Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" про визнання застави припиненою, в якому просив визнати припиненим договір застави (транспортних засобів) від 23.08.2013, який укладено між [PERSON] та ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК", посвідчений привтаним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С., та зареєстрований в реєстрі за №1566; визнати припиненою державну реєстрацію застави автомобіля Hyndai Sonata, 2012 року випуску, колір сірий, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який виступав в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №002/08/2013/251 від 23.08.2013 року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 23.08.2013 між ним та ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" було укладено кредитний договір №002/08/2013/251. Відповідно до умов договору ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" зобов`язується надати [PERSON] грошові кошти в смі 225 100 грн до 22.08.2016 з метою придбання автомобіля Hyndai Sonata, 2012 року випуску, колір сірий, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 9,5% річних в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Цього ж дня між позивачем та відповідачем було укладено договір застави (транспортних засобів), який було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С., та зареєстрований в реєстрі за №1566, відповідного до цього договору кредит було забезпечено заставою у вигляді автомобіля Hyndai Sonata, 2012 року випуску, колір сірий, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . У зв`язку з невиконанням умов договору у [PERSON] станом на 23.06.2016 виникла заборгованість у розмірі 133953,90 грн. 02.09.2016 ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення в солідарному порядку суми заборгованості за кредитним договором №002/08/2013/251 від 23.08.2013 у розмірі 133 953,90 грн. Декілька разів протягом судового розгляду позовні вимоги уточнювалися та 29.10.2018 представник позивача надав до суду останню заяву про збільшення позовних вимог, згідно з якою просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором станом на 11.09.2018 у розмірі 189 379,46 грн, з яких строкова заборгованість за кредитом - 0,00 грн, прострочена заборгованість за кредитом - 114514,83 грн, поточна заборгованість за відсотками - 0,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками - 74864,63 грн. 01.04.2019 Заводським районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення, яке набрало законної сили 14.05.2019, про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ "УКРГАЗБАНК" заборгованість за кредитним договором №002/08/2013/251 від 23.08.2013 у розмірі 189379,46 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 114 514,83 грн, прострочена заборгованість по відсоткам - 74 864,63 грн. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ "УКРГАЗБАНК" витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1420,35 грн з кожного. Звернення до суду за стягненням заборгованості відбулося після закінчення строку дії кредитного договору, тобто після 22.08.2016, а отже встановлена фактична сума зобов`язання за кредитним договором. Позивач вказує, що зазначене рішення суду виконано 29.03.2021, що підтверджується відповідними квитанціями та випискою з кредитного рахунку [PERSON] , тому на теперішній час заборгованість за кредитним договором №002/08/2013/251 від 23.08.2013 відсутня. Вважає, що право застави рухомого майна, а саме: автомобіля Hyndai Sonata, 2012 року випуску, колір сірий, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] припинилось через припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Позивач 06.04.2021 звернувся до відповідача засобами поштового зв`язку із заявою про реєстрацію припинення застави, однак 14.05.2021 за вих. №124/17727/2021 отримав відповідь про неможливість задоволення його заяви та реєстрації припинення застави вказаного автомобіля. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Нехорошев О.В. підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. В подальшому позивач та його представник не з`явилися до судового засідання, позивач в заяві від 18.01.2023 просив справу розглядати без його участі. Представник відповідача - Нестрижена С.Б. в судовому засіданні не визнала позовні вимоги, поислаючись на наявність у позивача залишку кредитної заборгованості в розмірі 8 611,36 грн згідно з рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.04.2019 по справі № 487/4421/16-ц, що є підставою для відмови в задоволені позову, у зв`язку з невиконанням в повному обсязі зазначеного рішення суду. В клопотанні від 21.12.22 просила подальший розгляд справи здійснувати без участі представника відповідача, зазначивши, що 31.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В. було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №487/4421/16-ц, виданого 15.05.2019 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь АБ "УКРГАЗБАНК" заборгованості за кредитним договором №002/08/2013/251від 23 серпня 2013 в розмірі 189 37946 грн та витрат по сплаті судового збору в розмірі по 1420,35 грн з кожного, у зв`язку з погашенням заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі солідарним боржником [PERSON] . Крім того, в заяві від 02.02.2023 повідомила суд про перебування на розгляді в Заводському районному суді м. Миколаєва справи №487/448/23 за позовом АБ "УКРГАЗБАНК" про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №002/08/2013/251 від 23 серпня 2013, в порядку ст. 625 ЦК України. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до положень ст. 12, ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1ст. 80 ЦПК України). Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 23.08.2013 між [PERSON] та ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" було укладено кредитний договір №002/08/2013/251. Відповідно до умов договору банк надає позичальнику кредит у сумі 225 100,00 грн на придбання автомобіля марки Hyndai модель Sonata 2.4 Style A/T 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER] , який буде використовуватися в особистих та сімейних цілях. Кредит надається з 23 серпня 2013 по 22 серпня 2016. Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 22 серпня 2016 та у порядку, передбаченому цим договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений за домовленістю сторін на підставі додаткової угоди до цього договору або достроково, відповідно до умов цього договору. Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами за весь строк фактичного користування кредитом: за користування кредитними коштами у межах строку користування процентна ставка встановлюється у розмірі 9,5% річних; за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 25% річних. Сторони домовились, що у разі порушення позичальником будь-якого або декількох зобов`язань, встановлених п.п. 4.3.6-4.3.9 цього договору: з першого дня місяця наступного за місяцем виявлення банком порушення до закінчення строку кредитування, визначеного у п. 1.3.1 цього договору, процентна ставка за користування кредитними коштами у межах строку кредитування встановлюється у розмірі 20% річних; процентна ставка за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість) залишається без змін та відповідає п. 1.4.2 цього договору. 23.08.2013 в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір застави (транспортних засобів), відповідно до п. 2.1. якого предметом застави є автомобіль марки Hyndai модель Sonata 2.4 Style A/T 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER] . Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.04.2019 стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ "УКРГАЗБАНК" заборгованість за кредитним договором №002/08/2013/251 від 23.08.2013 у розмірі 189 379,46 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 114 514,83 грн; прострочена заборгованість по відсоткам - 74 864,63 грн. Дане рішення набрало законної сили та 15.05.2019 року видано виконавчий лист №487/4421/16-ц. [PERSON] з заявою від 06.04.2021 звернувся до ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" про реєстрацію припинення застави. Листом №124/17727/2021 від 14.05.2021 [PERSON] повідомлено про те, що за кредитним договором №002/08/2013/251 від 23.08.2013 ним не виконано зобов`язання в повному обсязі, а тому відсутні підстави для зняття обтяження з заставного рухомого майна Hyndai Sonata, 2012 року випуску, VIN [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В. від 31.01.2022 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №487/4421/16-ц (боржник [PERSON] ) закінчено на підставі п.9 ч.І ст.39 та ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із виконанням рішення суду у повному обсязі, заборгованість за виконавчим документом погашена в повному обсязі солідарним боржником [PERSON] (ВП №67990277). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В. від 31.01.2022 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №487/4421/16-ц (боржник [PERSON] ) закінчено на підставі п.9 ч.І ст.39 та ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із виконанням рішення суду у повному обсязі (ВП №67989530). Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання. Підстави припинення застави визначено у статті 28 Закону України «Про заставу». Зокрема, застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. У частині першій статті 598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ст. 509 ЦК України у зобов`язальних відносинах суб`єктивним правом кредитора є право одержати від боржника належного виконання його обов`язку. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування позикодавцеві грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.03.2018 року у справі № 305/1293/16-ц, наявність судового рішення про стягнення поточної заборгованості за кредитним договором, яке не виконано боржником належним чином чи виконано із простроченням, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не припиняє зобов`язань в цілому і не позбавляє кредитора права на стягнення інших передбачених договором платежів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до заяви ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" від 02.02.2023, на теперішній час на розгляді в Заводському районному суді м. Миколаєва знаходиться справа №487/448/23 за позовною заявою АБ "УКРГАЗБАНК" про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АБ "УКРГАЗБАНК" заборгованості за кредитним договором №002/08/2013/251 від 23 серпня 2013, в порядку ст. 625 ЦК України. Суд вважає, що основне зобов`язання, що виникло на підставі договору (кредитний договір №002/08/2013/251 від 23 серпня 2013), виконання якого забезпечене договором застави автомобіля (договір застави від 23.08.2013), та зобов`язання, що виникло на підставі закону (ст.625 ЦК України), не є одним і тим самим зобов`язанням. Правова природа цих зобов`язань різна: в першому випадку зобов`язання виникло на підставі договору, а в другому випадку зобов`язання виникло на підставі закону. Тобто за своєю суттю це два різних грошових зобов`язання. Як вбачається зі змісту договору застави від 23.08.2013 року, даний договір укладений на забезпечення виконання зобов`язання (основне зобов`язання) саме за кредитним договором №002/08/2013/251 від 23 серпня 2013. Даним договором застави не забезпечується зобов`язання, що виникло між сторонами не на підставі кредитного договору, а на підставі закону (ст.625 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання. Відповідно до п.1 ч.І ст.28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Оскільки на даний час у позивача перед відповідачем не має жодного зобов`язання за кредитним договором №002/08/2013/251 від 23 серпня 2013 (сплата тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, передбаченими договором), то основне зобов`язання за кредитним договором є припиненим його повним виконанням, а отже є припиненою і застава, що забезпечувала його виконання. Виникнення у позивача нового зобов`язання перед відповідачем (зобов`язання що виникло на підставі ст.625 ЦК України), що не забезпечене заставою, не дає право відповідачу зберігати заставу, що існувала на виконання іншого грошового зобов`язання. Відтак, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved