Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що з лютого 2017 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дочку - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних взаєморозуміння та взаємоповаги. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними фактично припинились з 01 лютого 2021 року та вони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить інтересам дитини та його інтересам. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 вересня 2021 року вказану справу передано судді Ішуніній Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року вищевказану позовну заву було залишено без руху. Ухвалою суду від 14 листопада 2022 року, з огляду те, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, а недоліки, встановлені судом, можуть бути усунуті під час судового розгляду, за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу 15-денний термін для надання відзиву. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять заяву позивача щодо розгляду справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо. Крім того, у встановлений судом строк відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Натомість 17 березня 2023 року відповідач подала до суду заяву про визнання позову, в якій зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом установлено, що 10 лютого 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 10 лютого 2017 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві серії [NUMBER] , актовий запис № 187. Після одруження прізвище відповідача « [PERSON] ». Від шлюбу мають спільну дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 29 червня 2017 року. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Відповідач позов визнала про що надала відповідну заяву. Згідно із статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене та

Outcome: approved