Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

15.09.2021 року позивач звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона народилася в м. Новолинськ Волинської області. Зареєстрована за адресою [ADDRESS] . На даний час взята на облік внутрішньо переміщеної особи [ADDRESS] . [INFO] померла її мати - [PERSON] про, що Гірницьким відділом Державної реєстрації актів цивільного стану ресєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області здійснено відповідний актовий запис №724 від 01.07.2013 року. Її мати [PERSON] мала у власності майно (земельну ділянку) яку успадкувала згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.2001 року зареєстровано в реєстрі (2-1894)2-1594.Згідно до заповіту який було складеномоєю матірью [PERSON] земельну ділянку яка була її приватною власністю заповіла мені [PERSON] [INFO] . Після сметрі матері вона звернулася до приватного нотаріуса Яблоновської М.О. ( [ADDRESS] ) із заявою про відкриття спадкової справи після сметрі [PERSON] . 08.01.2014 році приватний нотаріус Яблоновської М.О., видала їй Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №36273186 згідно до якого було внесено реєстраційний запис та зареєстровано спадкову справу у реєстрі за №55574219. 13.07.2021 року в.о. президента України Олександр Турчинов оголосив про початок Антитерористичної операції на териорії Донецької області (в тому числі Макіївці Донецької області). АТ операція тривала з 14 квітня 2014 року до 30 квітня 2018 року. Після АТО на сході України була введена операція Об`єднаних сил (ООС), яка дія посьогоднішній день. Зверувшись з письмовою заявою до Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків), в червні 2021 року в червні вона отримала письмову відповідь (роз`яснення) про те, що «Відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 02.08.2016 року №300/2 «Про припинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Макіївського міського нотаріального округу Яблонської М.О», нотаріальну діяльність [PERSON] , припинено з 02.08.2016 року, у зв`язку із анулюванням наказу Міністерства юстиції України від 24.08.2016 року № 1755/5 свідоцтва про право на занаття нотаріальною діяльністю від 20.08.2009 року № 7681, виданого останній. Пунк 4 вищевказаного наказу зобов`язує приватного нотаріуса Яблонську М.О., передати справи нотаріальних документів на зберігання до Донецької обласної державної нотаріального архіву після закінчення антитерористичної операції (АТО). До цього часу архів перебуває на відповідльному зберіганні [PERSON] . Також їй роз`яснено, що вона має право звернутися до Другої донецької міської державної нотаріальної контори яка переміщена до м. Селидове Донецької області для отримання відповідної Постанови для звернення до суду для захисту своїх законних прав. В липні 2021 року вона звернулася до [PERSON] державного нотаріуса Другої донецької міської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом післ смерті [PERSON] яка померла [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.07.2021 року державний нотаріус Другої донецької міської державної нотаріальної контори Кучеренко О.Л. відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (кадастровий номер: 1222981000:02:001:0878) яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, Дмитрівська сільська рада, наданна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, якізалишилися після сметрі [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до ст.ст.1216. 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки». За положеннями ст.ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В п.23,24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті, та у зв`язку з тією ситуацією яка склалася з тимчасово окупованою териорією на сході я вимушена звурнутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд, позов задовольнити. Від Завідувача Другої донецької міської нотаріальної контори Кучеренко О.Л. надійшла заява, в якій вона просить суд розглядати справу без участі їхнього представника. Додатково зазначила, що відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" - нотаріуси не є заінтересованими особами. У судовому засіданні представник Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиці (м. Харків) Вірченко Ю.М. просив у задволенні позву відмовити та зазначив, що їх установа не є належним відповідачем. Вважає, що належним відповідачем має бути територіальна громада. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, третя особи. Відповідно до ст..46 ЦПК України здатність мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Відповідно до ст..48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи. Судом встановлено, що відповідачем по справі зазначено Другу донецьку міську державну нотаріальну контору та Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків). Проте, як було роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК України). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. У спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 51 ЦПК України. Так, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позоіом, суд до закінчення підготовчого провадження за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Враховуючи вказані обставини, та те, що позивачем не подано клопотання про заміну неналежного відповідача по справі, а діючим цивільним законодавством не передбачено можливості заміни відповідача за ініціативою суду, суд вважає за необхідне у задоволені позовних вимог відмовити.

Outcome: dismissed