Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивував тим, що він та його сестри [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . [INFO] , являються рідними дітьми [PERSON] , [INFO] . З вересня 2018 року вони проживали зі своїм батьком [PERSON] , який постійно займався їх вихованням та доглядом, так як мати не цікавилася ними з 2018 року. Діти перебували на утриманні тата, і їхнім дошкільним, і шкільним життям та здоров`ям завжди переймався батько. [INFO] [PERSON] помер від гострої ішемічної хвороби серця. Фактично вже більше чотирьох років відповідач абсолютно не цікавилась життям дітей та була відсутня у ньому. Дані відомості підтверджуються Рішенням про затвердження висновку щодо доцільності визначення місця проживання дітей з батьком від 22.09.2022 року, складеним начальником Служби у справах дітей Іллінецької міської ради Падурою А.А., характеристиками із Іллінецького ліцею №3. Іллінецького ліцею №1. Згідно судового наказу по справі №131/1491/18 від 02.10.2018 року із [PERSON] стягувалися аліменти на утримання дітей, також згідно рішення суду по справі № 131/1108/20 від 13.10.2020 року про стягнення неустойки (пені), (копії додаються) у [PERSON] постійно була заборгованість по аліментах, що підтверджують розрахунки по заборгованості. Фактично не бравши участі у житії своїх дітей, відповідач не робить цього і зараз, абсолютно не цікавляться життям, навчанням, станом здоров`я дітей, не намагається встановити із ними хоч якісь контакти та налагодити стосунки. Відповідач своїх обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дітей до досягнення повноліття, не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій. спрямованих на їх виконання. Таким чином, виходячи з того, що відповідач не забезпечує харчування, медичного догляду, навчання, піклування про дітей, позивач вважає, що є всі підстави для позбавлення її батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження. [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та дату судового розгляду, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Представник Служби у справах дітей Іллінецької міської ради Вінницького району Вінницької області, подала до суду заяву в якій висновок органу опіки і піклування підтримує у повному обсязі. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши представлені докази приходить до слідуючого висновку. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом установлено, що згідно свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] (а.с. 7), [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] (а.с. 9) та [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] (а.с. 10), їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . Зі змісту свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.15) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Відповідно рішення про затвердження висновку щодо доцільності визначення місця проживання дітей з батьком від 22.09.2022 року, складеним начальником Служби у справах дітей Іллінецької міської ради Падурою А.А., та характеристик із Іллінецького ліцею №3, Іллінецького ліцею №1 визначено місце проживання дітей разом з батьком [PERSON] (а.с. 19). Згідно судового наказу по справі №131/1491/18 від 02.10.2018 року із [PERSON] стягувалися аліменти на утримання дітей (а.с. 20). Відповідно рішення суду по справі № 131/1108/20 від 13.10.2020 року про стягнення неустойки (пені), у відповідача постійно була заборгованість по аліментах (21-24), що також підтверджують розрахунки по заборгованості, видані Старшим державним виконавцем Немирівського РВ ДВС (а.с. 25-26). Згідно змісту висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Іллінецької міської ради Вінницької області від 16 березня 2023 року № 66 служба у справах дітей вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є доцільним та відповідає інтересам дітей. Згідно ст.164 СК України, батько і мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В свою чергу, відповідач будь-яких заперечень по суті позовних вимог суду не надала, своєї участі у судових засіданнях не забезпечила, що додатково підтверджує небажання приймати участь у житті свого сина. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки зібрані у справі докази свідчать про те, що відповідач, протягом тривалого часу не приділяє належної уваги розвитку свого сина та свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується із сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення та не створює умов для отримання належної освіти. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачем [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, остання не бере участі у вихованні та утриманні дітей, не піклується про їх фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від них, виявляє байдужість до власних дітей та взагалі самоусунулася і не спілкується з дітьми, тому суд приходить до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Щодо вимоги позивача про позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином враховуючи, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] не досягли чотирнадцятирічного віку, вимога задоволенню не підлягає. Суд відмічає, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до статті 169 СК України, відповідач, у разі зміни поведінки, способу життя та обставин, що були підставою для позбавлення її батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн. (а.с.1). Таким чином, на підставі ст. ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було. На підставі викладеного,

Outcome: partial