Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

ТзДВ «СК «Мотор-Гарант» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Свій позов мотивує тим, що 29.03.2022 року в м. Луцьку на перехресті нерівнозначних доріг вул. Львівська та вул. Даньшина сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ВАЗ 21063», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Renault Master», р.н. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказує, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2022 року винним у даній ДТП визнано [PERSON] . При цьому, встановлено, що [PERSON] керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. У відповідності до заяви власника пошкодженого автомобіля «Renault Master», р.н. [NUMBER] [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування, йому було виплачено кошти в розмірі 114033,60 грн. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на користь товариства в порядку регресу 114033,60 грн. сплаченого страхового відшкодування, оскільки останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також судові витрати у справі. Представник позивача до початку розгляду справи по суті подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, однак вказав, що у нього відсутні кошти для виплати страхового відшкодування. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 21063», р.н. [NUMBER] була забезпечені в ТДВ «СК «Мотор-Гарант» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № 205180254 (а.с. 7). Також з`ясовано, що 29.03.2022 року в м. Луцьку на перехресті нерівнозначних доріг вул. Львівська та вул. Даньшина сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ВАЗ 21063», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Renault Master», р.н. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2022 року винним у даній ДТП визнано [PERSON] . При цьому, встановлено, що [PERSON] керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 8-9). Згідно із ст. 82 ч. 6 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Таким чином, невідповідність дій [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останнього. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма передбачена в ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, згідно якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому, відповідно до ст. 38 ч. 1 п. «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається із платіжного доручення № 2875 від 30.08.2022 року ТДВ «СК «Мотор-Гарант» було виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 114033,60 грн. (а.с. 26). За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ТДВ «СК «Мотор-Гарант» - 114033,60 грн. понесених витрат на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2481,00 грн. судових витрат.

Outcome: approved