Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини\~ від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для\~ дитини відповідного віку. Свій позов позивач мотивувала тим, що сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка народилася у неї під час її перебування у цивільному шлюбі із відповідачем. Батьком цієї дитини є відповідач. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини, в зв`язку з чим позивач і звернулася до суду. Посилається на те, що відповідач є фізично здоровим, спроможним виплачувати аліменти на утримання спільної доньки у заявленому нею розмірі. Ухвалою суду від 15.02.2023 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 07.03.2023 визнано обов`язковою явку позивача у судове засідання для дачі особистих пояснень. Позивач з`явилася у судове засідання та надала пояснення, згідно яких її спільна із відповідачем неповнолітня донька [PERSON] проживає з нею і перебуває на її утриманні, а її мати та батько допомагають у догляді за її дітьми. Відповідач у судове засідання з`явився, позов визнав частково та пояснив що готовий плати аліменти у мінімальному розмірі на утримання доньки [PERSON] . На даний час він офіційно не працевлаштований, джерелом доходів є власне господарство, має іншу сім`ю, в якій є малолітня дитина. Має у власності автомобіль «Нива» та будинок площею більше 100 кв.м. Аліменти на інших дітей не сплачує. Його мати і батько пенсіонери, отримують пенсію. З ним разом проживає його бабуся [PERSON] , 1931 року народження, яка отримує пенсію у розмірі 4300,00 грн. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05.05.2009 року Стеблівською селищною радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с.4). Згідно вказаного свідоцтва про народження батьками дитини є позивач та відповідач у справі, що розглядається судом. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27.09.2022 року, після державної реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно довідки про склад сім`ї, виданої 20.01.2023 року виконавчим комітетом Стеблівської селищної ради за №26, вбачається, що позивач разом із донькою [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . До складу сім`ї позивача також входять її батьки та ще дві її неповнолітні доньки (а.с. 9). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12.07.2022 року Корсунь-Шевченківським відділом ДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідач з 12.07.2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (а.с.21). У нього від шлюбу із [PERSON] є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до\~ ст.\~8\~Закону\~України\~«Про охорону\~дитинства»\~від\~\~26\~квітня\~2001\~року\~№\~2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141\~СК\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180\~СК\~України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України\~ способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.\~181\~СК\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1, 2 ст.\~184\~СК\~України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідност.182\~СК\~України при\~визначенні\~розміру\~аліментів суд\~враховує:\~1)\~стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність\~у\~платника аліментів\~інших\~дітей,\~непрацездатних\~чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність\~на\~праві власності,\~володіння\~та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет на\~2023\~рік» №2710-ІХ\~від 03.11.2022\~року передбачено,\~що прожитковий\~мінімум становить\~для дітей\~віком до\~6\~років -\~2272\~гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 28.05.2021 року у справі №715/2073/20, факт народження в платника аліментів дитини в іншому шлюбі без належних і допустимих доказів погіршення його матеріального стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Так судом встановлено, що дитина сторін проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, мати позивача допомагає останній у догляді за дитиною. Відповідач у добровільному порядку аліменти на утримання дитини не сплачує, працездатний за віком та станом здоров`я, має задовільний матеріальний стан. Суд враховує те, що у відповідача є ще одна малолітня дитина від шлюбу із іншою жінкою (а.с.20), однак відповідачем не надано суду доказів того, що його теперішнє матеріальне становище перешкоджає йому сплачувати аліменти на утримання спільної із позивачем дитини у розмірі, який просить позивач. Тому суд стягує на користь позивача з відповідача\~ аліменти на утримання дитини\~ сторін [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Згідно ч.1.ст.191\~СК\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно матеріалів справи позов був відправлений позивачем до суду поштою 10.02.2023 року (а.с.11) та надійшов 14.02.2023 року. Тому днем пред`явлення\~позову вважається\~календарна дата\~прийняття відповідного\~листа поштою,\~засвідчена на\~поштовому штемпелі,\~а не\~день надходження\~до суду\~(дата\~реєстрації вхідної\~документації судом). Тому з 10.02.2023 року суд присуджує аліменти на утримання дитини. Суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. Згідно ч. 6 ст.\~141\~ЦПК\~України суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 1073,60 грн в дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved