Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , яка навчається у Пловдивському університеті ім. Паїсія Хилендарського на філологічному факультеті в розмірі 2000 грн. щомісячно з дати подання позову до суду і до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.01.2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу [INFO] в них народилась донька [PERSON] . Рішенням Ізмаїльського міскрайонного суду Одеської області від 16.02.2004 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання донька [PERSON] в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно до 26.10.2021 року. 15.02.2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В 2021 році [PERSON] стала студенткою першого курсу, спеціальна прикладна лінгвістка, англійська мова денної форми навчання в Пловдивському університеті ім. Паїсія Хилендарського. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобов`язаний це робити. [PERSON] не в змозі самостійно утримувати доньку, у зв`язку із тим, що їй необхідні кошти на проживання, одяг, харчування, тощо, що і зумовило необхідність звернення до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточненні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні уточненні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію за віком, яка є його єдиним джерелом доходу. Для того щоб утримувати повнолітню доньку батько повинен бути працездатною особою та мати достатній дохід щоб утримувати і себе і повнолітню доньку Тому утримання з пенсії відповідача в розмірі 2000 грн. є неможливим, оскільки ця сума становить майже 50% від сукупного доходу [PERSON] . Більш того, на утриманні [PERSON] знаходиться ще одна донька [PERSON] , [INFO] . Також, відповідач [PERSON] перехворів на COVID - 19, що спричинило ускладнення і він перестав чути на ліве вухо і йому необхідно операція. Більш того, у [PERSON] є пахові грижі, які його турбують він не може повноцінно працювати та знайти собі роботу. Крім цього, теперішня дружина [PERSON] хворіє на цукровий діабет і час від часу повинна стаціонарно лікувати, що також потребує фінансових витрат. Крім того, донька [PERSON] (яка на час подання позову була неповнолітня) навчається на контрактній основі у Ізмаїльському коледжі економіки та права, що підтверджується довідкою №1577 від 08.08.2022р. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст.183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.01.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 650. 15.02.2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 22.08.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 10. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.02.2004 року з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку доходу щомісячно починаючи з 23.01.2004 року до 26.10.2021 року. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 25.02.2020 року [PERSON] , [INFO] змінила прізвище на [PERSON] . Згідно довідки наданої інспектором філологічного факультету Пловдивського університету ім. Паїсія Хилендарського, [PERSON] є студенткою першого курсу спеціальність прикладна лінгвістика, англійська мова, денної форми навчання номер на факультеті 2103711045, 2021 - 2022 навчального року, для отримання освітньої - кваліфікаційного рівня «Бакалавр». Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Разом з тим, судом приймається до уваги що відповідач [PERSON] є пенсіонером та сукупний дохід за період з січня 2021 року по січень 2022 року (включно) становить 30128 грн. 70 коп., що підтверджено довідкою про доходи № 7713 2778 6874 1706. Більш того судом приймається до уваги що у відповідача [PERSON] на утримання знаходиться ще одна донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.02.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 118. Згідно довідки наданої директором Ізмаїльського фахового коледжу Економіки і права, [PERSON] є студенткою ІІІ курсу Ізмаїльського фахового коледжу економіки і права, спеціальність «право» денне відділення. Навчається на контрактній основі. Термін дії контракту з 01.09.2020 року по 01.07.2024 року. Стипендію не отримує. В свою чергу згідно довідки наданої ректором Пловдивського університету ім. Паїсія Хилендарського, [PERSON] , [INFO] дійсно є студенткою першого курсу Пловдівського університету ім. Паїсія Хилендарського за спеціальністю «Прикладна лінгвістіка», очна форма навчання, тривалістю 4 роки, з гарантованою державною субсидією. Студентка отримує щомісячну стипендію на першому курсі 2021/2022 навчального року у розмірі 240 левів з жовтня 2021року до вересня 2022 року. Виходячи з вимог ст. 199 СК України обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом приймається до уваги, що відповідач [PERSON] є пенсіонером за віком та отримує пенсію за віком, яка є його єдиним джерелом прибутку. Крім цього, приймається до уваги стан здоров`я відповідача [PERSON] і той факт, що на час звернення з позовом позивача, відповідач мав на утриманні неповнолітню доньку, яка також продовжує навчання. В свою чергу, судом не встановлено наявності у відповідача [PERSON] можливості надавати вищевказану допомогу на утриманні доньки [PERSON] , яка після досягнення 18 років продовжує навчання в Пловдівському університеті ім. Паїсія Хилендарського. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Таким чином, враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати на професійну правничу допомогу залишити за позивачем. В свою чергу, в зв`язку з відрядженням 24 березня 2023 року судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусуса О.О. до Одеського апеляційного суду, то повний текст рішення складено 27 березня 2023 року.

Outcome: dismissed