Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на будинковолодіння [ADDRESS] , що належало її мамі [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мама [PERSON] . Про те, що вона, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), є дочкою [PERSON] свідчить її свідоцтво про народження та підтверджується свідоцтвом про укладенням шлюбу. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема будинковолодіння в [ADDRESS] . Воно належало померлій на праві особистої власності. Реєстрація права власності вказаного будинковолодіння не проводилась. 16 лютого 2023 року вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті мами, однак у видачі такого їй відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, на що вказує постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.02.2023. З вищевказаної постанови також вбачається, що відповідач [PERSON] , будучи сином спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] , та на якого вона склала заповіт, від спадщини відмовився на її користь, про що подав відповідну заяву. Інших спадкоємців немає. Чоловік спадкодавиці помер [INFO] . Крім того, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, вона є спадкоємцем земельних ділянок, що належали матері [PERSON] , у тому числі з урахуваннм 1/2 частки у спадщині, від якої відмовився син спадкодавиці, відповідач [PERSON] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона в позасудовому порядку не має можливості оформити за собою спадкові права, тому змушена звернутись до суду з даним позовом. У підготовчому судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Додатково зазначив, що він дійсно відмовився від спадщини після смерті матері як за заповітом, так і за законом на користь позивачки. Він і надалі продовжує проживати у батьківській хаті, спору щодо неї немає. Сестра здійснює за ним догляд, так як він є старшим по віку, проживає сам, тому на її користь і відмовився від спадкового майна. Визнання позову не суперечить ні його інтересам, ні інтересам інших осіб. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 09.03.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 27 березня 2023 року від позивача поступила заява про визнання позову та прийняття рішення в підготовчому судовому засіданні. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.11.1967, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: батько - [PERSON] , мати- [PERSON] (а.с. 6). Позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , у зв`язку з укладенням шлюбу 08.08.1987, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.08.1987 (а.с. 7). Про те, що мама позивачки - [PERSON] померла [INFO] , свідчить свідоцтво про\~смерть серії\~ [NUMBER] , видане Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 23.11.2021,\~актовий запис № 831 (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті [PERSON] зробила таке заповідальне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму сину [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.02.2023, свідоцтв про право на спадщину за законом від 16.02.2023, а також підтвердили сторони, відповідач [PERSON] від спадщини як за заповітом, так і за законом відмовився на користь своєї сестри - позивачки [PERSON] . Згідно зі свідоцтвами про право на спадщину за законом від 16.02.2023, спадкоємцем зазначеного у свідоцтвах майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , в тому числі з врахуванням 1/2 частки у спадщині від якої відмовився син [PERSON] . Спадщина, на яку видані свідоцтва, складається з земельної ділянки, кадастровий № 2622085000:02:013:0180, площею 0,7430 га, а також земельної ділянки, кадастровий № 2622085000:02:035:0630, площею 0,4890 га, всі під ріллею, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Раківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області (а.с. 15, 16). До складу спадщини [PERSON] також увійшло домоволодіння у [ADDRESS] . Як вбачається\~з довідки\~про право\~особистої власності\~на житловий\~будинок,\~що видається\~у зв`язку\~з офомленням\~спадщини,\~№ 426\~від 23.12.2022,\~згідно з\~записом в\~погосподарській книзі\~№ 1\~та номеру\~погосподарського обліку\~0073-1\~виконавчого комітету\~Раківської сільської\~ради Калуського\~району Івано-Франківської\~області на\~2016-2023,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~належав на\~праві особистої\~власності житловий\~будинок,\~що знаходиться\~в [ADDRESS] . Рік побудови 1943. На день смерті [PERSON] , [INFO] , в цьому житловому будинку був зареєстрований син [PERSON] , [INFO] , до даний час. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Раківської сільської ради посвідчувався 26.05.2016 за № 32, який не змінений та не скасований (а.с. 8). [PERSON] 09.12.2022 виготовила технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с. 9-11). Відповідно до довідки № 343 від 09.12.2022, домоволодіння по [ADDRESS] станом на 09.12.2022 складається з житлового будинку, загальною площею 76,1 кв.м, житловою площею 29,1 кв.м (літера А); стайні (літера Б); стодоли (літера В); сараю (літера Г); вбиральні (літера Д); криниці (№ 1), воріт (№2), огорож (№ 3, 4). Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" не проводилась (а.с. 12). Інвентаризаційна вартість будиноковолодіння за вищевказаною адресою станом на 01.03.2023 (час проведення технічної інвентаризації) становить 73404 грн (а.с. 13). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове будинковолодіння [PERSON] відмовлено у зв`язку з тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 1943 року побудови, належить [PERSON] , 1930 р.н., реєстрація права власності не проводилась, що вбачається з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.02.2023. У постанові нотаріуса також вказано, що спадщину [PERSON] прийняла, подавши до нотконтори заяву про прийняття спрадщини № 126 від 04.03.2022. 25 листопада 2022 року до Долинської ДНК спадкоємцем подано заяву № 513 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті мами - [PERSON] . Крім [PERSON] спадкоємцем першої черги за законом є син [PERSON] , який 04.03.2022 подав заяву № 125 про відмову від прийняття спадщини на користь дочки спадкодавця [PERSON] . Інших спадкоємців за законом немає (а.с. 14). Як встановлено в судовому засіданні з вищеописаних письмових доказів та підтвердили сторони, [PERSON] відмовився від спадщини як спадкоємець за заповітом та від частки у спадщині як спадкоємець за законом першої черги на користь [PERSON] . Інших спадкоємців не має. Чоловік померлої [PERSON] помер задовго до її смерті. Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадщини увійшло домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . Право власності на дане майно не зареєстровано за спадкодавцем у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим нотаріусом було відомлено позивачці, яка є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину, у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Оцінка суду: вислухавши сторін, беручи до уваги визнання позову відповідачем, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачкою доведено належними та допустимими доказами, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належало будинковолодіння в [ADDRESS] . Як визначено ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної соби, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як встановлено в судовому засіданні, померла [PERSON] заповіла відповідачу [PERSON] все своє майно. Однак від спадщини за заповітом він відмовився. Тому, враховуючи те, що спадкоємець за заповітом відмовився від прийняття спадщини, вона спадкується за законом на загальних підставах. Згідно з ч. 1 ст. 161 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його прержив, та батьки. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті мами [PERSON] , а отже, має право на спадкування. Відповідач, будучи також спадкоємцем першої черги за законом, від своєї частки у спадщині відмовився на користь сестри. Позивачка прийняла спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку, так як звернулася з відповіданою заявою до нотаріальної контори. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як визначено ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Позивачка звернулася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину, яку вона прийняла після смерті [PERSON] , однак, у видачі свідоцтва про право власності на спадщину їй відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлої на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.18 Глави 10 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 № 296/5, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що [PERSON] , яка є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину після смерті [PERSON] прийняла, однак, у зв`язку з відсутністю документів про право власності за померлою на будинковолодіння не має змоги оформити свої спадкові права на нього, відповідач позов визнав, інших спадкоємців, в тому числі які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні, немає (чоловік помер швидше, ніж спадкодавиця, син відмовився від спадщини як за заповітом, так і від частки у спадщині за законом на користь сестри), тому суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на будинковолодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку, загальною площею 76,1 кв.м, житловою площею 29,1 кв.м (літера А); стайні (літера Б); стодоли (літера В); сараю (літера Г); вбиральні (літера Д); криниці (№ 1), воріт (№2), огорож (№ 3, 4), що належало її мамі [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного, ст. 13, 16, 1216 - 1220, 1223, 1261, 1268, 1269 - 1270 1296, 1297 ЦК України, ст. 13, 78, 81, 206 ЦПК України, та

Outcome: approved