Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

03 листопада 2022 року позивач звернувся з позовом , який в послідуючому було уточнено, до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване опалення. В уточненій позовній заяві представник позивача вказує, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] до 27.04.2020 року, а [PERSON] зареєстрована за даною адресою з 18.12.2020 року, тому позивач просить стягнути солідарно з належних відповідачів - [PERSON] , [PERSON] заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01 листопада 2018 року по 27 квітня 2020 року у розмірі 43789,33 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 гривень. Ухвалою суду від 17 лютого 2023 року було прийнято до розгляду уточнену позовну заяву позивача та залучено в якості співвідповідачів по справі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відзив на позов не надали, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність від них не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідачі до 27.04.2020 року були зареєстровані за адресою [ADDRESS] , що перебуває на обслуговуванні у Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», на який відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . КПТМ «Криворіжтепломережа» постійно поставляв теплову енергію з централізованого опалення, але відповідачі не здійснювали у повному обсязі оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим за період з 01 листопада 2018 року по 27 квітня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 43789,33 гривень, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Приписами ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власність зобов`язує. Згідно ст. ст. 67, ч. 1 ст. 68, 162 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Нормами ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Приписами частини 5 пункту 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. № 1198, передбачено обов`язок споживача теплової енергії своєчасно проводити розрахунки за використану теплову енергію. Судом встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачам. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідачі мають заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 43789,33 гривень. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову, стягнення солідарно з відповідачів - [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованість у розмірі 43789,33 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 гривень також належить стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частинах по 1240,50 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved