Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Самойленко П.М., звернувся до Томаківського районного суду Дніпропетровської області із вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на користь ФОП [PERSON] завдані збитки в порядку регресу у розмірі 3973,94грн., судові витрати у розмірі 992,40грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000грн.. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 18.09.2019 року о 06 год. 25 хв. по Мелітопольському шосе в м. Бердянськ віповідач, керуючи автомобілем «ЗАЗ 1102» державний реєстраційний номер [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 968» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті зіткнення транспортні засоби зазнали пошкодження. Відповідно до Постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.10.2019 року по справі 310/7718/19, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених от. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУПАІ та притягнуто до адміністративної відповідальності. З огляду на те, що потерпілому [PERSON] страховою компанією було сплачено страхове відшкодування в розмірі 3973,94 гривень, крім того 01.10.2020 року між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особою- підприємцем [PERSON] укладено Договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору, позивач вважає, що він має право регресної вимоги до [PERSON] в силу приписів підпунктів «а» та «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому звернувся до суду за захистом порушеного права. Ухвалою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2022 року справу передано на розгляд Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2023 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У судовому засіданні було встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно- страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/1221618. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування страхових взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ЗАЗ 1102» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 18.09.2019 року о 06 годині 25 хвилини [PERSON] , по Мелітопольському шосе в м. Бердянськ, Запорізької області керував автомобілем ЗАЗ 1102, ДНЗ [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР №1044 від 18.09.2019 року, чим порушив п.2.9-А ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, 18.09.2019 року о 06 годині 25 хвилини [PERSON] , по Мелітопольському шосе в м. Бердянськ, Запорізької області керував автомобілем ЗАЗ 1102, ДНЗ [NUMBER] , під час руху заднім ходом здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ 968 М, ДНЗ [NUMBER] , який рухався в протилежному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, 18.09.2019 року о 06 годині 25 хвилини [PERSON] , по Мелітопольському шосе в м. Бердянськ, Запорізької області керував автомобілем ЗАЗ 1102, ДНЗ [NUMBER] , рухаючись заднім ходом скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 968 М, ДНЗ [NUMBER] , після чого залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.10-А Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. Зазначене підтверджується Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 жовтня 2019 року по справі № 310/7718/19, якою відповідача визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 1, 122-4, 124 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 НМДГ, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] , керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, залишення відповідачем місця ДТП, не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду по справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На підставі страхового акту №ОЦ/091/000/19/0121 від 15.11.2019 року ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 3 973 , 94 грн., що підтверджується платіжним дорученням №79 від 15.11.2019 року. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до «а» та «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. В судовому засіданні підтверджено, що постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 жовтня 2019 року по справі № 310/7718/19 встановлено, що [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та залишив місце ДТП. Вищевказані обставини свідчать про те, що у страховика виникло право пред`явити регресний позов до суду для стягнення збитків з відповідача. Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічні положення закріплені й в ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 01.10.2020 року, між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем [PERSON] (надалі - ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено Договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги (надалі - Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору, зокрема до відповідача. Добровільно [PERSON] не відшкодовує позивачу спричинені збитки. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача в порядку регресу суму виплати страхового відшкодування у розмірі 3973,94 гривень. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача витрати по сплаті судового збору та документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 гривень.

Outcome: approved