Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2023 року позовні вимоги ОСББ «Метробудівська 12» до [PERSON] про стягнення заборгованості по внескам та обов`язковим платежам на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку та прибудинкової території було задоволено. 22.03.2023 року представник позивач адвокат Корсуновський П.Ю. надав до суду клопотання, у якому просив стягнути із відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 3 300 грн. Щодо стягнення саме із [PERSON] та [PERSON] витрат на правову допомогу зазначив, що оскільки в процесі розгляду справи позивачу стало відомо, що право власності на квартиру [ADDRESS] було\~набуто [PERSON] \~лише 06.01.2021\~року,\~позивачем було\~проведення звіряння\~нарахованих сум\~платежів по\~особовому рахунку,\~відповідно до\~якого заборгованість\~у розмірі\~5\~704,60\~грн.\~мала сплатити\~ [PERSON] ,\~а 1\~336,00\~грн.\~ [PERSON] . Відповідачем [PERSON] після відкриття провадження по справі, було сплачено заборгованість по внескам та\~обов`язковим платежам\~на утримання\~спільного майна\~у багатоквартирному\~будинку та\~прибудинкової території у розмірі 1 336,00 грн., у зв`язку з чим позивач відмовився від позовних вимог в частині вимог до [PERSON] у зв`язку із задоволенням нею позовних вимог в цій частині. Таким чином, станом на дату подання позовної заяви до суду, заборгованість по внескам та обов`язковим платежам на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку та прибудинкової території мали як [PERSON] так і [PERSON] , а тому витрати на правову допомогу слід стягнути із обох відповідачів. Суд розглядає питання щодо ухвалення додаткового рішення по справі без повідомлення сторін у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи та клопотання, приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з наступних підстав. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно із ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року клопотання представника позивача адвоката Корсуновського П.Ю. про залучення співвідповідача та закриття провадження по справі в частині вимог до [PERSON] було задоволено, прийнято відмову позивача від позовних вимог в частині\~вимог до\~ [PERSON] ,\~залучено до\~участі в\~справі в\~якості співвідповідача\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та закрито провадження у цивільній справі за позовною заявою Об`єднання співвласників\~багатоквартирного будинку\~«Метробудівська \~12» до [PERSON] про стягнення\~заборгованості по\~внескам та\~обов`язковим платежам\~на утримання\~спільного майна\~у багатоквартирному\~будинку та\~прибудинкової території в частині позовних вимог до [PERSON] (а.с. 107-108). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2023 року позовні вимоги ОСББ «Метробудівська 12» до [PERSON] про стягнення заборгованості по внескам та обов`язковим платежам на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку та прибудинкової території було задоволено, а також стягнуто із відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір (а.с. 132-136). 22.03.2023 року представником позивача адвокатом Корсуновським П.Ю., в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, подано до суду клопотання про долучення доказів понесених позивачем витрат на правничу допомогу, та стягнення з відповідачів на користь позивача вказаних витрат. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини 1 статті 133 ЦПК України). Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Зазначений правовий висновок узгоджується з позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року справа № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19. Також, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 301/1894/17. Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача було надано: копію договору про надання правової допомоги від 24.01.2022 року (а.с. 141-143), додаткову угоду № 7 до вказаного договору (а.с. 144, 145), акт виконаних (наданих) послуг від 16.11.2022 року згідно договору про надання правової допомоги від 24.01.2022 року та додаткової угоди № 7 до вказаного договору (а.с. 148), та платіжні доручення № 670 від 25.01.2022 року, № 769 від 21.07.2022 року про сплату позивачем витрат на правову допомогу у загальному розмірі 3\~300 грн. (а.с. 146, 147). Враховуючи доведеність судових витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 3 300 грн., суд доходить висновку, що з відповідачів, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: з [PERSON] 19% від задоволених позовних вимог, тобто 627 грн., а з [PERSON] 81% від задоволених позовних вимог, тобто 2 673 грн., судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу слід стягнути на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved