенню на суму 30 340,79 грн., яка стягнута з попереднього власника. Таким чином, сума заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідача перед позивачем за період з 01.09.2019 року по 30.11.2021 року (включно) становить 17 743,15 грн. 25.11.2020 року відповідачу був направлений лист за № 303 від 23.11.2020 року з проханням сплатити суму заборгованості проте, відповіді на лист не отримано, заборгованість не сплачена. Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позов, стягнувши з відповідача заборгованість у розмірі 17 743,15 грн. та судовий збір у сумі 2270 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 29.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження та визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.09.2022 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 09.12.2022 року через систему «Електронний суд» представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому він повідомив, що [PERSON] не є власником квартири [ADDRESS] , починаючи з 04.12.2015 року, тому є неналежним відповідачем у межах даної справи, просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Стороною позивача 19.12.2022 року було подано клопотання про заміну первісного відповідача на належного - [PERSON] та 20.01.2023 року - заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути за період з 01.04.2019 року по 31.01.2023 року заборгованість з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 26 000,35 грн. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 01.02.2023 року [PERSON] залучено до участі у справі в якості відповідача. У судове засідання сторона позивача не з`явилася, представник через канцелярію суду було подано заяву, в якій він підтримує позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений в порядку, передбаченому процесуальним законом. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04.12.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жицькою Я.Є., зареєстрований в реєстрі за № 1747, відповідно до якого останній було продано квартиру [ADDRESS] (а.с. 63-66). У листопаді 2016 року колишній власник квартири - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жицька Я.Є., про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування державної реєстрації (справа № 760/19047/16-ц). Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06.02.2019 року позов задоволено частково, визнано недійсним договір-купівлі-продажу, яке постановою Київського апеляційного суду від 10.07.2019 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 17.03.2021 року рішення від 06.02.2019 року та постанову від 10.07.2019 року в частині вирішення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову (а.с. 68-83). Відповідно до постанови Верховного суду від 29.04.2020 року (справа № 911/1455/19) державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно. Таким чином, [PERSON] є власником спірної квартири, що нею жодним чином не оспорювалося. Згідно з ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Таким чином, відповідач є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «Протасів Яр», яке здійснює обслуговування та експлуатацію будинку. За змістом положень ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; представник співвласника - фізична або юридична особа, яка на підставі договору або закону має право представляти інтереси співвласника. Згідно зі ст. 4 Закону Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників (ст. 10 Закону). Відповідно до ст.ст. 15, 16 Закону співвласник зобов`язаний, зокрема: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. В свою чергу, об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ст.ст. 20, 23 Закону). За положеннями ст. 22 цього Закону для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право, зокрема: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства. Договори з управителем укладаються об`єднанням відповідно до закону. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Положеннями ст. 5 цього Закону визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ст. 9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. За даними КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр», які позивач у відповідності до укладеного договору отримує в електронному вигляді з бази даних КП «ГІОЦ», розмір заборгованості за житлово-комунальні послуги, а саме, послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, станом на 30.11.2021 року (включно) становить 48 083,94 грн., але підлягає зменшенню на суму 30 340,79 грн., яка стягнута з попереднього власника (-4 940 грн. стягнуто згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19.09.2017 року по справі 760/7107/16-ц; -15 273,51 грн. стягнуто згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19.09.2017 року по справі 760/10507/16-ц; -9 987,28 грн. стягнуто згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28.11.2019 року по справі 760/11319/19; -140 грн. - господарські витрати). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, сума заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідача перед позивачем за період з 01.09.2019 року по 30.11.2021року (включно) становить 17 743, 15 грн. Нарахування вартості послуг з утримання будинку і прибудинкової території (квартплата) здійснювалось: - за період з 01.04.2019 року по 28.02.2021 року (включно) за внеском, затвердженим Протоколом Загальних зборів № 19 від 02.03.2019 року, відповідно 5,50 грн. (з ПДВ) за 1 м. кв. та Протоколом Загальних зборів № 20 від 29.02.2020 року - 5,50 грн. (з ПДВ) за 1 м. кв. Нараховані 12 434,95 грн. (5,50 грн. х 98,3 м. кв. = 540,65 грн. х 23 міс.); - за період з 01.03.2021 року по 31.10.2021 року (включно) за внеском, затвердженим Протоколом Загальних зборів № 21 від 27.02.2021 року у розмірі 6,00 грн. (з ПДВ) за 1 м. кв. Нараховані 5 308,20 грн. (6,00 грн. х 98,3 м. кв. = 589,80 грн. х 9 міс.). Крім того, враховуючи збільшення позивачем позовних вимог, за період з 01.12.2021 року по 31.01.2023 року (включно) заборгованість складає 8257,20 грн. згідно тарифу 6,00 грн. (з ПДФ) за 1 м. кв., який затверджений Протоколом Загальних зборів № 21 від 27.02.2021 року (6,00 грн. х 98,3 м. кв. = 589,80 грн. х 14 міс.). Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується щомісячно, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або формами, затвердженими в установленому порядку. Вбачається, що відповідач не виконує обов`язки по оплаті послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим згідно наданих розрахунків наявна заборгованість за період з 01.04.2019 року по 31.01.2023 року у сумі 26 000,35 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, оскільки відповідачем не оспорювалися надані розрахунки позивача, суд вважає, що наведені розрахунки є обґрунтованими. Враховуючи викладене, вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved