Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем і знаходяться на його утриманні, що відповідає їх інтересам, оскільки проживають в квартирі матері позивача, мають окремі кімнати і всі необхідні умови для проживання і навчання. Відповідач неодноразово зверталася до дітей з проханням поїхати жити з нею, але діти цього не бажають. Жодної матеріальної участі у житті дітей відповідач не приймає, їхнім життям майже не цікавиться, що свідчить про її небажання з ними спідкуватися і піклуватися про дітей. Оскільки догляд за дітьми, їх харчування і лікування потребує значних матеріальних затрат, коштів у відповідача на це не вистачає. Відповідач є працездатною, працює, інших утриманців не має, що свідчить про її змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача завчасно надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач завчасно надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнає. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази у справі. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах 25 липня 2006 року і розірвання шлюбу підтверджується копією рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року. Копіями свідоцтв про народження підтверджується факт того, що від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з копії акту, затвердженого начальником СМКП «ЖЕК-2» від 24 листопада 2022 року діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібюностей, поважати гідність дитини, госувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд також керується вимогами ч.8 ст.7 СК України, де зазначено, що сімейні відносини мають регулюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, а також вимоги ч.9 ст.7 СК України, тобто враховує вимоги справедливості та розумності. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що відповідач повинна надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей і розмір цієї допомоги повинен складати 1/4 частина усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки позивач від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнений, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved