Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] з вимогою визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] . На обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що після смерті його батька залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна. Останнім зареєстрованим місцем проживання померлого батька [PERSON] було житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Його ж (позивача) місце проживання на дату смерті [PERSON] було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] сплинув 08.02.2023. Проте, 19.04.2022 на підставі Указу Президента України від 25.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" його було мобілізовано та направлено для проходження військової служби під час проведення загальної мобілізації до військової частини [NUMBER] . Військову службу у вказаній військовій частині він проходить саме з 19.04.2022 та по сьогодні. При першій можливості, коли він зміг відлучитись з військової служби та яка настала лише 15.02.2023, тобто вже поза межами визначеного чинним законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] його батька [PERSON] , він звернувся до приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Сібільової С. М. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого його батька. Але приватний нотаріус Сібільова С. М., розглянувши його дану заяву, 16.02.2023 винесла постанову №\~56/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Як підставу у відмові йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого батька приватний нотаріус Сібільова С. М. зазначила саме ту обставину, що він пропустив встановлений чинним законодавством строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] , а його місце проживання на дату смерті померлого було зареєстровано за іншою ніж померлого адресою, відповідно, він на дату смерті з померлим не проживав за однією адресою та не вважається таким, що прийняв спадщину у відповідності із частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України. Також, як зазначила приватний нотаріус Сібільова С. М. у своїй зазначеній вище постанові, відповідно до спадкової справи за № 41/2022, що була заведена цим приватним нотаріусом, спадкоємцями [PERSON] , що прийняли спадщину, в рівних частках кожна є: [PERSON] дружина спадкодавця, та [PERSON] дочка спадкодавця. Крім того, як зазначила приватний нотаріус Сібільова С. М. у вказаній постанові, згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру батько [PERSON] заповіт або спадковий договір не складав. Отже, для врегулювання питання щодо належного оформлення за ним права на спадщину, яка залишилась після померлого [PERSON] , він звертався до нотаріуса, але останній через закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини, відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Крім того, на цей момент він не має можливості отримати письмову згоду інших спадкоємців померлого [PERSON] на подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого його батька. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 23.02.2023 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.03.2023. 06.03.2023 третя особа - приватний нотаріус Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Сібільова С. М. подала заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, у вирішенні питання поклалась на розсуд суду. 20.03.2023 відповідач 2 [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала. 22.03.2023 позивач [PERSON] подав заяву, в якій просив закінчити підготовку справи до розгляду та призначити справу для розгляду по суті у судовому засіданні, який проводити за його відсутності, на задоволенні позову наполягав та просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідач 1 [PERSON] у підготовчому засіданні просила вирішити справу відповідно до чинного законодавства. Відзиву чи будь-яких доказів подавати не виявила бажання. Заперечень проти позову не надала, однак повідомила, що і нотаріальну згоду на подання позивачем заяви про прийняття спадщини нотаріусу поза межами строку на прийняття спадщини не буде надавати. В подальшому, 22.03.2023 відповідач [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.03.2023 закрито підготовче\~провадження та\~призначено справу\~до судового\~розгляду на 03.04.2023. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Спірною є поважність причин пропуску строку на подання позивачем заяви про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] та наявність підстав для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно свідоцтву про смерть (повторно) Серія [NUMBER] , виданому 17.02.2023 Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного тану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у віці 62 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 13.04.2022 зроблено запис за № 412 (а. с. 6). Родинні відносини між позивачем, відповідачем 2 та померлим [PERSON] підтверджуються даними свідоцтв про народження Серія ІІІ [NUMBER] та Серія [NUMBER] (а. с. 7, 25). Постановою приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Сібільовою С. М. відмовлено [PERSON] у вчиненні такої нотаріальної дії як видача на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на 23/150 часток у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після його батька - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 8). 19.04.2022 на підставі Указу Президента України від 25.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" [PERSON] був мобілізований та направлений для проходження військової служби під час проведення загальної мобілізації до військової частини [NUMBER] , що підтверджується Військовим квитком Серія [NUMBER] та Довідкою військової частини [NUMBER] № 83 від 30.04.2022 (а. с. 9, 10). Згідно довідок Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 307 та № 308 від 21.02.2023 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а. с. 15, 16). Згідно паспорта Серія [NUMBER] , відповідач 2 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 26-27). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачем надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження тих обставин, що він є спадкоємцем за законом; відповідно до спадкової справи за №\~41/2022, що була заведена приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Сібільовою С. М., спадкоємцями [PERSON] , що прийняли спадщину, в рівних частках кожна є: [PERSON] дружина спадкодавця, та [PERSON] дочка спадкодавця, спадкодавець заповіт або спадковий договір не складав, інші заяви до нотаріуса не надходили, свідоцтво про право на спадщину не видавались. У позовній заяві позивачем вказано, що строк прийняття спадщини був ним пропущений внаслідок мобілізації та направлення для проходження військової служби під час проведення загальної мобілізації до військової частини [NUMBER] . Військову службу у вказаній військовій частині [PERSON] проходить з 19.04.2022 та по сьогодні. Зазначені обставини підтверджені відповідною документацією та не заперечувалися відповідачами. За таких обставин, позовна заява [PERSON] про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved