Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

16.02.2023 року позивач ТзОВ «Цикл Фінанс» в особі представника Бадах С.М. звернулися до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 21.07.2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було відкрито кредитну лінію в розмірі 4500,00 грн, із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01 % річних, надано кредитні кошти в розмірі 234541,64 грн на строк 48 місяців. У свою чергу позичальник зобов`язалася повернути банку суму отриманого кредиту та сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені кредитним договором. 18.08.2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТзОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу за фінансовими кредитами №18/08/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів порушила, кредитні кошти не повернула, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 214362,38 грн, судові витрати в розмірі 2684,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. 15.03.2023 року, через канцелярію суду представник відповідача Клюєва І.С. подала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що відповідач заперечує проти задоволення вимог позивача, що викладені в позовній заяві, з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність, посилаючись на те, що позивачем на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів перерахування грошових коштів на користь відповідача, які б відповідали вимогам процесуального закону. Вважає, що позивачем не доведений факт укладання з відповідачем договору позики, а також перерахування коштів на рахунок останньої, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Крім того вказує, що зі змісту позовної заяви, позивачем нараховано 3 % річних та інфляцію за період з 14.07.2020 року по 23.02.2022 року. Разом з тим, згідно п. 1.1 Кредитного договору, дата остаточного погашення кредитного договору 21.07.2021 року, а тому прострочення за кредитом розпочалося не з 14.07.2020 року, а 22.07.2021 року, відповідно 3 % річних та втрати від інфляції за вказаний період нараховані неправомірно та задоволенню не підлягають. Крім того, є необґрунтованою вимога позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 5368,00 грн. 22.03.2023 року, через канцелярію суду представник позивача - адвокат Бадах С.М. подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що твердження адвоката відповідача на які він посилається у своєму відзиві є необґрунтованими та схожі на роздуми про наявність чи відсутність у свого клієнта заборгованості по кредитному договору, так як ТОВ «Цикл Фінанс» при подачі позовної заяви було додано достатній перелік доказів які повністю підтверджують наявність у відповідача заборгованості яка утворилась у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань. Також зазначив, що позивачем обґрунтовано нарахування 3 % річних у зв`язку з діями відповідача , що спричинили створення заборгованості. Крім того, вважає, що витрати на професійну допомогу в розмірі 5368,00 грн, які були понесені ТОВ «Цикл Фінанс» відповідно до Договору про правничу допомогу № 21/11 від 21.11.2021 року є обґрунтованими, спів мірними та підтвердженими відповідними доказами які були надані до позовної заяви. В судове засідання представник позивача не з`явився, на електронну пошту суду направив клопотання в якому позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути без участі представника позивача. В судове засідання відповідач не з`явилася, одночасно з подачею відзиву на позовну заяву представником відповідача додана заява про розгляд справи без участі сторони відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що 21.07.2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2024923487. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в сумі 13641,00 грнна придбання товару у продавця ТОВ Комфі Трейд. Дата остаточного повернення кредиту - 21.07.2021 року. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредиту буде використовуватись фіксована процентна ставка 0,01 %. Згідно з п. 1.3 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. При цьому, за змістом п. 1.4 кредитного договору датою (моментом) надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця на придбання товару. [PERSON] підтвердила власним підписом на паспорті споживчого кредиту отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обрання нею умов кредитування, підтвердила отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 18.08.2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТзОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу № 18/08/21, відповідно до якого ТзОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , що підтверджується реєстром боржників № 1 до договору факторингу. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТзОВ «Цикл Фінанс» перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором № 2024923487 від 21.07.2019 року. Як зазначив в позовній заяві позивач, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 18.08.2021 року заборгованість за кредитним договором становить 12759,16 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 7500,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 5259,16 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Таким чином, між відповідачем [PERSON] та АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «Цикл Фінанс», виникли кредитні правовідносини, в яких відповідач порушила умови кредитного договору, а саме строки повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками, що разом становить 12759,16 грн. У зв`язку чим вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних збитків та 3% річних, то суд приходить до наступного. На суму боргу, з 14.07.2020 року по 23.02.2022 року позивачем було розраховано за прострочення виконання грошового зобов`язання інфляційних збитків - 1240,22 грн та 3% річних - 363,00 грн. Виходячи з системного аналізу законодавства, обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу з нарахуванням процентів річних та відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки випливає з вимог ст. 625 ЦК України. Зокрема, частиною другою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно частини першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з тим, як зазначалось вище, відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, дата остаточного погашення кредитного договору є 21.07.2021 року, а тому прострочення за кредитом розпочалося не 14.07.2020 року, а 22.07.2021 року, тобто на наступний день після встановленої договором дати остаточного повернення кредиту, а тому суд приходить до висновку, що 3 % річних та втрати від інфляції за період з 14.07.2020 року по 22.07.2021 року, в розмірі 1603,22 грн, нараховано з порушенням строку їх нарахування та в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 5368,00 грн, суд приходить до наступного. Так, для підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача було надано договір про надання правничої допомоги від 21.11.2022 року № 21/11, укладеного між адвокатом Бадах С.М. та ТзОВ «Цикл Фінанс» в особі директора Жабченко Т.М., додаток до договору про надання правничої допомоги № 21/11 від 21.11.2022 року, Ордер серії АІ № 1076628 від 03.02.2023 року, попередній (орієнтовний) розрахунок витрат за надану професійну правничу допомогу від 03.02.2023 року, що складається з: первинної консультації та ознайомлення з матеріалами Кредитної справи - 1,5 год., підготовка позовної заяви - 2,5 год. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт(акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При розгляді справи встановлено, що представником позивача, не було надано акту про прийняття послуг (виконаних робіт), а також належних доказів на підтвердження їх оплати, і як зазначає сам представник, сума наданої правової допомоги в розмірі 5368 грн, є орієнтовною, у зв`язку з чим, суд не може достовірно встановити, з наявних в матеріалах справи документів, що фактично такі послуги дійсно надавалися, склад та розмір цих витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, які входить до предмету доказування по справі, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2384,19 грн.

Outcome: partial