Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, за яким просила визнати батьківство [PERSON] відносно дочки [PERSON] , яка народилася [INFO] . Вимоги обґрунтовувала тим, що вона проживала з відповідачем як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 2009 року, за цей час у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківство відносно яких відповідач визнавав та при їх народженні подавав відповідні заяви про походження дітей від нього, посвідчити батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] не вбачається за можливе, оскільки з травня 2022 року про нього немає відомостей. При цьому позивачка вказує, що відповідач визнавав батьківство зачатої дитини. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 21.09.2022р., справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відзиву та інших заяв по суті справи від сторін не надходило. Представниця позивачки [PERSON] подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без участі сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомив. За наведених обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. Позивачем заявлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (див. свідоцтво про народження). З огляду на витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, в актовий записах про народження дітей, відомості про батька записано відповідно до ст. 126 СК України, а саме за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Загальновідомо, що 24.02.2022 року розпочалась повномасштабна війна між Україною та росією, у зв`язку з чим позивачка разом з дітьми виїхала до Федеративної Республіки Німеччина, де у місті Кенінгс-Вустергаузен [INFO] народила дочку, яку назвала [PERSON] . З огляду на витяг із запису акту про народження G349/2022р. вбачається, що в графі "батько" значиться прочерк, прізвище дитини записане за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини - за вказівкою матері. Якщо реєстрація актів цивільного стану була проведена компетентними органами держави перебування, про що свідчить відповідний документ, то повторна реєстрація в дипломатичному представництві або консульській установі не провадиться (п.1.5. Інструкції про порядок реєстрації актів цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 23 травня 2001 р. N 32/5/101 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 25 серпня 2004 р. N 90/5; 191). Разом з тим, позивачка повідомила, що її чоловіка [PERSON] 04.03.2022р. було мобілізовано до Збройних сил України, і він був направлений до ВЧ [NUMBER] для проходження служби. Згідно з наказом командира ВЧ [NUMBER] № 99 від 05.05.2022р., призваний при загальній мобілізації головний сержант [PERSON] , головний сержант взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдеверсійної боротьби військової частини [NUMBER] (саме так зазначено в наказі), вважається безвісті зниклим, у зв`язку з відсутністю інформації про його місцезнаходження. Копію вказаного наказу позивачкою долучено до дійсного позову. Разом з тим, [PERSON] у визначеному законом порядку зниклим безвісти або померлим не визнався. Частиною 1 статті 52 Конституції України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. За ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ст. 128 ч.1 СК України) . Позов про визнання батьківства, відповідно до ст. 128 ч.3 СК України, може бути пред`явлений матір`ю дитини. За наведених обставин та вимог закону, суд знаходить, що [PERSON] вправі заявити дійсний позов. При цьому суд вважає, що ч.4 ст. 128 СК України, за якою позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу, в даному випадку не може бути застосована, оскільки реєстрація народження дитини здійсненна за правилами країни перебування (ФРН). Згідно з ч.2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 по справі № 591/6441/14-ц зазначено, що при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved