Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. 30 листопада 2021 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області за результатом розгляду цивільної справи № 193/452/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення обов`язкової частки у спадщині, ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача. Зокрема зменшено обов`язкову частку [PERSON] , [INFO] , у спадщині, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не до 1/8 частини, як про це просила позивачка, а до 1/6 частини. Крім того, згідно рішення суду встановлено позивачці строк для подання доказів щодо розміру понесених нею витрат на правничу допомогу до 06.12.2021. [INFO] представник позивача Гусакова О.Б. шляхом поштового відправлення направила до суду заяву, яка надійшла до суду 09 грудня 2021 року, про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу по вищезазначеній цивільній справі, в якій просить вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000 гривень, виходячи з вартості послуг адвоката відповідно до договору № 26 від 07 квітня 2021 року, я яких: 10 000 грн. - основна сума за договором і 8000 - за підготовку до судових засідань. Заяви (клопотання) сторін та процесуальні дії суду у справі [INFO] відповідач [PERSON] помер, у зв`язку з чим ухвалою суду від 20.12.2021 провадження у справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступника. 09.09.2022 за ухвалою суду провадження у справі було поновлено у зв`язку з залученням у справі нового відповідача [PERSON] , як правонаступницю після смерті [PERSON] 13.10.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу посилаючись те, що ця справа не є надто складною, адвокат позивача вже приймав раніше участь у спорі між тими самим сторонами щодо спадкового спору, який виник між ними після смерті матері сторін [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому витрати на правову допомогу мають бути суттєво зменшені, насамперед з 10000 грн. до 3000 грн. Щодо підготовки адвоката до 8 судових засідань, то представник відповідача, вважає, що адвокат позивача фактично приймала участь лише у 5 з них і то всі рази у режимі відеоконференції, а тому вартість підготовки представника позивача у судових засіданнях, на переконання представника відповідача, повинна становити 3500 грн., а не 8000 грн. Відтак у сумі фактично понесені позивачкою витрати на правничу допомогу не можуть перевищувати у сумі 5500 грн., а враховуючи те, що позовні вимоги задоволені лише на половину, то з відповідачки належить стягнути лише 2750 грн. таких судових витрат. 15.11.2022 за ухвалою суду провадження у справі було закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. 15.02.2023 за постановою Дніпровського апеляційного суду задоволено апеляційну скаргу представника позивача [PERSON] - адвоката Гусакової О.Б., зокрема вищевказану ухвалу суду від 15.11.2022 скасовано, а цивільну справу направлено до суду першої інстанції для продовження її розгляду. 16.03.2023 названа цивільна справа повернулася до Софіївського районного суду у зв`язку з чим її розгляд по суті призначено на 29.03.2023 на 13:00. 29.03.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу посилаючись те, відповідачка [PERSON] є непрацездатною особою, отримує пенсію за віком у розмірі 2100 грн. Крім того згідно довідки КП «Софіївський центр первинної медико - санітарної допомоги» Софіївської селищної ради Дніпропетровської області від 28.03.2023 відповідачка потребує довготривалого, дороговартісного, медикаментозного лікування, нащо їй ледь вистачає грошових коштів. У зв`язку з чим просив зменшити витрати на правову допомогу до 1050 грн., на половину місячної пенсії відповідача. Представник позивача Гусакова О.Б. у судовому засідання, посилаючись на доводи своєї заяви та докази, якими обґрунтовуються заявлені вимоги, заяву підтримала і просила у повному обсязі стягнути з відповідача понесені позивачкою витрати на професійну правничу допомогу. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні підтвердила погіршення свого стану здоров`я та вказала, що окрім вказаної пенсії інших доходів вона немає. Наголосила, що після смерті свого чоловіка [PERSON] , корови, з яких вона мала дохід, через неможливість за станом здоров`я за ними доглядати, вона передала своїм дітям, які користуються ними у тому числі і доходами від них на свій розсуд. Пояснила, що спроможна відшкодувати позивачці витрати на професійну правничу дорогу у розмірі 1050 грн. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України, передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу [PERSON] у зазначеній справі на підставі договору про надання правової допомоги № 26 від 07 квітня 2021 року (т.1 а.с. 172) надавала адвокат Гусакова О.Б. ((свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3585 від 25 січня 2018 року (т.1, а.с. 9) та ордер на надання правничої (правової) допомоги від 21.04.2021 № 1066988 (т.1, а.с.8)). Відповідно до положень п. 3 цього договору, оплата здійснюється таким чином: 2500 грн. в день його підписання та по 2500 грн. до 07 числа кожного місяця до повного погашення заборгованості, а також по 1000 грн. за 3 дні перед кожним судовим засіданням. На підтвердження виконання умов вказаного договору адвокатом Гусаковою О.Б. надано суду квитанції до прибуткового касового ордера № 23 від 07.04.2021 на суму 2500 грн., № 31 від 05.05.2021 на суму 2500 грн., № 43 від 04.06.2021 на суму 2500 грн., № 50 від 05.07.2021 на суму 2500 грн. (т.1 а.с.173), а також № 38 від 24.05.2021 на суму 1000 грн., № 47 від 29.06.2021 на суму 1000 грн., № 49 від 02.07.2021 на суму 1000 грн., № 54 від 19.07.2021 на суму 1000 грн., № 67 від 17.09.2021 на суму 1000 грн., № 73 від 07.10.2021 на суму 1000 грн., № 77 від 29.10.2021 на суму 1000 грн. та № 89 від 26.11.2021 на суму 1000 грн. (т.1 а.с. 174-175). Верховний Суду у складі Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19 зазначив про те, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при оплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форми такого документа. Урахувавши наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, ВС дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Також судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2статті 137 ЦПК України). Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18 та від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 вказав на те, що від учасника справи вимагаються докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а не докази обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, тому достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу Гусаковою О.Б. надано акт виконаних робіт від 01 грудня 2021 року до договору про надання правової допомоги від 07 квітня 2021 року № 26 відповідно до якого адвокатом на надання правничої допомоги клієнту у цій справі витрачено 6 годин на загальну суму 10 000 гривень, з розрахунку 1 800 гривень за годину роботи (на попереднє усне консультування клієнта щодо його порушених прав та аналіз документів - 1 год.; складання та подання позовної заяви до суду - 4,5 годин; складання та подання до суду клопотання про допит свідків - 30 хв.), а також 8 000 гривень за підготовку до судових засідань у кількості 8 штук (а. с. 176). Слід зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Верховний Суд у своїй постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 640/6209/19 зазначив, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Таким чином, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Судом достеменно з`ясовано, що фактично представник позивача приймав участь не у восьми судових засіданнях, як він зазначив у акті виконаних робіт, а у п`ятьох, насамперед: 02.07.2021, 07.07.2021, 22.07.2021, 11.10.2021 та 30.11.2021. Судове засідання, призначене на 27.05.2021 відкладено за клопотанням представника позивача; 21.09.2021 - відкладено за клопотанням представника відповідача, 02.11.2021 розгляд справи не відбувся у зв`язку з відсутністю електроенергії у суді, а тому підготовка адвокатом до судових засідань на ці дні не може бути відшкодована у якості витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, суд приймає до уваги, що дана цивільна справа не повинна була бути для представника позивача надто затратною за часом для консультування позивача, аналізу документів та підготовкою і подання цивільного позову, оскільки вона вже представляла інтереси [PERSON] під час вирішення цивільної справи №193/1626/19 за позовом останньої до [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та усунення від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , де раніше вже допитувалися загалом ті самі свідки, надавалися та досліджувалися, здебільшого, ті ж самі докази. З огляду на викладене, з урахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що позивачем недоведений факт понесення витрат на правову допомогу у заявленому розмірі - 18 000 гривень, а тому приймаючи також до уваги майновий стан відповідачки та часткове (на 50 відсотків) задоволення позову [PERSON] , суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу лише у сумі 5 000 гривень.

Outcome: partial