Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

30.12.2022 року Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 05.12.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил продукту кредитних карт, за умовами якого останній отримав кредит шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі у розмірі 7\~545,22 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 18% річних на строк до 31.12.2015 року. У договорі [PERSON] засвідчив те, що він ознайомився і погодився з Умовами кредитування та отримав всю повну інформацію про умови кредитування у ПАТ КБ "Приватбанк" і підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом із запропонованими банком умовами та правилами, тарифами, Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним і банком кредитний договір. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором від 05.12.2013 року станом на 12.12.2022 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 16 285 грн. 50 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 7 545,23 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 8 740,27 грн. На підставі вказаного АТ КБ "ПриватБанк" просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил продукту кредитних карт від 05.12.2013 року у загальному розмірі 16\~285,50 грн. Ухвалою суду від 06.02.2023 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судове засідання представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» не з`явився, представником надано клопотання до суду про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог процесуального закону. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Відзив на позовну заяву не надав. Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України,\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~ 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; \~2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; \~3) відповідач не подав відзив; \~4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно із ч. 1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону, а саме. Положеннями частини 1\~статті 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з частиною 1\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що 05.12.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] , з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором № DNКОR1213761160 від 25.01.2013 року (далі Договір 1), № SAMDN52000075799056 від 18.02.2013 року (надалі Договір 2) було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої сторонами погоджено зменшити заборгованість по договору 1, а саме: проценти на 0,0 грн., комісію на 0,0 грн., пеню на 336,66 грн, штраф на 377,82 грн. Заборгованість по Договору 1 з дати підписання Генеральної угоди 3884 грн. 03 коп. Сторони домовились по договору 2 зменшити розмір процентів на 123 грн. 08 коп., комісію на 61 грн. 91 коп., пеню на 0,0 грн., штраф на 0,0 грн. Заборгованість по Договору 2 з дати підписання Генеральної угоди 4\~763 грн. 20 коп. (а.с. 16- 53) Згідно з пунктом 2.1 генеральної угоди від 05.12.2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" встановив [PERSON] кредит у розмірі 7\~545 грн. 23 коп. на строк 24 місяці, з 05.12.2013 року по 31.12.2015 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі у сумі 7\~545 грн. 23 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць. У відповідності до п.2.2 Генеральної угоди, у разі порушення [PERSON] строків погашення заборгованості, визначеної цією Генеральною угодою, а також Умовами та правилами, більше, ніж на 31 день по зобов`язанням, строк яких не наступив, сторони погодили, що строк повернення кредиту починається на 32-й день з моменту виникнення порушення, а боржник сплачує Банку штраф у фіксованій сумі у розмірі 899,47 грн. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором від 05.12.2013 року станом на 12.12.2022 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 16 285 грн. 50 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 7 545,23 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 8 740,27 грн. (а.с. 5-9) Судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконав основне зобов`язання за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 05.12.2013 року, а тому несе відповідальність за його невиконання. Умовами генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил продукту кредитних карт від 05.12.2013 року, укладеної між ПАТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] , а саме у пункті 2.5 встановлено, що позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, процентів, винагороди відповідно до Генеральної Угоди, Умов та правил. З вищевикладеного, слідує, що відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, а тому суд дійшов до висновку про те, що відповідний борг в загальному розмірі 16\~285 грн. 50 коп., який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 16.12.2022 року (а.с. 4)., а тому з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 481 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved