Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

заявник звернулася до суду з заявою, просила встановити факт смерті [PERSON] ( [INFO] , місце народження: м. Мелітополь, Запорізької області, місце постійного проживання до смерті: [ADDRESS] , громадянин України) [INFO] у м. Мелітополь, Запорізької області, Україна (тимчасово окупована територія). Мотиви та підстави заяви викладені у письмовій формі з дотриманням вимог ЦПК України. Представник заявника до судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності заявника, заяву підтримує та просить задовольнити на підставі наявних доказів. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Ухвалою судді від 14.03.2022 заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито. Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст. ст. 265, 317, 319 ЦПК України, суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, передбачено, що у випадку звернення із заявою про встановлення факту смерті заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заявник [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 16.03.2004. З часу свого народження до 27.02.2014 вона проживала разом із батьками за адресою: [ADDRESS] . 23.10.2015 [PERSON] одружилась із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим РАЦС Галле (Залле) (запис про одруження Е 732/2015 від 23.10.2015 року, апостиль № 1636/2015 в м. Магдебург від 26.10.2015 року) та паспортом громадянина України серії [NUMBER] від 09.12.2015. Після одруження заявник почала проживати разом із чоловіком в Німеччині, згодом оформила там постійне місце проживання. Після смерті батька мати заявника - [PERSON] переїхала проживати до неї у Німеччину та привезла із собою документи про смерть батька. 21.11.2022 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кулиняка І.Я. із заявою про оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] . 21.11.2022 нотаріусом [PERSON] була заведена спадкова справа № 88/2022, однак листом від 06.02.2023 № 42/02-14 нотаріус Кулиняк І.Я. повідомив заявника про неможливість оформлення спадкових прав, у зв`язку з тим, що у відповідності до підпункту 1.3. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 року № 296/5, факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану. Оскільки [PERSON] помер на тимчасово окупованій території, то нотаріусу потрібно надати документи про його смерть, видані відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану України. Згідно документу, який має назву свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та виданий 15.08.2022 на тимчасово окупованій території, а саме: Сімферопольським районним відділом РАЦС № 3 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Мелітополь, Запорізької області. Однак, з врахуванням того, що смерть особи, зазначеної в свідоцтві, мала місце на території, яка відповідно до законодавства України, вважається тимчасово окупованою і будь-які документи, видані органами окупаційної влади не вважаються законними та не породжують жодних юридичних наслідків на території України, тому виникла необхідність у встановленні в судовому порядку за законодавством України факту смерті особи в певний час та місці. Крім того, згідно документа, який має назву свідоцтво про поховання № 19-1 від 19.12.2022, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] похований на міському цвинтарі у м. Мелітополь, Запорізької області. Оскільки і свідоцтво про смерть, і довідки видані установами, що не є уповноваженими на видачу таких документів на території України, то на їх підставі не може бути видано свідоцтво про смерть українського зразка, однак такі надають суду фактичні підстави для встановлення факту смерті особи в певний час та місці. У відповідності до ч. 1,2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав. Місто Мелітополь, Запорізької області є тимчасово окупованим російською федерацією з 26 лютого 2022 року. Згідно з положеннями ч.ч.2,3 ст.9 цього Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Зважаючи на те, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, а саме: лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, або на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою, та з урахуванням того, що встановлення факту смерті батьказаявнику необхідно для отримання відповідного документа українського зразка, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість заявлених вимог, а також їх документальне підтвердження, а тому вважає, що заяву слід задоволити та встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] на тимчасово окупованій території України - у м. Мелітополь, Запорізької області.

Outcome: approved