Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

В квітні 2018 року позивач Департаменту патрульної поліції звернувся до Подільського районного суду м.Києва із позовною заявою, в якій просить визнати стягнути з відповідача [PERSON] відшкодування завданого внаслідок ДТП матеріального збитку в розмірі 300 791,55 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 04.08.2016 р. о 02.22 год. на перехресті вулиць Межигірська - Оленівська у м. Києві водій автомобіля Шевролє Круз, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , під час руху не був уважним, не врахував дорожню обстановку безпечну швидкість руху при увімкненні сигналу світлофора, що дозволяє рух, не надав дорогу автомобілю Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував поліцейський УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції Нечипорук Т.І., що завершував рух через перехрестя, внаслідок чого сталося зіткнення. Від удару автомобіль Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] , відкинуло у бік, що призвело до наїзду до перешкоду. Обидва автомобіля отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив підпункт «б» п. 2.3, п.п. 12.1, 16.5 ПДР, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306. Водночас водій автомобіля Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] не врахував дорожню обстановку під час подання світлофором сигналу, що забороняє рух, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) та не забезпечив безпеку дорожнього руху внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Шевроле Круз, реєстраційний номер [NUMBER] , чим порушив пункти 8.10,12.1 правил. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 14.06.2017 р. у справі № 758/1821/17, що набрала законної сили 10.07.2017, водіїв зазначених вище транспортних засобів [PERSON] і [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Шевролє Круз, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 04.08.2016 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес», що підтверджується страховим полісом серії АК № 4671079 . Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становила 100 000, 00 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 04.08.2017 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», що підтверджується страховим полісом серії А1 № 8921600. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становила 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. Власником автомобіля Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] є Департамент патрульної поліції. Відтак, зазначена дорожньо-транспортна пригода є страховим випадком, яка встановила для страховиків позивача та відповідача обов`язок відшкодувати у межах страхових сум, зазначених у страхових полісах, у встановленому законом порядку оцінену шкоду, заподіяну майну. 02.10.2017 р. страховиком відповідача - ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» - прийнято рішення про виплату Департаменту патрульної поліції страхового відшкодування внаслідок настання. 09.10.2017 р. на рахунок Департаменту патрульної поліції від ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» надійшли грошові кошти в розмірі 75 387,36 грн, в якості страхового відшкодування. Однак виплаченого страховиком відповідача страхового відшкодування у розмірі 75 387,36 грн, недостатньо до повного покриття завданого збитку. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілем Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок зазначеної ДТП, державним науково-дослідним експериментально-криміналістичним центром МВС України проведено експертне автотоварознавче дослідження. Відповідно до висновку експертного дослідження від 09.03.2017 р. № 19/12-3/98 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] , на момент проведення дослідження становить 376 178,91 грн (348 873,16 грн вартість відновлюваного ремонту + 27 305,75 грн величина втрати товарної вартості). Таким чином, різниця фактичним розміром шкоди і страхового відшкодування становить 300 791,55 грн (376 178,91-75 387,36=300 791,55). Ухвалою суду від 10.04.2018 р. провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду позовного провадження (суддею Войтенко Т.В.). Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що цивільна-правова відповідальність власника автомобіля Шевролє Круз, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 04.08.2016 р. була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес», що підтверджується страховим полісом серії АК №4671079. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становила 100 000 грн. 00 коп. Цивільна-правова відповідальність власника автомобіля Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 04.08.2017 року була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Асенал Страхування», що підтверджується страховим полісом серії АІ №8921600. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становила 50 000 грн. 00 коп., франшиза - 0,00 грн. Власником автомобіля Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] є Департамент патрульної поліції. Оскільки, відповідно до експертного дослідження Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центра МВС України від 09.03.2017 р. № 19/12-3/98 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] , на момент проведення дослідження становить 376 178,91 грн, а ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» сплатила в сумі 75 387,36 грн. Вважає, що страхова компанія не доплатила (100 00,0 ( страхова сума) - 75 387,36 грн (виплачена суму матеріальної шкоди) = 24 612,64 грн. Тобто 24 612,64 грн у зв`язку із тим, що цивільно правова відповідальність на момент настання ДТП була застрахована [PERSON] . Отже, відповідачем застраховано свою відповідальність в межах 100 000,0 грн, тому суму 24 612,64 грн., недоплачена позивачу в результаті ДТП, покривається лімітом страхового відшкодування, а відповідно вона повинна бути покладена саме на страхову компанію, яка взяла на себе зобов`язання по відшкодуванню шкоди, завданої позивачу. Крім того, відповідач не згодний з експертним дослідженням, в якому була визначена вартість матеріальної шкоди в грошовій сумі 376 178,91 грн. Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому сторона позивача заперечувала проти доводів відповідача та просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що оскільки кошти страхового відшкодування були перераховані страховиком безпосередньо на рахунок Департаменту патрульної поліції, що підтверджується випискою по рахунку, сума страхового відшкодування була зменшена на суму податку на додану вартість. Зазначає, що отримати доплату в розмірі, що не перевищує суму податку на додану вартість, неможливо, оскільки пошкоджений внаслідок ДТП службовий автомобіль Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] , невідремонтований у зв`язку з недостатністю коштів виплаченого страхового відшкодування необхідних для повного відновлюваного ремонту зазначеного автомобіля. Відтак, страховик своє зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування в межах зазначеної у страховому полісі серії АК № 4671079 страхової суми виконав. Отже, на підставі ст. 1194 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Крім того, відповідач просить залучити ПрАТ Страхова компанія «Юнівес» в якості відповідача, але сторона позивача вважає, що підстави для залучення відсутні оскільки страховик виконав своє зобов`язання. Представником відповідача - адвокатом Гайдамаченко Т.П. подано заперечення на позовну заяву, в яких просила у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі, та які є аналогічні відзиву. В судовому засіданні 05.02.2019 р. залучено в якості третьої особи - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес». Ухвалою суду від 27.05.2019 р. (суддею Войтенко Т.В.) призначено судову автотехнічну експертизу та провадження у справі було зупинене. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 23.06.2020 р. дана справа розподілена на суддю Ларіонову Н.М. До суду матеріали справи повернуті експертною установою разом з висновком експерта за результатами проведення експертизи № 21981/19-52 від 12.06.2020 р. Ухвалою від 24.06.2020 р. поновлено провадження у справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, подав відзив на позовну заяву. Третя особа-1, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заяв по суті справи та з процесуальних питань не подавав. Представник третьої особи-2, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заяв по суті справи та з процесуальних питань не подавав Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 04.08.2016 р. о 02.22 год. на перехресті вулиць Межигірська - Оленівська у м. Києві водій автомобіля Шевролє Круз, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , під час руху не був уважним, не врахував дорожню обстановку безпечну швидкість руху при увімкненні сигналу світлофора, що дозволяє рух, не надав дорогу автомобілю Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував поліцейський УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції Нечипорук Т.І., що завершував рух через перехрестя, внаслідок чого сталося зіткнення. Від удару автомобіль Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] , відкинуло у бік, що призвело до наїзду до перешкоду. Обидва автомобіля отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив підпункт «б» п. 2.3, п.п. 12.1, 16.5 ПДР, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306. Водночас водій автомобіля Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] не врахував дорожню обстановку під час подання світлофором сигналу, що забороняє рух, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) та не забезпечив безпеку дорожнього руху внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Шевроле Круз, реєстраційний номер [NUMBER] , чим порушив пункти 8.10,12.1 правил. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року у справі № 758/1821/17 визнано винним [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Визнано винним [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків надати неможливо у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків надати неможливо за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Шевролє Круз, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 04.08.2016 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес», що підтверджується страховим полісом серії АК № 4671079 . Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становила 100 000, 00 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 04.08.2017 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», що підтверджується страховим полісом серії А1 № 8921600. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становила 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. Власником автомобіля Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] є Департамент патрульної поліції. Відповідно до висновку експерта № 19/12-3/98 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2014 року виготовлення, який належить Департаменту патрульної поліції МВС України, становить 376 178,91 грн. 02.10.2017 р. страховиком відповідача - ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» - прийнято рішення про виплату Департаменту патрульної поліції страхового відшкодування внаслідок настання, що підтверджується листом № 17/10/02-43 ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес». 09.10.2017 р. на рахунок Департаменту патрульної поліції від ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» надійшли грошові кошти в розмірі 75 387,36 грн, в якості страхового відшкодування, що підтверджується випискою з рахунку. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Так, зокрема, відповідно до п.38.2.1. ст. 38 даного Закону страховик після сплати страхового відшкодування має правоподати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених упункті 13.1 статті 13 цього Закону. Приписами ч.2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 38-1.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених п. 13.2 ст.13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний, зокрема, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Так, зокрема, відповідно до п.38.2.1. ст. 38 даного Закону страховик після сплати страхового відшкодування має правоподати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Як вбачається з висновку експерта № 21981/19-52 від 12.06.2020 р., що за умови, що перед ДТП автомобіль Шевроле під керуванням водія [PERSON] виїжджав на перехрестя на зелений (дозволяючий) сигнал відповідного світлофора, вирішити питання, чи мав у даній дорожній обстановці водій автомобіля Шевроле [PERSON] технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем Тойота у порядку виконання вимог п.12.3 ПДР, з причини відсутності вихідних даних - не видається за можливе. У даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій автомобіля Тойота [PERSON] мав технічну можливість попередити дане зіткнення шляхом виконання вимог п.8.7.3.е). ПДР. Крім того, за умови, що перед ДТП автомобіль Тойота під керуванням водія [PERSON] виїжджав на перехрестя на зелений (дозволяючий) сигнал відповідного світлофора, у даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій автомобіля Шевроле [PERSON] мав технічну можливість попередити дане зіткнення шляхом виконання вимог п.8.7.3.е). ПДР. Вирішити питання, чи мав у даній дорожній обстановці водій автомобіля Тойота [PERSON] технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем Шевроле у порядку виконання вимог п.12.3 ПДР, з причини відсутності вихідних даних - не видається за можливе. Крім того, щодо висновку експерта, наданого позивачем, механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначаються Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) далі - Методика). Відповідно до п. 7.2. Методики, основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ, є порівняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередненими ціновими даними КТЗ, які були відчужені в Україні згідно з умовами, що відповідають змісту і поняттю "ринкова вартість". Використання зарубіжної довідкової літератури допускається у разі відсутності потрібної інформації у вітчизняних довідниках. Вартість КТЗ, яка наведена в іноземній валюті, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ на дату оцінки. Основним методом у межах порівняльного підходу є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ. Відповідно до п. 7.12 Методики, для визначення вартості КТЗ, його складників, а також для складання калькуляції відновлювального ремонту у виняткових випадках (за відсутності необхідних довідкових даних) допускається використання відповідних вартісних даних аналогічних КТЗ. Згідно з п. 1.6. Методики визначено, що колісний транспортний засіб ідентичний - КТЗ, основні ознаки і параметри якого (виробник, країна походження, тип, модель, конструкція привода тягових коліс, тип та робочий об`єм двигуна, тип коробки передач та інших складників силової передачі, габаритні розміри, рік виготовлення, технічні характеристики) відповідають ознакам конкретного КТЗ. Розбіжності можуть стосуватися комплектності та укомплектованості КТЗ, пробігу та технічного стану. Тобто, для обґрунтованого проведення оцінки КТЗ експерт (оцінювач) повинен брати до розрахунку дані ідентичного транспортного засобу тому, щодо якого проводиться оцінка. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18) позивач (потерпілий), хоча і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачами, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (див. висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 6-927цс16). Тому Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про застосування до спірних правовідносин частини другої статті 625 ЦК України. Приписами ч.2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове, відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування) коефіцієнта фізичного зносу)та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 22 ЦК України збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищення або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахункового порядку, встановленому законодавством. Крім того, оскільки кошти страхового відшкодування були перераховані страховиком безпосередньо на рахунок Департаменту патрульної поліції, що підтверджується випискою по рахунку, сума страхового відшкодування була зменшена на суму податку на додану вартість. Зазначає, що отримати доплату в розмірі, що не перевищує суму податку на додану вартість, неможливо, оскільки пошкоджений внаслідок ДТП службовий автомобіль Тойота Пріус, реєстраційний номер [NUMBER] , невідремонтований у зв`язку з недостатністю коштів виплаченого страхового відшкодування необхідних для повного відновлюваного ремонту зазначеного автомобіля. Відтак, страховик своє зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування в межах зазначеної у страховому полісі серії АК № 4671079 страхової суми виконав. Таким чином, суд проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позивач виконав покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини відповідача, а тому до позивача, як до страховика перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки у вигляді виплаченого відшкодування в розмірі 150 395,78 грн. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки є заснованими на законі, обґрунтованими та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову в розмірі 1 503, 96 грн., підтверджений платіжним дорученням. На підставі викладеного, ст.ст.22, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 6, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 20, 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: partial