Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О., звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,52 умовних кадастрових гектари, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №016930 від 28.03.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації №660 від 15.10.1996 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №370 та право на земельну частку (пай) площею 2,17 умовних кадастрових гектари, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №016932 від 16.04.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації №660 від 15.10.1996 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №688. Обґрунтування позовних вимог В обґрунтування позовної заяви представник позивачки покликається на те, що [INFO] померла її бабуся по материній лінії [PERSON] , після смерті котрої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 2,17 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №016932 від 16.04.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 15.10.1996 року №660. [PERSON] проживала в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . До дня смерті і на день смерті разом із нею проживав чоловік [PERSON] . В Молодинчецькій сільській раді від [PERSON] заповіту не посвідчено. Оскільки [PERSON] заповіту не залишила, то спадкування відбулося за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були [PERSON] - чоловік та [PERSON] - дочка, яка спадщину не прийняла у жоден із способів передбаченим законом, а [INFO] померла. Оскільки [PERSON] проживав із дружиною [PERSON] на час її смерті, не заявляв про відмову від спадщини, то фактично її прийняв, однак юридично не оформив. [INFO] помер дідусь позивачки по материній лінії [PERSON] , після смерті котрого відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,52 умовних кадастрових гектари, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №016930 від 28.03.1997, а також право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 2,17 умовних кадастрових гектари, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №016932 від 16.04.1997, що він фактично успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] , однак юридично не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповіт на користь правнука - сина позивачки [PERSON] , однак останній спадщину не прийняв, а тому спадкування відбулося за законом. Позивачка у визначений законом термін звернулася у Другу Львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті дідуся [PERSON] , внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №472/2011, а 21.12.2020 позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 (однієї третьої) частини квартири [ADDRESS] . Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадщину, щодо земельних часток (паїв), а тому 26.09.2022 звернулася до державного нотаріуса другої Львівської нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого дідуся [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність у неї правовстановлюючих документів на земельні частки (паї), що знаходиться на території Молодинчецької сільської ради, що належали померлому і є спадковим майном. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 24.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 04.11.2022 /а.с.32-33/. 04.11.2022 справа знята з розгляду у зв`язку з тим, що суддя Равлінко Р.Г. перебуває на лікарняному /а.с.48/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 21.11.2022 клопотання представника позивачки задоволено. Витребувано у Другій Львівській державній нотаріальній конторі спадкову справу 472/2011 заведену після смерті [PERSON] померлого [INFO] . Підготовче засідання відкладено на 09.12.2022 /а.с.49-50/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 09.12.2022 підготовче засідання відкладено на 23.12.2022 /а.с.54/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 23.12.2022 підготовче провадження в справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому засіданні на 26.01.2023 /а.с.110-111/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 26.01.2023 залучено до участі у справі в якості співвідповідачки [PERSON] . Справу розглядом відкладено на 21.02.2023 /а.с.114-115/; Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 21.02.2023 справу розглядом відкладено на 14.03.2023 /а.с.119/. Розгляд справи по суті відбувся 14.03.2023 за відсутності сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Яременко І.О. через канцелярію суду, подав заяву про проведення судового засідання без його участі та участі позивачки. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій розгляд справи просить проводити без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачки. Відповідачка, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи територіальної громади села Молодинче в особі Ходорівської міської ради Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій розгляд справи просить здійснювати за його відсутності. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки від 12.04.2021 виданої відділом у Жидачівському районі Головного управління Держгеокаждастру у Львівській області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛВ 016930 від 28.03.1997 виданий на [PERSON] і зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Молодинчецькій сільській раді Жидачівського району Львівської області, № 370, площею 1,52 га; ЛВ 016932 від 16.04.1997 виданий на [PERSON] і зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Молодинчецькій сільській раді Жидачівського району Львівської області, №688, площею 2,17 га. Підстава для видачі сертифікатів: розпорядження Голови Жидачівської районної державної адміністрації від 15.10.1996 №660 /а.с.23/ Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 08.12.2017 Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 16.11.1995 у віці 73 роки померла [PERSON] /а.с.15/. Згідно довідки від 29.05.2019 №292 виданої виконавчим комітетом Ходорівської міської ради [PERSON] , про те, що її бабця [PERSON] дійсно була зареєстрована в [ADDRESS] до дня смерті, яка наступила [INFO] . Від її імені виконком Молодинчецької сільської ради заповіту не посвідчено. Відсутня заборона і арешт на майно і землю. На день смерті [PERSON] в даному будинку були зареєстровані і проживали: [PERSON] - чоловік (помер [INFO] ) /а.с.16/. Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64410713 від 19.04.2021 інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] відсутня /а.с.17/. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00020647225 від 26.07.2018, внесено реєстраційний запис за № 00120122231 від 23.08.2014 згідно якого [INFO] народилася [PERSON] , а її батьками були [PERSON] та [PERSON] /а.с.10/; Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00016150953 від 25.12.2015 внесено реєстраційний запис №00049937446, актовий запис про шлюб укладений 14.10.1967 між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу: [PERSON] /а.с.11/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 20.11.1997 відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому 18.05.1997 у віці 52 роки померла [PERSON] /а.с.18/. Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64410597 від 19.04.2021 інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] відсутня /а.с.19/. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 26.12.1953 у с. Молодинче, Ходорівського району Дрогобицької області [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07.12.1953 про що зроблений відповідний запис №6. Після одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.9/. Відповідно до заповіту посвідченого 18.10.1995 секретарем виконавчого комітету Ради народних депутатів Л. Олійник, [PERSON] , усе своє майно в тому числі і на належний йому пай заповів [PERSON] /а.с.68 на звороті - 69/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 26.07.2018 Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 19.03.2011 у віці 90 років помер [PERSON] /а.с.20/. Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №64410817 від 19.04.2021 після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за №51493451 та видано свідоцтво про право на спадщину №66981194 /а.с.21/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22.08.1968 [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний запис №5231, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а. с.12/. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00033175967 від 15.10.2021 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.09.1986 та 03.06.1992 розірвали шлюб /а.с.13/. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 09.08.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Львова [PERSON] та [PERSON] одружилися 09.08.2003 про що зроблений відповідний запис №288. Після одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.14/. Згідно заяви [PERSON] про прийняття спадщини від 28.07.2011 №878 остання зазначила, що приймає спадщину після смерті дідуся [PERSON] /а.с.59 на звороті/. Відповідно до заяви [PERSON] від 28.07.2011 №879, останній зазначив, що відмовляється від прийняття спадщини за заповітом після смерті дідуся [PERSON] , та не заперечує, щоб Свідоцтво про право на спадщину було за законом було видано онуці померлого - [PERSON] /а.с.67/. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] /а.с.22/. Згідно відповіді на заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2022 №157/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), що знаходиться на території Молодинчецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що є спадковим майном /а.с.26/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно із ст.526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме. - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Стаття 529 ЦК УРСР 1963 визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ст.ст.1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що спадкодавець [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] у виді права на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 2,17 умовних кадастрових гектари, у встановленому законом порядку, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті дідуся [PERSON] у виді права на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 2,17 умовних кадастрових гектари, яку він успадкував після смерті дружини [PERSON] та у виді права на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,52 умовних кадастрових гектари, яка належала йому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №016930 від 28.03.1997, оскільки у встановлений законом піврічний строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 (однієї третьої) частини квартири [ADDRESS] . Однак, зважаючи на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки. Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] , за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved