Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач не досягли жодних домовленостей щодо того, в який спосіб відповідач буде виконувати свій матеріальний обов`язок перед дитиною та, відповідно, який розмір аліментів сплачуватиме на її утримання. Спільна з відповідачем дитина потребує значних витрат для збазепечення належного рівня життя, зокрема, витрат на одяг, харчування, медичний догляд, шкільне знаряддя, а також для забезпечення належного рівня освіти. Матеріальний стан позивача не дає змоги в повному обсязі забезпечувати повноцінний, всебічний розвиток дитини, оскільки вона ще утримує батьків похилого віку. Станом на день звернення до суду з даним позовом, відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини. Зазначає, що істотних обставин, які могли б унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків немає, оскільки він є цілком працездатним та таким, що немає на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. Відсутність даних обставин дає можливість відповідачу в повному обсязі виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання, а саме, сплачувати аліменти на утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30.01.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час і місце його проведення повідомлена належним чином. До початку розгляду справи по суті від позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від останнього до суду не надходило. В судові засідання викликався шляхом надіслання повісток про виклик до суду, судові повістки зі зворотними поштовими повідомленнями повернулись з відміткою Укрпошти - «за закінченням терміну зберігання». У судове засідання, призначене на 27.03.2023 року [PERSON] також викликалася шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Крім того, інформація щодо даної справи, у тому числі про дату, час і місце її розгляду, розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Зі згоди позивача, суд ухвалює проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору у даній справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що за час шлюбу у сторін народилась неповнолітня дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 01 квітня 2008 року серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №887. Станом на сьогоднішній день, позивач сімейних відносин з відповідачем не підтримує та разом з ним не проживає. Грошової допомоги на утримання неповнолітньої дитини відповідач не надає, що і стало підставою для звернення в суд з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З позовної заяви убачається, що позивач звернулася до суду і просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 4000 грн. щомісячно - до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , тому, відповідно до ст. 180 СК України, він зобов`язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., прямо визначений ч. 1 ст. 184 СК України та не є надмірним з точки зору звичайних, необхідних потреб неповнолітньої дитини та забезпечення рівня її життя, достатнього для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Визначення аліментів у меншому розмірі порушить конституційні права, гарантії дитини та не забезпечить звичайних потреб та її достатній рівень життя, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей в матеріалах справи відсутні. Враховуючи всі вищевикладені обставини, рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, ухилення відповідача від добровільного надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., починаючи стягнення з 27 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, до позовної заяви позивачем додано копію договору про надання правової допомоги №09/01/23 від 09 січня 2023 року, укладеного між нею та адвокатом Мовчанюк Н.П., додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги №09/01/23 від 09.01.2023 року, згідно якого сторони дійшли згоди та визначили, що розмір гонорару за конкретні дії Адвоката відповідно до Договору про надання правової допомоги №09/01/23, а саме за: надання консультації з питань стягнення аліментів в судовому порядку; аналіз наданих Клієнтом документів; збір доказів; підготовку та подання позовної заяви та компенсація витрат на папір та поштові відправлення складає 3 216 грн., на підтвердження сплати за юридичні послуги позивач надала суду Акт наданих послуг №1 та квитанцію №P24A743182126D26982 від 20.01.2023 року. Обґрунтованих заперечень стосовно заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило. Отже, суд не знаходить підстав для відмови у відшкодуванні зазначених витрат чи у зменшенні їхнього розміру. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 216 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а її позовні вимоги задоволені, судовий збір в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved