Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом про зміну способу та збільшення розміру аліментів, які стягуються на її користь на утримання сина [PERSON] . Позивачка посилається на те, що в шлюбі з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею. Судовим наказом Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 березня 2022 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17 березня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття. З моменту стягнення аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін, пройшов значний проміжок часу внаслідок чого значно змінилося матеріальне становище сторін по справі, а також зросли кошти необхідні на утримання спільної неповнолітньої дитини. Зазначений розмір аліментів є недостатній для забезпечення необхідного життєвого рівня дитини. Як стало відомо позивачці, [PERSON] з квітня 2022 року знаходиться за межами території України, а саме у Федеративні Республіці Німеччині, а отже з моменту винесення судового наказу про стягнення з відповідача аліментів змінилося його матеріальне становище і він має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі. Крім того спільний син сторін по справі є інвалідом з дитинства та постійно потребує стороннього догляду та лікування, реабілітації, а тому сума аліментів, що стягується в повній мірі не забезпечує всіх його потреб. Сплачуваних відповідачем аліментів не вистачає на забезпечення гармонійного розвитку дитини. Отримуючи аліменти в такому розмірі дитина знаходиться у скрутному матеріальному становищі. За таких обставин, позивачка просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 березня 2022 року в справі № 601/529/22 за заявою [PERSON] до [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання представник позивачки - адвокат Сідоров В.М. подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, що вказані у позовній заяві та справу слухати у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Відповідачем відзиву на позов до суду не подано. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки та не подав відзив. 13.02.2023 судом відкрито провадження по даній справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 13.01.2023 представником позивача - адвокатом Сідоровим В.М. подано клопотання про витребування доказів. 15.03.2023 представником позивача - адвокатом Сідоровим В.М. подано заяву про відмову від підтримання клопотання про витребування доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 28.10.2014, [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 серпня 2021 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 09 березня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 35. Судовим наказом Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 березня 2022 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17 березня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття Згідно посвідчення серії [NUMBER] ; довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 485871; довідки № 279 та довідки № 42 від 18.03.2022, [PERSON] , [INFO] , є інвалідом з дитинства та знаходиться на обліку в лікаря-психіатра і за своїм психічним станом потребує постійного догляду і підтримуючого лікування. Із розрахунку заборгованості зі аліментах за № 37452 від 14.11.2022, станом на 01.11.2022 за [PERSON] числиться заборгованість по аліментах згідно судового наказу № 601/529/22 від 18.05.2022 в сумі 2 597 грн. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок по доведенню обставин покладається на сторони. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх стану здоров`я. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька. Судом встановленого, що відповідач на підставі судового наказу Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 березня 2022 року сплачує на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Оскільки позивачем доведений факт зміни матеріального становища, що є підставою для зміни розміру аліментів передбачених ст. 192 СК України, а також враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, матеріальне становище позивача та відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved