Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, посилаючись на те, що 18 жовтня 2021 року на 85 км. автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Chevrolet Epica» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Jeep Compass» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням водія [PERSON] . В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Chevrolet Epica» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - [PERSON] були застраховані в ПРАТ «СК «Ван Клік» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 205589659, укладеного 25.08.2021 року. 20.10.2021 року власник пошкодженого автомобіля «Jeep Compass» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - [PERSON] звернувся до ПРАТ «СК «Ван Клік» із повідомленням про настання страхової події та виплату суми страхового відшкодування. 25.10.2021 року після огляду представником ПРАТ «СК «Ван Клік» автомобіля «Jeep Compass» було складено акт огляду. 08.12.2021 року [PERSON] звернувся до ПРАТ «СК «Ван Клік» із заявою про страхове відшкодування. 14.01.2022 року ПРАТ «СК «Ван Клік» здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 84651,00 грн. Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 14.01.2022 року провадження у справі № 734/3365/21 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.\~124\~КУпАП було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Враховуючи вищезазначене, представник ПРАТ «СК «Ван Клік» просить стягнути з [PERSON] грошові кошти, набуті без достатньої правової підстави в розмірі 84651,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні вказаний позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного позову. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, 18.10.2021 на 85 км автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі [PERSON] керував автомобілем «Chevrolet Epica» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » зі сторони м. Києва в бік м. Чернігова та під час руху мало зіткнення із автомобілем «Jeep Compass» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Chevrolet Epica» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - [PERSON] були застраховані в ПРАТ «СК «Ван Клік» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 205589659, укладеного 25.08.2021 року. Строк дії договору - з 26.08.2021 року до 25.08.2022 року включно. 20.10.2021 року власник пошкодженого автомобіля «Jeep Compass» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - [PERSON] звернувся до ПРАТ «СК «Ван Клік» із повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку. 25.10.2021 року після огляду представником ПРАТ «СК «Ван Клік» автомобіля «Jeep Compass», було складено акт № 580 технічного огляду колісного транспортного засобу. Згідно звіту про результати авто товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу № 580, складеного 04.12.2021 року: вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «Jeep Compass» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », станом на дату оцінки -18.10.2021 року, складає 105814,13 грн. Розмір страхового відшкодування становить 84651,00 грн. згідно страхового акту № 0036730.10.21/1. 14.01.2022 року ПРАТ «СК «Ван Клік» здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 84651,00 грн. (платіжне доручення № 4815). Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 14.01.2022 року провадження у справі № 734/3365/21 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за\~ст.\~124\~КУпАП було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. При вирішенні даного спору суд враховує наступні норми матеріального права а також практику Верховного суду у подібних правовідносинах. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої\~статті 8 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в\~Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (пункт 4.1.\~Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004). Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тлумачення як статті 3\~ЦК України загалом, так і пункту 6\~статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені\~\~\~\~\~\~\~\~в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). Схожий по суті висновок зроблений в пункті 8.26. постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), в якій вказано, що «водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах». У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зазначено, що: «добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них». Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 ЦК України). Передбачений\~статтею 1212\~ЦК України вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав. Отже, предметом регулювання глави 83\~ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом (стаття 1215 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що при визначенні того чи підлягають безпідставно набуті грошові кошти потерпілій особі слід враховувати, що акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад, зокрема, добросовісності. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів (постанова КЦС ВП від 1.01.2023 року № 548/741/21). На підставі викладеного та

Outcome: dismissed