Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

В лютому 2023 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги мотивувала тим, що 22.11.2001 між її чоловіком [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу гаражу № [NUMBER] , розташованого в АГК «[INFO]» в м. Миколаєві. Вказаний договір був зареєстрований на ТУБ «Недвижимость-С», всі умови договору сторонами були виконані в повному обсязі. [INFO] чоловік позивача [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належного йому на праві власності гаражу. Проте позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права, оскільки договір купівлі-продажу не було посвідчено нотаріально. Так, на теперішній час позивач намагається оформити спадщину після смерті свого чоловіка, проте 06.02.2023 отримала від приватного нотаріуса ММНО Ягужинської К.Т. роз`яснення, згідно якого оскільки договір № 66 купівлі-продажу гаражу № [NUMBER] , розташованого в АГК «[INFO]» в м. Миколаєві не відповідає вимогам цивільного законодавства, тому він підлягає визнанню дійсним в судовому порядку. Посилаючись на те, що відсутність нотаріального посвідчення договору перешкоджає позивачу оформити спадщину після смерті свого чоловіка, [PERSON] просила визнати його дійсним у судовому порядку. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.03.2023 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі; витребувано у ПН ММНО Ягужинської К.Т. копію спадкової справи № 11/2023 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; витребувано у КП «ММБТІ» інформацію в формі довідки чи був зареєстрований договір купівлі-продажу № 66 від 22.11.2001 щодо купівлі-продажу гаражу № [NUMBER] , розташованого в АГК «[INFO]». 06.03.2023 на адресу суду від ПН ММНО Ягужинської К.Т. надійшла запитувана копія спадкової справи. 22.03.2023 на адресу суду від КП «ММБТІ» надійшла запитувана інформація. Сторони повідомлені про розгляд справи належним чином (а.с.52). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, від неї 27.03.2023 надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила залишити судові витрати за собою та розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи ТУБ «Недвижимость-С» в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. Відповідач правом на подачу відзиву не скористався, проте від нього 27.03.2023 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що претензій до нового власника гаража № [NUMBER] , розташованого в автокооперативі «[INFO]» не має. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 22.11.2001 між чоловіком позивача - [PERSON] як покупцем та [PERSON] , від імені якого за дорученням діяв [PERSON] , як продавцем, був укладений договір купівлі-продажу гаражу № [NUMBER] , розташованого в АГК «[INFO]» в м. Миколаєві (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.12.2022, [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] (а.с.6, 9, 13). Згідно копії спадкової справи № 11/2023, витребуваної на запит суду, позивач 02.02.2023 звернулась до приватного нотаріуса ММНО Ягужинської К.Т. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.28), проте 06.02.2023 отримала від нотаріуса роз`яснення, згідно якого оскільки договір № 66 купівлі-продажу гаражу № [NUMBER] , розташованого в АГК «[INFO]» в м. Миколаєві не відповідає вимогам цивільного законодавства, позивачу необхідно звернутись до суду для визнання його дійсним (а.с.12). Договір купівлі-продажу підписаний покупцем [PERSON] та продавцем [PERSON] , від імені якого діяв за дорученням [PERSON] власноручно (а.с.5). На теперішній час ніхто із сторін цього договору вимог щодо порушення їх прав не заявив (а.с.46). Після укладання договору купівлі-продажу гаражу покупцем було зареєстровано право власності в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», яке на час виникнення спірних правовідносин мав повноваження реєстраційного органу. Так, з довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 16.03.2023 № 187 вбачається, що станом на 28.12.2012 право власності на гараж № [NUMBER] , розташований в АГК «[INFO]» в м. Миколаєві на підставі договору купівлі-продажу № 66 від 22.11.2001, укладеного на ТУБ «Недвижимость-С», зареєстровано в БТІ 26.11.2001 (а.с.42). Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 17.04.2002, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно із ст. 225 ЦК УРСР право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми. Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати свої спадкові права щодо отримання спадщини після смерті свого чоловіка, який був покупцем у договорі № 66 від 22.11.2001, оскільки договір купівлі-продажу гаражу не було посвідчено нотаріально. З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу гаражу його сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права відносно нерухомого майна, договір виконано повністю, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. У заяві від 27.03.2023 позивач просить витрати зі сплати судового збору з відповідача не стягувати (залишити за собою), у зв`язку з чим,

Outcome: approved