Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

У листопаді 2021 року Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (далі по тексту - Управління, позивач) звернулось до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), третя особа - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі по тексту - третя особа), в якому позивач просить суд: - стягнути з [PERSON] суму боргу 9 975,84 грн на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. В обгрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 15 серпня 2011 року до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації звернулась [PERSON] з заявою про призначення житлової субсидії. В декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії відповідач зазначила себе, в подальшому, до членів господарства увійшла донька відповідача - [PERSON] , [INFO] . Рішенням від 18 серпня 2011 року відповідачу призначено житлову субсидію. Крім того, у позовній заяві вказано, що в результаті моніторингу соціальних виплат та при опрацюванні особової справи відповідача, Управлінням було виявлено, що відповідач разом з донькою зняті з реєстрації за адресою: [ADDRESS] та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Проте, як зазначає позивач, відповідач не надав відповідну інформацію про свою реєстрацію за іншою адресою до Управління, а тому переплата житлової субсидії за період з 01 листопада 2020 року по 31 березня 2021 року за адресою: [ADDRESS] становить 9 975,78 грн. Також, позивач зазначає й про те, що рішенням Управління було припинено виплату житлової субсидії відповідачу та з метою повернення коштів (надмірно виплаченої житлової субсидії), внаслідок свідомого ненадання заявником інформації про місце своєї реєстрації, відповідачу 11 травня 2021 року Управлінням направлено лист №№37/11-5520, який відповідачем отримано не було. Станом на листопад 2021 року, як вказано у позовній заяві, надмірно виплачені кошти житлової субсидії відповідачем не повернуті, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року позовну заяву Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до [PERSON] , третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення суми боргу передана за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2022 року для розгляду цивільної справи №755/19913/21 визначено суддю Романишену Інну Павлівну. Ухвалою суду від 31 травня 2022 року відкрито провадження у справи, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення копії ухвали суду подати відзив на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України. Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами відповідачу направлено рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (штрих-код Укрпошти 0305719342952), які отримані останньою 01 лютого 2023 року, що підтверджується інформацією з офіційного сайту Укрпошта. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням пункту 3, пункту 4 частини 1 статті 280 ЦПК України. Третя особа письмових пояснень на позовну заяву не надала з невідомих суду причин. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке. 15 серпня 2011 року [PERSON] звернулась до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про призначення їй житлової субсидії за адресою: [ADDRESS] , починаючи з серпня 2011 року. До вказаної заяви відповідачем було додано Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. За результатом розгляду поданих [PERSON] документів, Управлінням соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації 18 серпня 2011 року прийнято рішення, відповідно до якого [PERSON] призначено житлову субсидію за адресою: [ADDRESS] , яка, як вбачається з матеріалів справи виплачувалась останній до 31 брезеня 2021 року включно. В подальшому субсидія призначалась автоматично та до членів сім`ї відповідача було включено її доньку [PERSON] , 2017 року народження. Водночас, відповідно до наявної в матеріалах справи копії витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] [PERSON] разом з [PERSON] , [INFO] , зняті з реєстрації за вказаною адресою з 02 жовтня 2020 року. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання, виданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Водночас, згідно з рохрахунком за період з листопада 2020 року по 31 березня 2021 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] було виплачено житлову субсидію у розмірі 9 975,84 грн. Про наявність надмірно виплаченої суми житлової субсидії у вказаному вище розмірі та необхідність її повернення до державного бюджету, Управління повідомило відповідача листом від 11 травня 2021 року №37/11-5520, який повернувся на адресу Управління з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій визначений Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (далі по тексту - Положення №848) (тут і надалі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до пункту 4 Положення №848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках). Пунктом 10 Положення №848 передбачено, що рішення про призначення (відмову в призначенні) житлових субсидій на понаднормову площу житла приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства і переглядається у разі зміни складу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), складу сім`ї члена домогосподарства, працевлаштування таких осіб або виникнення у них інших джерел доходів. Згідно пункту 24 Положення №848 житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії. Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів одного з подружжя, якщо обом більше 60 років і вони проживають у сільській місцевості або селищах міського типу, доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі, а також осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються. Під час призначення житлової субсидії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають у зв`язку з призовом на строкову військову службу. При цьому фактичні доходи таких осіб не враховуються в сукупний дохід домогосподарства. Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія. Згідно пункту 30 Положення №848 для розрахунку житлової субсидії враховуються нараховані доходи членів домогосподарства, членів сім`ї особи із складу домогосподарства, зазначених у пунктах 24-28 цього Положення, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються такі доходи. У відповідності до пункту 78 Положення №848 після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють призначення житлової субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому періоді, крім домогосподарств: у складі яких є особи, зазначені у підпункті 3 пункту 14 цього Положення (за винятком осіб, зазначених в абзацах шостому та сьомому підпункту 3 пункту 14 цього Положення); у складі яких є внутрішньо переміщені особи; у складі яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб; які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива; які орендують житлове приміщення для проживання і звертаються за житловою субсидією на оплату житлово-комунальних послуг. Наведене в сукупності свідчить, що обов`язок щодо надання достовірної інформації про доходи зареєстрованих у квартирі осіб з метою отримання субсидій у відповідності до Положення покладено саме на отримувача субсидій. Тобто, механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року № 298/1396/16-ц, від 31 липня 2019 року у справі № 583/168/17. Як вже було зазначено судом, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] разом зі своєю малолітньою донькою [PERSON] , 2017 року народження, зняті з реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 02 жовтня 2020 року. Згідно з пунктом 49 Положення №848 громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. Відповідно до абзацу 5 пункту 119 Положення №848 за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у пункті 90 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення; Судом встановлено, що відповідач не повідомив позивача про зміну місця своєї реєстрації та місця реєстрації малолітньої дитини, хоча про необхідність такого інформування вона була ознайомлена шляхом підписання 15 серпня 2011 року заяви про призначення житлової субсидії. Відповідно до пункту 125 Положення №848 у випадках, зазначених в абзацах четвертому - сьомому пункту 119 цього Положення, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином, а сума житлової субсидії, яка надавалася не у грошовій формі, повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальних послуг шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії. У разі призначення житлової субсидії громадянину на наступний період структурний підрозділ з питань соціального захисту населення може утримувати суму надміру виплаченої житлової субсидії під час виплати щомісячних сум субсидій шляхом їх зменшення не більш як 20 відсотків. Судом було встановлено, що Управлінням на адресу відповідача направлялось лист-повідомлення про повернення надміру виплачених коштів, однак, в добровільному порядку відповідач вказану суму грошових коштів до державного бюджету не повернула. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ст. 1215 Цивільного кодексу України). Відповідно до пункту 1 Положення про Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27 січня 2007 року № 65 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27 березня 2017 року №349) Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є бюджетною організацією та підпорядковується Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Згідно з підпунктами 3.1, 3.2 пункту 3 цього Положення головними завданням Центру є забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту та обслуговування населення, надання соціальної допомоги громадянам, які потребують підтримки з боку держави; підготовка документів для виплати всіх видів соціальної допомоги, житлових субсидій у готівковій формі на придбання твердого і рідкого пічного палива та скрапленого газу, компенсаційних виплат інвалідам, виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших грошових виплат. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку Управління діє в своїх інтересах, проте надміру виплачені кошти, згідно покладених на Управління завдань, здійснює саме Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, відповідно до частин 1-3, 5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов задовольнити, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат підлягає сума надмірно виплаченої житлової субсидії за період з 01 листопада 2020 року по 31 березня 2021 року за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 9 975, 84 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 270, 00 грн.

Outcome: approved