Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

До Великомихайлівського районного суду Одеської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини разом з батьком. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] у нього та відповідачки [PERSON] народився син - [PERSON] . З матір`ю дитини він в шлюбі не перебував. Майже одразу після народження дитини, [PERSON] перестала проживати з ним та їхнім сином. З моменту народження та по теперішній час дитина проживає та зареєстрована разом з ним в м.Одеса, а влітку він з сином проживає на дачі в селі Сухий Лиман, Овідіопольський район. Вказав, що піклується про сина, займається його вихованням та навчанням. Дитина виглядає охайною та доглянутою. Мати дитини участі не приймає в житті дитини. Зазначив, що має у власності квартиру та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Наразі дитина [PERSON] навчається в 6 му класі Одеської загальноосвітньої школи №65 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області. Мати вихованням сина не займається, жодного разу на контакт з класним керівником не виходила, в школі не з`являється. 13 квітня 2022 року Київським районним судом м.Одеси виданий судовий наказ, відповідно до якого [PERSON] має сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі від усіх доходів (номер справи: 947/7670/20). Тож, про дитину піклується лише він, дбає про її здоров`я дитини, уклав декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу. Зазначив, що є фізичною-особою підприємцем та має постійний дохід, проблем зі здоров`ям не має, наркологічному обліку не перебуває. Враховуючи викладене, вважає, що визначення місця проживання малолітнього сина разом з ним, буде повністю відповідати інтересам дитини, адже він в змозі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості. Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2022 року у справі відкрите провадження, призначене підготовче засідання, витребувано докази. 20.10.2022 року до суду надійшла заява від відповідача [PERSON] , в якій вона вказала, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, не заперечує, щоб визначили місце проживання сина [PERSON] разом з батьком, позивачем у справі - [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Зазначила, що дійсно дитина від самого народження проживає з батьком, який турбується про неї та здійснює належний догляд. При цьому вона бачиться з дитиною коли забажає і ніколи не була обмежена у своїх батьківських правах. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, від останньої на адресу суду надійшла заява, в якій вона зазначила, що позовні вимоги визнає у повному осязі та просить розглянути справу у її відсутність. Представник третьої особи - Київської районної адміністрації, як органу опіки та піклування в підготовче судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявний лист від останніх, де зазначено, що представник органу особисто бути присутніми на розгляді справи не має можливості, тому просять проводити судові засідання у їх відсутність. Зазначили, що у вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 09.11.2011 року на підставі актового запису №1979 від 09.11.2011 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в графі батько вказано - [PERSON] , в графі мати - [PERSON] . Згідно відомостей №М4-101890-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому будинку, наданих Одеською міською радою Департаменту надання адміністративних послуг, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають та зареєстровані - [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації особи - 09.04.1997 року), [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації особи - 16.11.2011 року). З матеріалів справи вбачається, що вищевказана квартира за адресою [ADDRESS] на праві приватної власті належить позивачу [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу №19458 від 28.02.1997 року, копія якого наявна у матеріалах справи. Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Виконкому Сухолиманської сільської ради №33 від 28.04.2011 року. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, вид діяльності-роздрібна торгівля та взятий на облік платника податків 18.04.2001 року за №10672 у ДПІ Київського району м.Одеси. Довідками №000930 від 11.07.2022 року, наданої КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», №1028 від 11.07.2022 року наданої КНП «Міський психіатричний диспансер» підтверджено, що [PERSON] , на наркологічному, психіатричному обліку не значиться. Відповідно до повного Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, гр. [PERSON] , [INFO] , станом на 03.02.2023 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Фахівцем із соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Київському районі здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] , та складено висновок оцінки потреб сім`ї від 15.11.2022 №04/01-2784, згідно з яким встановлено, що батько дитини, гр. [PERSON] , [INFO] , здатний виконувати батьківські обов`язки щодо виховання та догляду за малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] . Батько приділяє належну увагу вихованню, навчанню та лікуванню дитини. Відповідно до довідки, наданої Одеським ліцеєм № 65 Одеської міської ради від 01.03.2023 року № 01-32/94, малолітній [PERSON] , [INFO] , навчається в 6-Г класі. Дитина проживає з батьком, [PERSON] . Мати, гр. [PERSON] , з сім`єю не проживає, вихованням сина не займається. У вихованні дитини приймає участь лише батько. Він відвідує батьківські збори, контролює навчальну діяльність. Гр. [PERSON] приймає активну участь у житті школи та класу, є помічником класного керівника та головою батьківського комітету. Мати з початку навчання дитини жодного разу на контакт з класним керівником не вийшла, в школі не з`являлась, участі у шкільному житті дитини не приймала. Відповідно до інформації, наданої КНП "Дитяча міська поліклініка № 6" Одеської міської ради від 22.11.2022 № 01-531 [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку в КНП "Дитяча міська поліклініка № 6" Одеської міської ради, декларація на медичне обслуговування дитини підписана. Участь у медичному обстеженні та лікуванні при захворюванні дитини брав тільки батько. Мати дитини при медичних обстеженнях ніколи не було. Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради здійснено візит за місцем проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] за результатами якого складений акт обстеження умов проживання від 28.10.2022 року, згідно з яким з`ясовано, що для виховання та розвитку дитини створено належні умови. Під час бесіди з головним спеціалістом Служби у справах дітей Одеської міської ради малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , розповів, що мешкає з батьком. Мати йому не телефонує. Подарунки не дарує, в гості не приїжджає. В останнє бачив мати два роки тому. Проживати бажає з батьком. Судовим наказом Київського районного суду м. Одеси від 13.04.2022 року (справа №947/7670/22) вирішено стягнути з гр. [PERSON] , [INFO] , на користь гр. [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.04.2022 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до витребуваного ухвалою суду висновку Київської районної адміністрації Одеської області №262/01-11 від 08.03.2023 року, як органу опіки і піклування, останні вважають можливим визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - гр. [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує стосовно визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - позивачем [PERSON] . Стаття 7 СК України визначає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частиною першою статті 18, частиною першою статті 27 Конвенції про права дитини Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. У відповідності до ч.2 ст.150, ст.7 ч.8 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що принцип забезпечення права дитини на гармонійний розвиток та належне виховання превалює над принципом рівності прав батьків щодо дитини, тому при вирішені спору щодо місця проживання дитини у першу чергу ураховуються інтереси дитини. Відповідно до вимог ст. 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також управління її майном. Встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, яке відбулось 02.03.2023 року, повідомив, що він бажає проживати з батьком. Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Положенням ст. 206 ЦПК України визначено, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведені обставини, малолітній вік і стать дитини, її емоційну прихильність до батька, з яким він проживає з народження, виходячи із найкращого забезпечення інтересів дитини, суд визначає місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] . Визначення місця проживання дитини з батьком, не позбавляє батьківських прав щодо дитини та можливості приймати участь у її вихованні, можливості підтримувати регулярні стосунки з нею, опікуватися нею, та забезпечувати їй можливість рости в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 496,20 грн. та повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду в розмірі 496, 20 грн. Таким чином, у відповідності до положень ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку судового розгляду, суд вважає необхідним повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету - 50% судового збору, сплаченого ним при пред`явленні позову до суду, а саме: в розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок, згідно квитанції ID 4206-4809-4249-5179 від 22.09.2022 року, виданої АТ «Банк Траст-Капітал», оригінал якої міститься в матеріалах справи (а.с.1). Крім того, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] залишок судових витрат у вигляді судового збору за пред`явлення позову до суду, в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок, які були понесені позивачем та документально підтверджені відповідним платіжним документом у вигляді квитанції, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Outcome: approved