Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (далі - КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР) пред`явило в суд позов до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 37 264,18 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення тепловою енергією житла за адресою: [ADDRESS] , яке займає [PERSON] КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення тепловою енергією житла, яке займає відповідач. [PERSON] користується послугами з централізованого опалення, однак, передбачених законом обов`язків щодо оплати за ці послуги належно не виконує, внаслідок чого за період з 01.02.2016 по 01.08.2022 у неї наявна заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії у розмірі 37 264,18 гривень. Добровільно відповідач відмовляється сплатити борг. З цих підстав просить позов задовольнити, стягнути із відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 37 264,18 гривень та понесені судові витрати по справі в розмірі 2481 гривень сплаченого судового збору. Ухвалою судді від 16.01.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача подала суду заяву про зменшення суми позовних вимог на 720,00 грн та просить стягнути із [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в сумі 36 544,18 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Як убачається з списку мешканців, які знялися і зареєструвались по ПП «Загребелля» станом на 01.11.2020 по 30.11.2020 від 02.12.2020 №99, [PERSON] , [INFO] , 10.11.2020 знята з реєстрації за адресою [ADDRESS] . Позивач КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення тепловою енергією зазначеного житла, у якому проживала відповідач [PERSON] , вказане підтверджується копією договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 24.05.2007, обліковий код споживача (особовий рахунок) [NUMBER] . Постановою національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 за №1171 затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення. Згідно з актами подачі теплоносія на ввід внутрішньобудинкової системи опалення будинку від 22.10.2018, 30.10.2019, 16.10.2020, 22.10.2022 проведено запуск системи опалення в житлові будинки, в тому числі за адресою: [ADDRESS] . Як убачається із виписки з особового рахунку про заборгованість за централізоване опалення та постачання гарячої води, наданої [PERSON] (о/р [NUMBER]) КПТМ «ТМТКЕ», від 25.08.2022, відповідач не проводила оплату за спожиту теплову енергію, внаслідок чого за період з 01.02.2019 по 01.07.2022 утворилася заборгованість у розмірі 37 264,18 грн. З письмового повідомлення від 16.06.2022 за №2383/17/146, вбачається, що Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради повідомило [PERSON] про наявність заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання та необхідність її сплати протягом 15 днів. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами частин першої та третьої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13). Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом установлено, що позивач здійснює забезпечення помешкання відповідача теплопостачанням, у тому числі надавав послуги з централізованого опалення в період з 01.02.2019 по 01.08.2022. Відповідач не вносила плату за спожиті послуги, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за вказаний період у розмірі 37 264 грн 18 коп. В подальшому представник позивача подала суду заяву про зменшення суми позовних вимог на 720 гривень та просила стягнути із [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в сумі 36 544,18 гривень. За таких обставин суд приходить до переконання, що має місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача [PERSON] в користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради заборгованості по оплаті за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 36 544,18 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 2841 грн. Відтак, з урахуванням вказаних норм закону, ураховуючи, що відповідач [PERSON] є особою з 2 групою інвалідності та звільнена від сплати судового збору, такий судовий збір необхідно компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved