Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

позивач Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк "Львів" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №15925/119/2022 від 13.01.2022 року, яка станом на 23.01.2023 становить 36111,30 грн, з яких: 30000.00 грн - заборгованість по кредиту, 6111.30 грн - заборгованість за відсотками. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Акціонерним товариством\~Акціонерно-комерційний\~банк "Львів" та [PERSON] укладено кредитний договір №15925/119/2022 від 13.01.2022 року, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 30 000 грн, зі сплатою 37,8 % річних за користування кредитом та терміном повернення до 12.01.2024 року Взяті на себе зобов`язання банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у встановленому розмірі, що підтверджується меморіальним ордером. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, щомісячні платежі не сплачує. Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`зань по поверненню кредитних коштів та сплаті передбачених договором відсотків, позивач у січні 2023 року вирішив достроково повернути кредит із сплатою відсотків, а тому звернувся до суду. Ухвалою від 08.02.2023 року відкрито провадження у справі призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач відзиву на позов не надав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно з вимогами п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11 ст.\~128\~та ч. ч. 4, 10 ст.130 ЦПК України. Відповідачу направлялися судові повістки на судові засідання 22.02.2023 та 07.03.2023 за зареєстрованою адресою місця проживання та смс повідомленням. Будь-яких клопотань чи заяв від відповідача не надходило. Крім цього, [PERSON] викликався до суду шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13.01.2022 між Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк "Львів" та [PERSON] укладено кредитний договір № 15925/119/2022, відповідно до п. 1.1 якого Банк зобов`язується надати у власність позичальника грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом; кредит надається у сумі 30000 грн зі сплатою 37.8% річних за користування кредитом з умовою повернення до 12.01.2024 в порядку та відповідно до умов кредитного договору (п. 1.3 договору). Згідно із п. 3.2 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує Банку 37.8 % річних. Прийняті на себе зобов`язання по договору Банк виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит на суму, що зазначена в п. 1.3 кредитного договору. Факт отримання кредиту в сумі 30000 грн підтверджується копією меморіального ордеру №407129 від 13.01.2022 року Згідно з п. 5.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатку 1, що є невід`ємною частиною кредитного договору (п. 5.2 договору). Згідно п. 3.6 кредитного договору позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти. Як свідчать матеріали справи, позивач належним чином виконав свої зобов`язання, передбачені умовами договору, здійснивши перерахування кредитних коштів на відповідний рахунок відповідача, проте позичальник неналежним чином виконував свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплаті відсотків, що підтверджується копією меморіального ордера, виписками по особовим рахункам [PERSON] за період з 13.01.2022 по 11.11.2022 та з 02.02.2022 по 11.11.2022 року, розрахунком заборгованості, який не спростований відповідачем. Оскільки умови кредитного договору позичальником не виконувалися належним чином та з метою позасудового врегулювання спору, позивач направив [PERSON] лист-вимогу про дострокове виконання зобов`язання № 878/0-07 від 15.09.2022 року з пропозицією в тридцяти денний термін повністю погасити заборгованість по кредитному договору яка становить 36111.30 грн та попередив боржника про примусове стягнення всієї заборгованості у випадку невиконання зазначених вимог. Однак зазначені вимоги позивача залишились без відповідного реагування відповідача. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як визначено\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Такі наслідки встановлені, зокрема, ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, згідно з якою, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 2.3.2 кредитного договору Банк має право вимагати дострокове повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Кредитним договором, у разі, зокрема, несвоєчасної сплати процентів та/або не повернення суми кредиту (частини кредиту). Згідно з п. 2.4 кредитного договору у випадку прийняття Банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів, з підстав, обумовлених договором, Банк письмово повідомляє про це позичальника. В такому випадку, позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти на день повернення. Як вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, відповідачем порушені зобов`язання за кредитним договором щодо строків погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим у позивача виникло право вимагати у позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та процентів за користування ним. Згідно з правовими висновками, неодноразово викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (зокрема, постанова ВП ВС від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12). Наведена правова позиція застосовується і до випадків наявності у кредитному договорі умови щодо права банку нараховувати проценти за користування кредитом по день повного погашення заборгованості (постанова Великої палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у сумі 36111,30 грн, з яких 30000,00 грн -заборгованість за кредитом, 6111.30 грн - заборгованість за процентами. Згідно з ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Всупереч наведеним вимогам процесуального законодавства, відповідач не надав доказів повної або часткової сплати заборгованості за кредитним договором, не спростував розмір заборгованості, заявлений до стягнення позивачем, заперечень щодо розрахунку суми заборгованості та власного розрахунку суду не надав, а також не спростував наявність фактичних та правових підстав звернення позивача з позовом до суду у цій справі. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved