Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

В серпні 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, зазначивши, що 04 серпня 2021 року між товариством «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено електронний договір №4571880 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 20000 грн., строком на 30 днів, зі сплатою 1,90 % за кожен день користування кредитом. 21 червня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 21-06/2022, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №4571880 від 04 серпня 2021 року, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] , набуло товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». Позивач у позові зазначає, що товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою за договором виконало повністю та надало грошові кошти в обумовленому Договором розмірі, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № [NUMBER] . Оскільки відповідачка порушила умови договору і має заборгованість за кредитним договором в розмірі 65600 грн, з яких: 20000 грн. сума заборгованості за основним боргом, 45600 грн. відсотки за користування кредитом, тому товариство просить стягнути з останньої вказану заборгованість та понесені судові витрати в сумі 2481 грн. зі сплати судового бору та 6000 грн. за надання професійної правничої допомоги. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов за обставин на його обґрунтування. Представник відповідачки в судовому засіданні визнала позов в частині заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14300 грн. Вказала, що в межах тридцяти днів від оформлення кредитного договору було сплачено 5700 грн. на погашення саме тіла кредиту, а не відсотків. Через збіг важких життєвих обставин боржник не змогла повністю оплатити кредит. Разом із тим їй не було відомо про відступлення боргу. Вказує, що їй безпідставно нараховувались проценти після спливу строку кредитного договору. Також посилається на несправедливі положення кредитного договору в частині нарахованої неустойки та на неможливість її нарахування у період встановленого карантину та воєнного стану на території України. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, відзиві на позов, відповіді на відзив, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 04 серпня 2021 року між товариством «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено електронний договір №4571880 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 20000 грн., строком на 30 днів, зі сплатою 1,90 % за кожен день користування кредитом. Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою за договором виконало повністю та надало грошові кошти в обумовленому Договором розмірі, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № [NUMBER] , що підтверджується інформацією товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 05 серпня 2022 року про успішне проведення транзакції по перерахунку 04 серпня 2021 року 20000 грн. на рахунок відповідачки. Отримання кредиту також визнається стороною відповідачки. З долучених документів до відповіді на відзив вбачається, що відповідачка частково сплачуючи кошти на погашення кредиту обирала опцію «продовження кредиту», при можливості обрання наступних варіантів: «продовжити кредит», «сплатити кредит» (повне погашення), «частково сплатити кредит» (без продовження) (а.с.89-90). Згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору визначено наступне: Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є додатком №1 до договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених у Розділі 4 цього договору (п.1.4). Строк кредиту може бути продовжено: -за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену у п.1.4 договору. якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п.п.4.2 (пп.4.2.1-4.2.4) договору або -в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених у п.4.3 (пп.4.3.1-4.3.2) (п.4.1). Порядок продовження строку кредиту за ініціативою Споживача (далі - пролонгація): Споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп.4.2.2. Договору. Пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом. споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із вказаних нижче способів: -перед здійсненням платежу здійснити в особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в особистому кабінеті в Розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «Часткове погашення кредиту»; або -протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку товариства [INFO] (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі «Зворотній зв`язок» вибравши категорію звернення «Часткове погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомлені номеру та дати цього договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений споживачем платіж буде розцінений товариством як пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом (п.4.2-4.2.2). У випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в пп.4.2.2 цього пункту договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті (п.4.2.4). Порядок автопролонгації строку кредиту (далі-автопролонгація). Сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку передбаченому п.4.2 договору (п.4.3-4.3.2). Вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки, воля сторін передбачена в п.4.2 договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п.4.3 договору - письмово цим договором, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 Цивільного кодексу України до письмової форми правочину (п.4.4). Тому, з врахуванням вищевикладеного, суд вважає безпідставними твердження відповідачки про те, що їй ніби то нараховувались проценти поза межами строку дії кредитного договору, оскільки це суперечить встановленим судом обставинам. Протягом часу нарахування процентів кредитний договір між сторонами був чинним і його строк не сплинув в результаті пролонгації. 21 червня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 21-06/2022, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №4571880 від 04 серпня 2021 року, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] , набуло товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». У відповідності до акту прийому - передачі інформації від 21 червня 2022 року згідно реєстру боржників в електронному виді за договором факторингу №21-06/2022 від 21червня 2022 року на виконання п.1.2 вищевказаного договору факторингу товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» передало, а товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» прийняло право вимоги, в тому числі по боржнику [PERSON] за кредитним договором №4571880 від 04 серпня 2021 року в загальній сумі 65600 грн., з яких 20000 грн. залишок за основним зобов`язанням (тіло кредиту) та 45600 грн. залишок по відсотках. Про відступлення права вимоги відповідачці було направлено повідомлення на її електронну пошту, з одночасною з пропозицією погасити заборгованість за кредитним договором на користь нового кредитора із зазначенням його реквізитів (а.с. 37). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом відповідачка своєчасно повне погашення кредиту не здійснила, пролонгувала договір, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 65600 грн., з яких: 20000 грн. сума заборгованості за основним боргом, 45600 грн. відсотки за користування кредитом (а.с. 33-36). Безпідставними є твердження відповідачки про те, що умови кредитного договору є несправедливими через нарахування їй неспівмірних штрафних санкцій у той час, як такі штрафні санкції взагалі не могли нараховуватись. Такі твердження відповідачки є цілком надуманими, оскільки з наданого суду розрахунку заборгованості по вказаному кредитному договору чітко вбачається структура заборгованості: тіло кредиту та проценти. Нарахування будь-яких штрафних санкцій відповідачці не проводилось. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутних послуг кредитодавцем i третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням етектронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примiрнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реестрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення вiд особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, якай зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторiн». Також приписами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір №4571880 від 04 серпня 2021 року містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором С395337 (а.с. 15-23). Відповідно до п.7 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За правилами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно положень ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Нормами ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачка після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживала, що є підставою для стягнення з неї заявленої заборгованості за кредитним договором. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судом було встановлено, що позивачем при пред`явлені до суду цього позову було сплачено судовий збір відповідно до платіжного документу в розмірі 2481,00 грн. Позивач при пред`явленні даного позову скористався правом на правову допомогу, що підтверджується договором від 07 липня 2022 року за № 07/07-2022 (а.с. 44). Відповідно до Звіту про надання правової допомоги від 08 серпня 2022 року витрати на правову допомогу склали 6000 грн., які було сплачено позивачем на виконання умов договору згідно із рахунком на оплату замовлення №14/21/06 від 08 серпня 2022 року в розмірі 6000 грн. (а.с.49), на що вказує також платіжне доручення за №58 від 10 серпня 2022 року (а.с.50). Таким чином, із відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. та 2481 грн. судового збору.

Outcome: approved