Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 29 серпня 2022 року,-просить поділити спільне майно подружжя на карткових та поточних рахунках відповідача в АТ КБ Приватбанк та АБ Укргазбанк шляхом стягнення із відповідача на її користь 1 / 2 частини здійснених ними грошових заощаджень, тобто 638208,65 грн. (1276417,29/2=638208,65), та 3000,87 доларів США, які перебували на зберіганні на карткових та поточних рахунках відповідача в АТ КБ Приватбанк; стягнення 1 / 2 частини здійснених ними грошових заощаджень, тобто на 25263,01 грн., які перебувають на зберіганні на карткових та поточних рахунках відповідача в АБ Укргазбанк. Позов обгрунтований тим, що сторони з 14 вересня 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, позивачем у вересні 2021 року ініційоване розірвання шлюбу в судовому порядку. В період шлюбу приблизно з 2014 року сторони накопичували грошові кошти, які зберігалися на банківських рахунках, відкритих на ім`я відповідача, у якого перебуває вся інформація про вклади, яка останнім приховується, також відповідачем заперечується повернення спільних коштів. Станом з червня 2019 року по 31 грудня 2021 року на карткових та поточних рахунках відповідача в АТ КБ ПриватБанк зберігалися заощадженні в період шлюбу спільні грошові кошти на загальну суму 1276417,29 грн. та 6001,74 доларів США, в АБ Укргазбанк-50526,02 грн.,-на які позивач, як дружина, має право на 1 / 2 частину. Жодних витрат в інтересах сім`є з даних грошових коштів не вчинено. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 23 червня 2022 року під час підготовчого провадження до участі у справі згідно клопотання відповідача [PERSON] залучено [PERSON] , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. У запереченнях від 15 вересня 2022 року на заяву позивача про збільшення позовних вимог відповідач [PERSON] позов не визнає з посиланням на те, що відповідач [PERSON] не працювала і не отримувала доходів, здійснювала догляд за дитиною з інвалідністю. Шлюб між сторонами розірваний, під час поділу майна ним сплачено [PERSON] половину вартості будинку в сумі 10000 доларів США, остання в нотаріальному порядку здійснила дарування частки у будинку та в земельній ділянці. В АТ КБ Приватбанк у нього були 3 депозити, відкриті 03 листопада 2020 року, 18 січня 2021 року, 23 лютого 2021 року відповідно на 30000 грн., 39899,87 грн., 30001,36 грн.. Сторони дійшли згоди про добровільний поділ майна. Ухвалою суду від 06 лютого 2023 року під час підготовчого провадження відмовлено третій особі [PERSON] уприйнятті до спільного розгляду його позовної заяви до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Ухвалою суду від 06 лютого 2023 року за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Лукашук О.В. підтримав позов за обставин згідно позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог від 29 серпня 2022 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що шлюб із [PERSON] розірваний в судовому порядку, з останньою була домовленість про передачу будинку, він сплатив 1 / 2 частину будинку. Під час спільного проживання були вклади у Приватбанку близько на 100000 грн., 3000 доларів США, які на час розгляду справи зняті. В Укргазбанку є вклад близько на 50000 грн.. В інших банках вкладів не має. Він працював, дружина здійснювала догляд за дитиною з інвалідністю. Він отримав в позику від брата 60000 грн. на витрати після смерті дитини. Договори дарування частки будинку і земельної ділянки від імені [PERSON] не оспорював. Третя особа [PERSON] та його представник адвокат Івашко В.В. в судове засідання не з`явились, клопотання про відкладення судового розгляду відсутні. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2002 року, який розірваний згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду від 16 лютого 2022 року (за позовом [PERSON] , набрало законної сили 21 березня 2022 року). Сторонами не заперечуються обставини щодо наявності грошових вкладів, внесених до АТ КБ Приватбанк та АБ Укргазбанк за час їх шлюбу від імені відповідача [PERSON] .. Відповідно до інформації АТ КБ Приватбанк від 03 червня 2022 року щодо відповідача [PERSON] наявні 7 договорів з відповідними номерами рахунків, дати відкриття-12 червня 2014 року (грн., залишок 651,80), 12 червня 2014 року (грн., залишок -3966,48), 22 грудня 2021 року (грн., залишок 0,49), 25 жовтня 2012 року (долари США, залишок 0), 26 липня 2017 року (грн., залишок 0,30), 25 жовтня 2015 року (долари США, залишок 0,11), 17 вересня 2015 року (грн., залишок 0,45); на депозитних рахунках знаходились грошові кошти: 2630**00-33567,05 грн.; 2630**36-45662,75 грн.; 2635**86-67090,13 грн.; 2620**75-39899,87 грн.; 2630**94-43395,60 грн.; 2630**29-22465,49 грн.; 2620**67-21192,32 грн.; 2635**16-3000,87 доларів США; 2635**70-15807 грн.; 2620**20-12003,51 грн.; 2620**51-150007,05 грн.; 2635**56-23233,42 грн., 70575,36 грн.; 2630**23-23113,15 грн.; 5168**8351-20000 грн.; 2620**20-63664,95 грн.; 9992**7542309-10873,71 грн.;-всього на загальну суму 662551,36 грн., 3000,87 доларів США. Згідно інформації АБ Укргазбанк від 08 червня 2022 року щодо відповідача [PERSON] наявні 7 договорів з відповідними номерами рахунків, дати відкриття-23 жовтня 2017 року (діючий, залишок 0,96 грн.), 12 лютого 2009 року (закритий 22 листопада 2017 року), 11 грудня 2017 року (залишок 48347,10 грн.), 05 березня 2013 року (закритий 12 грудня 2017 року), 28 жовтня 2013 року (залишок 66,54 грн.), 28 жовтня 2013 року (закритий 12 грудня 2017 року), 05 березня 2013 року (залишок 2111,42 грн.);-всього на загальну суму по діючих рахунках 50526,07 грн.. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження №14-325цс18) зроблено висновок,-ст.60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і ст.368 ЦК України. Частиною 1 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Згідно з ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ч.1 ст.68 СК України). Частина 1 ст.69 СК України встановлює, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України). Статтею 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд приймає до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Аналогічно врегульовано питання набуття подружжям майна у спільну сумісну власність та його поділ у ЦК України. Так, згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи надану вищезазначену інформацію з банківських установ (на виконання ухвал суду про витребування доказів згідно клопотань позивача),-662551,36 грн., 3000,87 доларів США, 50526,07 грн. внесені відповідачем на відповідні рахунки і зокрема зняті у період шлюбу з позивачем, при цьому відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що вказані кошти є його особистою власністю, а відтак дані грошові кошти є спільною сумісною власністю сторін, внаслідок чого позивач має право на отримання грошової компенсації у розмірі 1 / 2 частини вказаних грошових коштів, що становить 356538,69 грн. та 1500,44 доларів США (662551,36/2=331275,68; 50526,07/2=25263,01; 3000,87/2=1500,44; 331275,68+25263,01=356538,69), і є підставою для часткового задоволення позову. Надана відповідачем копія розписки від 07 листопада 2018 року про отримання [PERSON] від [PERSON] 60000 грн. не спростовує висновку суду про віднесення вищезазначених грошових коштів в банківських установах саме до спільної сумісної власності сторін, як подружжя, при цьому договори дарування [PERSON] частки у праві власності на житловий будинок та земельної ділянки від 10 грудня 2021 року на користь [PERSON] є свідченням її вільного волевиявлення на розпорядження своєю власністю і не є безумовним свідченням досягнення умов поділу майна. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Клопотання учасників судового розгляду про призначення судових експертиз відсутні. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено частково на 53,21% ((411409,60 (356538,69+54870,91(гривневий еквівалент 1500,44 доларів США)/773213,48 (663471,66+109741,82 (гривневий еквівалент 3000,87 доларів США)*100=53,21)), у зв`язку з чим на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 4114,11 грн. судового збору (7731,84*53,21/100+4114,11). Докази на підтвердження звільнення відповідача від сплати судового збору суду не подані.

Outcome: partial