Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.03.2019 між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 245028/4093/00000076, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номер [NUMBER] . 07.03.2020 на перехресті вул. Антонова та Волинська у м.Києві, [PERSON] керуючи транспортним засобом «Ford Kuga», державний номер [NUMBER] , не надав перевагу автомобілю «Volkswagen Golf», державний номер [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення автомобілів. Факт та обставини ДТП підтверджуються постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.05.2020 у справі № 760/7595/20. На підставі заяви [PERSON] , акту огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції, рахунку-фактури, страхового акту позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 120896,65грн. Зазначають, що безпосередньо відповідальною за завдані збитки є відповідач, а до позивача переходить право вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування, а саме у розмірі 120896,65грн. Просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача, в порядку суброгації майнову шкоду в розмірі 120896,55грн та судовий збір 2102,00грн. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 31.07.2020 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Від відповідача [PERSON] 20.11.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнає, та вважає його не обґрунтованим по тим підставам, що громадянину [PERSON] та позивачу ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» було відомо про те, що транспортний засіб, на якому рухався відповідач не був застрахований у відповідності до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Дані обставини було повідомлені відповідачем працівникам патрульної поліції та громадянину [PERSON] . Відповідач зазначає, що керуючи транспортним засобом 07.03.2020 не знав, що власник даного автомобіля не застрахував транспортний засіб. У відзиві відповідач вказує, що власником автомобіля «Ford Kuga», державний номер [NUMBER] є ТОВ «Віннер Автомотів». Зазначає, що безспірним фактом є те, що відповідач визнаний винним Солом`янським районним судом м. Києва за порушення ст. 124 КУпАП, однак відповідач не може вважатись винним в тому, що власник автомобіля «Ford Kuga», державний номер [NUMBER] знехтував своїм обов`язком забезпечити транспортний засіб та забезпечити відповідальність водіїв даного транспортного засобу. Відповідач вказує, що вимоги позивача є неправомірними, оскільки позивач не звернувся до МТСБУ за регламентною виплатою, а матеріали справи не містять доказів звернення позивача чи громадянина [PERSON] до МТСБУ. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 30.11.2020 призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження призначено з викликом сторін, з метою уникнення порушення права сторін на справедливий суд. Від ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» 26.11.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач заперечує проти обставин, на які посилається у своєму відзиві відповідач по тим підставам, що відповідач, який був особою, що правомірно експлуатувала транспортний засіб «Ford Kuga», державний номер [NUMBER] , був зобов`язаний знати та виконувати вимоги Правил дорожнього руху та приписи законів, в тому числі про обов`язкову наявність чинного договору обов`язкового страхування власної цивільно-правової відповідальності, а також мав забезпечити наявність та чинність договору обов`язкового страхування власної цивільно-правової відповідальності, в тому числі й на момент скоєння ДТП. А оскільки відповідач визнає факт того, що він є особою винною у скоєнні ДТП, а також факт того, що на момент скоєння ДТП його цивільно-правову відповідальність застраховано не було, то саме відповідач є особою безпосередньо-відповідальною за завдані збитки, а до позивача переходить право вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування в розмірі 120896,65грн. Також у відповіді на відзив ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» зазначає, що позивач не мав підстав для звернення до МТСБУ із позовом про відшкодування витрат, і пред`явивши вимоги безпосередньо до відповідача, як до винуватця ДТП, діяв відповідно до закону. Від відповідача [PERSON] 27.01.2021 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких наголошує, що він не є власником автомобіля «Ford Kuga», державний номер [NUMBER] , а власником вказаного транспортного засобу є ТОВ «Віннер Автомотів» у зв`язку з чим у відповідача не виникло жодних прав по розпорядженню рухомим майном та не виникло жодних обов`язків по забезпеченню транспортного засобу в розумінні ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В своїх запереченнях відповідач зазначає, що під час скоєння ДТП йому не передавався реєстраційний документ на транспортний засіб «Ford Kuga», державний номер [NUMBER] , даний документ знаходився у громадянина К., який є останнім відомим власником вищезазначеного автомобіля. Крім того зазначає, що позов подано в порядку регресу, а у відповіді на відзив позивач постійно зазначає, що вимоги до відповідача у порядку суброгації, чим порушує ст. 49 ЦПК України. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідачем [PERSON] , заявлено клопотання про залучення в якості третьої особи ТОВ «Віннер автомотів», яке судом в судовому засіданні 28.01.2021 було задоволено, про що зазначено в протоколі судового засідання. Від ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» 08.02.2021 до суду надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких зазначено, що під час формування позовної заяви, підсистемою «Електронний суд» не було передбачено окремого шаблону для формування позовів у порядку суброгації. Саме тому під час формування позову представником позивача було використано наявну та функціонуючу форму позовної заяви «Позовна заява про відшкодування шкоди в порядку регресу». Однак у позовній заяві і у відповіді на відзив позивачем використано норми права та судову практику, засновану на стягнення збитків у порядку суброгації, будь-якої зміни підстав позову позивачем не наводилось. Також в своїх поясненнях представник позивача зазначає, що відповідачем не надано суду жодних доказів, що на момент ДТП він використовував транспортний засіб «Ford Kuga» не маючи законних підстав на це, а оскільки відповідач визнає себе винним у ДТП, саме він зобов`язаний відшкодувати спричинені з його вини збитки на загальних підставах. Від Третьої особи ТОВ «Віннер Автомотів» 30.06.2021 до суду надійшли пояснення, відповідно до яких зазначено, що транспортний засіб «Ford Kuga», державний номер [NUMBER] було продано ТОВ «Віннер Автомотів» 22.11.2019 відповідно до Договору купівлі-продажу вживаного автомобіля № 153-19 [PERSON] та згідно акту приймання-передачі №153-19 від 22.11.2019 переданий разом з техпаспортом новому власнику. Отже на дату вчинення ДТП 07.03.2020 автомобіль не належав ТОВ «Віннер Автомотів», а тому немає ніякого відношення до ДТП, відшкодування завданої шкоди в якому є предметом даного спору. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.11.2021 клопотання представника відповідача про призначення по справі авто-товарознавчої експертизи було задоволено, та по справі призначено судову авто-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та провадження у справі зупинено до проведення експертизи. Від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 09.09.2022 до суду надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судової авто-товарознавчої експертизи у цивільній справі по підставам не надання на огляд досліджуваного КТЗ, або його кольорових фотознімків в пошкодженому стані в оригінальному цифровому форматі. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києві від 13.09.2022 провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до [PERSON] , третя особо Товариство з обмеженою відповідальність «Віннер Автомотів» про відшкодування матеріальної шкоди - відновлено, та призначено справу до розгляду в судове засідання. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Ясинським О.А. до суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи документів, а саме відповідь з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, відповідно до якої транспортний засіб «Ford Kuga», державний номер [NUMBER] станом на 07.03.2020 на праві власності належав ТОВ «Віннер Автомотів». Від представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON] 16.11.2022 до суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначено, що транспортний засіб «Ford Kuga», державний номер [NUMBER] на час вчинення ДТП належав ТОВ «Віннер Автомотів», а [PERSON] керував ним на підставі усної домовленості, без будь якого оформлення цивільно-правового договору, а вказаний транспортний засіб не вибув із володіння його безпосереднього власника ТОВ «Віннер Автомотів», а саме тому ТОВ «Віннер Автомотів» є відповідальним за шкоду заподіяним цим транспортним засобом позивачу. Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»в судове засідання 13.03.2023 не з'явився. В матеріалах справи є заява з проханням слухати справу у їх відсутності, позов підтримують та просять його задовольнити Відповідач [PERSON] в судове засідання 13.03.2023 не з'явився. Від представника відповідача адвоката [PERSON] до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності відповідача та представника відповідача. Просять відмовити в задоволенні позову. Представник Товариства з обмеженою відповідальність «Віннер Автомотів» в судове засідання 13.03.2023 не з'явився. В матеріалах справи є заява про розгляд справи без участі третьої особи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 07.03.2020 на перехресті вул. Антонова та Волинська в м. Києві, [PERSON] керуючи транспортним засобом «Ford Kuga», державний номер [NUMBER] , не надав перевагу автомобілю «Volkswagen Golf», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення двох автомобілів. 20.05.2020 постановою Солом`янського районного суду м. Києва від у справі №760/7595/20 [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП та накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді штрафу. У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті №245028/4093/00000076 від 26.03.2019, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номер [NUMBER] . Як установлено судом, станом на 07.03.2020 цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «Ford Kuga», державний номер [NUMBER] , відповідно до інформації з Централізованої бази даних МТСБУ не застрахована, що не заперечувалось учасниками справи. З наданої відповіді з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, вбачається, що транспортний засіб «Ford Kuga», державний номер [NUMBER] станом на 07.03.2020 на праві власності належав ТОВ «Віннер Автомотів». 07.03.2020 [PERSON] до ПрАТ «СК Уніка» подала заяву № 00346993 про подію, що має ознаки страхового випадку. 10.03.2020 відбувся огляд транспортного засобу «Volkswagen Golf», державний номер [NUMBER] , що підтверджується Актом № 00346993. 11.03.2020 було здійснено ремонтну калькуляцію транспортного засобу Volkswagen Golf», державний номер [NUMBER] , відповідно до якого вартість ремонту з ПДВ становить 120896,65грн. Відповідно до страхового акту №00346993 ПрАТ «СК Уніка» прийнято рішення виплатити страхове відшкодування [PERSON] в розмірі 120896,65грн, та згідно платіжного доручення №143108 вказана сума була перерахована ТОВ «Порше Інтер Авто Україна». Згідно Акту виконаних робіт ТОВ «Порше Інтер Авто Україна» - замовлення-Нр. №2020005126/1 від 15.04.2020, виконала ремонтні роботи по транспортному засобу «Volkswagen Golf», державний номер [NUMBER] . Частиною 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно і ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Згідно із ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За приписами ч. 1 ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", Страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. З положень ст. 993 ЦК України убачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика, за договором добровільного страхування наземного транспорту, не є регресом (регрес виникає, на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу), а є - суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора, потерпілий (страховик) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого та зобов`язаний довести, що дії особи, яка завдала шкоди потерпілому, були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Оскільки цивільна відповідальність водія автомобіля «Ford Kuga», державний номер [NUMBER] , не була застрахована, а вина [PERSON] доведена, то позивач має право вимоги в порядку суброгації. Відповідач [PERSON] зазначив, що визнає свою вину, однак заперечує про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 120896,65грн, оскільки керував автомобілем без належного документу. Однак суд до таких пояснень ставиться критично, оскільки суду зі сторони відповідача не надано належних та допустимих доказів, що керування автомобіля «Ford Kuga», державний номер [NUMBER] , 07.03.2020 [PERSON] здійснював без належних документів, а саме без свідоцтва посвідчення водія (права), свідоцтво про реєстрацію на цей автомобіль. Отже відповідальність, у таких випадках, несе винна особа, яка є водієм автомобіля чи особа, яка керувала таким автомобілем і з вини такої сталася ДТП. З урахуванням пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, якщо особа під час керування автомобілем мала посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на такий, переданий їй власником чи іншою особою, яка на законній правовій підставі використовує цей транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання майнової шкоди. Крім того судом беззаперечно установлено, що відповідач [PERSON] не є особою, яка керувала транспортним засобом у зв`язку з виконанням трудових обов`язків. Наявність трудових відносин між володільцем на час ДТП ТОВ «Віннер Автомотів» та [PERSON] , який керував джерелом підвищеної небезпеки відсутні, тобто [PERSON] 07.03.2020 використовув автомобіля «Ford Kuga», державний номер [NUMBER] , в особистих цілях. Статтею 988 ЦК України установлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Відповідно до вимог статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим. Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Виходячи з аналізу зазначених вище норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (висновком) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N1074/8395 (з відповідним змінами). Таким чином суд приймає та визнає, що акт, ремонтна калькуляція №00346993 від 11.03.2020 та рахунок-фактури від 11.03.2020 щодо оцінки автомобіля «Volkswagen Golf», державний номер [NUMBER] , проведений та розрахований відповідно до ліцензованої програмно-технічного комплексу «AUDATEX» є належним та допустимим доказом щодо визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Golf», оскільки не викликає сумнівів щодо правильного використання нормативно-правових актів та інформаційних джерел із застосування Методики товарознавчої експертизи. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Уніка» відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації в розмірі 120896,65грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 2102,00грн.

Outcome: approved