Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за час спільного проживання у них з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25.01.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дитини у розмірі по 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 18.08.2017 року збільшено розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON] до 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 01.02.2021 року збільшено розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON] до 1750 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Неповнолітній син проживає з нею і його утримання потребує значних витрат, адже придбати усі необхідні речі, продукти харчування, взуття, теплий одяг та ще багато усього іншого, необхідного для нього, вартує немалих коштів. Також вона постійно несе витрати на оздоровлення та лікування сина. Розмір аліментів 1750 гривень є дуже мізерним і недостатнім для забезпечення дитини. У зв`язку із наведеним просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01 лютого 2021 року та стягувати з нього в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з дня подачі заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 26 січня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник адвокат Закревський І.В. подав суду письмову заяву, просив суд розгляд справи проводити у їх відсутність та просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності та відмовити у задоволенні позову, оскільки на його утриманні перебувають непрацююча дружина та ще двоє неповнолітніх дітей. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Даний факт стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Із рішення Володимир-Волинського міського суду від 01 лютого 2021 року вбачається, що позивачка зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача і рішенням суду від 25.01.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дитини у розмірі по 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Після цього рішенням суду від 18.08.2017 року збільшено розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON] до 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. І вже рішенням Володимир-Волинського міського суду від 01 лютого 2021 року розмір аліментів, які стягувалися з відповідача на утримання неповнолітнього сина, збільшено до 1750 грн. щомісячно. У ході розгляду справи встановлено, що відповідач на даний час працює, отримує стабільний дохід, тому вона бажає змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання дитини, шляхом зміни способу стягнення аліментів. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи те, що відповідач на даний час працює та має стабільний, регулярний дохід що у відповідності до вимог ст. 184 СК України є підставою для стягнення аліментів у частці, стан здоров`я дитини та її вік, наявність права вибору способу стягнення аліментів відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України у того з батьків, разом з яким проживає дитина, законодавчі зміни у визначенні мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку, що слід змінити спосіб стягнення аліментів, стягнутих за рішенням суду від 01 лютого 2021 року з відповідача на утримання сина, з твердої грошової суми в розмірі 1750 гривень щомісячно на 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду, буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позову в розмірі 1073 грн. 60 коп. (згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір") , зазначена сума має бути стягнутя в дохід держави з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved