Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: служба в справах дітей Вишнівецької селищної ради, про скасування її усиновлення [PERSON] , [INFO] , що здійснене за рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2014 року у справі №598/267/14-ц, та внесення змін до актового запису про народження №12, що вчинений 08 липня 2005 року Старовишнівецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області, змінивши запис про батька дитини із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Свої позовні вимоги мотивує тим, що з червня 2015 року по даний час вона з відповідачем [PERSON] не підтримує жодних стосунків як з батьком, оскільки у нього є інша сім`я, діти, що унеможливило їх спільне проживання і виконання ним його батьківських обов`язків щодо її виховання та утримання. При цьому, не вбачає доцільності змінювати прізвище та по батькові, оскільки звикла до нього та виготовила паспорт громадянина України. З огляду на наведене вважає, що здійснене усиновлення суперечить її інтересам, а тому вбачає всі наявні підстави для його скасування. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 06 грудня 2022 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача- адвокат Сідорова І.А. не з`явилися, однак на адресу суду від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, однак на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: служби в справах дітей Вишнівецької селищної ради в судове засідання не з`явився, однак від представника на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення із наступних підстав. Так, згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] в с.Старий Вишнівець Збаразького району Тернопільської області і її батьками були зазначені на момент народження [PERSON] та [PERSON] . Дана обставина стверджується копією листків паспорта громадянина України (а.с.7), копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 липня 2005 року виданого Старовишнівецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області (а.с.9). 18 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Вишнівецькій селищній раді Збаразького району Тернопільської області, актовий запис за №25, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 жовтня 2007 року виданого Вишнівецькою селищною радою Збаразького району Тернопільської області (а.с.10). На підставі рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 15 серпня 2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Старий Вишнівець Збаразького району Тернопільської області (а.с.11-12). Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2014 року задоволено заяву [PERSON] про усиновлення ним [PERSON] , [INFO] , та вирішено внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , записавши її прізвище « [PERSON] », по батькові « [PERSON] », батьком записати [PERSON] , [INFO] (а.с.13-14). На підставі вказаного рішення суду, 28 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Збаразького районного управління юстиції у Тернопільській області було видано повторне свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , батьком якої зазначений [PERSON] . Дана обставина стверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 серпня 2014 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Збаразького районного управління юстиції у Тернопільській області (а.с.15). Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 06 травня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Зі змісту ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст.207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. У частині першій статті 238 СК України визначено, що усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Отже, в контексті положень про усиновлення та батьківство, усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обов`язок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися питаннями її виховання та розвитку таким чином і обсягом, яке в мінімальному значенні закріплено у законодавстві та диктується загальними уявленнями про батьківство. При цьому зовнішньо також має прослідковуватися те, що дитина відчуває, що вона перебуває в такому оточенні, яке забезпечить їй у необхідному випадку допомогу, зокрема і на її прохання у звичайних побутових обставинах. Згідно із статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 5 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Згідно ч. 1 та ч. 2 статті 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянута), ратифікованої Законом України № 3017-VI від 15 лютого 2011 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 роз`яснено, що усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Крім того, вказана постанова наголошує, що основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача та інших обставин, що негативно впливають на емоційний стан дитини. Підсумовуючи наведене, можна дійти висновку про те, що одним з головних критеріїв щодо забезпечення усиновленої дитини духовним та фізичним розвитком є сім`я. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розвиток дитини, її виховання базується насамперед на сімейному вихованні. Завдання інституту усиновлення полягає у формуванні стабільних та гармонійних умов життя усиновленої дитини, тому, насамперед, стабільними, незмінними повинні бути самі відносини, які виникли внаслідок факту усиновлення. Припинення таких відносин може тяжко травмувати дитину та істотно відобразитися на її інтересах. З метою недопущення порушення інтересів дитини частиною першою статті 238 СК України визначено виключений перелік підстав, за наявності яких суд може скасувати усиновлення. В обґрунтування позовних вимог про скасування усиновлення позивачка посилається на те, що усиновлення відповідачем [PERSON] суперечить її інтересам та не забезпечує їй сімейного виховання, оскільки він має іншу сім`ю, що унеможливлює спільне проживання та виконання ним батьківських обов`язків щодо виховання та утримання. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] з червня 2015 року проживає окремо, не приймає участі у вихованні [PERSON] та не надає матеріальної допомоги, що стверджується копією акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 11.10.2022 року (а.с.17). Позивач [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю відповідачкою [PERSON] в [ADDRESS] , і перебуває на утриманні останньої, що стверджується копією довідки виданої виконавчим комітетом Вишнівецької селищної ради Кременецького району Тернопільської області №1503/1-1-17 від 28.09.2022 (а.с.8) та іншими матеріалами справи. За таких обставин суд приходить до висновку, що скасування усиновлення [PERSON] її усиновителем [PERSON] буде доцільним та відповідати інтересам дитини, оскільки не забезпечує їй сімейного виховання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами; у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Згідно із ч. 5 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по-батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. В силу ст. 241 СК України, після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Таким чином, враховуючи все вищенаведене, та зважаючи на взаємну згоду усиновлювача і усиновленого на скасування усиновлення, суд приходить до висновку про необхідність скасування усиновлення [PERSON] , [INFO] , її усиновителем [PERSON] , [INFO] , яке здійснене за рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2014 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved