Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить стягувати з відповідача [PERSON] у її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно з дня подачі позовної заяви, до припинення навчання сина в університеті, тобто до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона з 06.12.1996 проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . 30.05.2012 Гайворонським районним судом Кіровоградської області шлюб між ними розірвано. [PERSON] є повнолітнім, але продовжує навчання на денному відділенні бюджетної форми навчання факультету інтелектуальних інформаційних технологій та автоматизації Вінницького національного технічного університету. Термін навчання з 19.09.2022 по 30.06.2026. Зазначає, що кошти потрібні на навчальне приладдя (книги, зошити), на одяг, харчування, проїзд та проживання в іншому місті. Відповідач здоровий, працездатний, але жодних коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не надає, хоча зобов`язаний утримувати дитину до закінчення ним навчання. Позиція відповідача. Відповідач правом подачі відзиву не скористався. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.01.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Додатково вказала, що вона самостійно несе витрати на навчання сина, які складаються з оплати доїзду з м. Гайворона до м. Вінниці (чотири рази в місяць), на придбання зошитів, книг та іншої канцелярії, а також на оплату харчування та придбання одягу для сина. Оскільки син навчається на факультеті інтелектуальних інформаційних технологій та автоматизації, то нею було придбано ноутбук для навчання сина. Ствердила, що навчання зараз дійсно відбувається в онлайн режимі, між тим з квітня місяця 2023 відновлюється очне навчання в університеті. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Марущак О.Є. в судовому засіданні, позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечив проти стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] на час його навчання. Проте зазначив, що [PERSON] навчається на бюджетній формі навчання, користується пільгами батька, як учасника бойових дій, зокрема щодо оплати проживання в гуртожитку. Крім того, наголосив, що дитина навчається на даний час онлайн, отже, не несе витрати щодо доїзду в інший населений пункт. Позов визнав частково та вважає достатнім розміром аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, саме у розмірі 1/20 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення сином навчання. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 06.12.1996 перебували у шлюбі, зареєстрованому Гайворонським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградської області, актовий запис № 105, що стверджується даними свідоцтва про шлюб (а.с. 2).Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.4). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 3). Відповідно до даних довідки № 411 від 26.12.2022, виданої адміністратором відділу надання адміністративних послуг Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні (а.с.5). Згідно даних довідки № 2342 від 22.12.2022, виданої деканом факультету інтелектуальних інформаційних технологій та автоматизації Вінницького національного технічного університету, [PERSON] є студентом І курсу денної бюджетної форми навчання, термін навчання з 19.09.2022 по 30.06.2026 (а.с.6). Згідно даних виписки по картці, яка належить відповідачу, його заробітна плата у липні 2022 року становила 44 567,89 грн., у серпні 2022 року - 15 065,95 грн., у вересні 2022 року - 143 328,51 грн., у жовтні 2022 року 58 894,14 грн., у листопаді 2022 року - 45 126,74 грн., у грудні 2022 року - 45 267,60 грн. (а.с. 34-45). Згідно даних листа № 01-02-11/24 від 13.03.2023, виданого Вінницьким національним технічним університетом, [PERSON] продовжує навчання в ВНТУ, є студентом 1 курсу групи 1КН-22б (зарахований наказом від 07.09.2022 № 206-с на контракту форму навчання, переведений на бюджетну форму навчання наказом від 03.10.2022 № 265-с); пільги, якими користується [PERSON] - 100 відсотків знижка на проживання в гуртожитку; соціальну або академічну стипендію не отримує, за призначенням соціальної стипендії не звертався і відповідні документи не подавав; навчання в університеті проводиться в онлайн режимі, [PERSON] навчається на денній формі навчання в режимі онлайн; проживає в гуртожитку [ADDRESS] (а.с. 46). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норм права. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст. ст. 199, 200 СК України бере до уваги те, що обов`язок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд вважає, що позивач не в змозі самостійно нести тягар навчання сина, а тому відповідач, як батько дитини, має брати активну, посильну участь в утриманні сина на період його навчання, оскільки такий обов`язок покладений на нього ст. 199 Сімейного кодексу України. Покликання представника відповідача про те, що дитина навчається онлайн, а, отже, позивач не несе витрати на навчання син на даний момент, то такі не заслуговують на увагу, оскільки аліменти на навчання дитини призначаються незалежно від обраної форми навчання. Крім того, такі доводи не грунтуються на нормах сімейного права, оскільки дитина, у тому числі повнолітня, для нормальної життєдіяльності та розвитку потребує не лише оплати її навчання, а і витрат на інші природні потреби, які не є безкоштовними. Разом з тим суд частково погоджується з доводами представника відповідача про те, що розмір заявлених до стягнення аліментів у даній справі є завищеним. Визначаючись з часткою від заробітку відповідача, яку необхідно стягувати на користь позивача у зв`язку з навчанням останнього, суд бере до уваги майновий та фізичний стан відповідача, а також позивача, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей на утриманні, а також інших непрацездатних осіб на його утриманні, його можливість сплачувати аліменти на навчання дитини, а тому, вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на період навчання його повнолітнього сина в розмірі 1/10 частини зі всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, з дати подачі позову до суду до досягнення позивачем повноліття, для сплати якого відповідач має достатній заробіток. У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 30.12.2022 та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Ураховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача в користь держави.

Outcome: partial