Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Медичний директор КНП «Обласний\~клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької\~обласної ради Судовська Т.Г. звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію у психіатричну лікарню у примусовому порядку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . З 2014 року страждає на параноідну шизофренію. У клінічній картині галюцинаторно-маячна симптоматика, агресивні та аутоагресивні тенденції. Згідно рішень Комунарського районного суду м. Запоріжжя неодноразово застосовувалася примусова госпіталізація. Захворюванню притаманний безперервний перебіг. Сформовано дефект особистості. Визнана інвалідом II групи. Відповідно до Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2020 визнана недієздатною. Відповідно до Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.2021 опікуном призначена мати пацієнтки [PERSON] . Остання госпіталізація з 15.01.2023 по 08.02.2023 з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром». Психічний стан хворої суттєво погіршився протягом двох тижнів. Зі слів матері поводиться неадекватно, проявляє агресію до близьких, уходить з дому, бродяжить. Напередодні госпіталізації була затримана, під час комендантської години, на блокпості, босоніж, без взуття, ніяких даних про себе не давала, поводилася неадекватно. У зв`язку з чим була передана спеціалізованій психіатричній бригади швидкої медичної допомоги (лікар [PERSON] ). Доставлена до приймального відділення. Продуктивний контакт не складала, розгойдувалася на кушетці, плювала собі під ноги, була напруженою, підозрілою, до чогось прислухалася, емоційно неадекватна, некритична. У відділенні мали місце ознаки психомоторного збудження, поводилася неадекватно, кричала, плювалася, хапала за волосся, била співробітників. У зв`язку з чим були застосовані заходи фізичного обмеження фіксація. 21.03.2023 о 9.00 оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, афективно-маячний синдром. За психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник психіатричного закладу Шишко О.Г. та лікар-психіатр Ломинська Т.В. доводи заяви підтримали з підстав, викладених в ній, і просили суд задовольнити заяву. [PERSON] у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації заперечувала. Заінтересована\~особа \~ [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала і наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] . Прокурор Березовська А.В. заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, його захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі\~ст.\~14\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» особа,\~яка страждає\~на психічний\~розлад,\~може бути\~госпіталізована до\~психіатричного закладу\~без її\~усвідомленої згоди\~або без\~згоди її\~законного представника,\~якщо її\~обстеження або\~лікування можливі\~лише в\~стаціонарних умовах,\~та при\~встановленні в\~особи тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок чого\~вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення\~кожному права\~на справедливий\~суд та\~реалізація права\~особи на\~судовий захист\~мають здійснюватися\~з урахуванням\~норм Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод 1950\~року,\~а також\~практики Європейського\~суду з\~прав людини,\~які відповідно\~до ст.\~17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» застосовуються\~судами при\~розгляді справ\~як джерело\~права.\~У своєму\~рішенні Європейський\~Суд з\~прав людини\~(справа\~«Анатолій Руденко\~проти України»)\~від 17.04.2014\~року зазначив,\~що особа\~не може\~вважатися «Психічно\~хворою» та\~позбавлена волі,\~якщо не\~дотримано трьох\~нижченаведених мінімальних\~умов;\~по-перше,\~об`єктивна\~медична експертиза\~повинна достовірно\~показати,\~що особа\~є психічно\~хворою;\~по-друге,\~психічний розлад\~має бути\~таким,\~що обумовлює\~примусове тримання\~особи у\~психіатричній лікарні;\~по-третє,\~необхідність продовжуваного\~тримання у\~психіатричній лікарні\~залежить від\~стійкості такого\~захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 21.03.2023 року, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, афективно-маячний синдром. За психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved