Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 16 лютого 2023 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни, Приватний виконавець Куземченка Андрія Сергійовича, Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання недійсними електронних торгів, витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог було вказано, що у 2021 році внаслідок низки протиправних дій [PERSON] була позбавлена належного їй нерухомого майна. Невідомі особи сфальсифікували договір позики, відповідно до якого [PERSON] начебто отримала в борг 150 000 доларів США, що в еквіваленті станом на 02.01.2020 за офіційним курсом НБУ складало 3 552 000,00 грн., які у визначені договором строки не повернула. Як наслідок [PERSON] , який є позикодавцем, звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з позивача. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська у справі №201/410/21 від 05.02.2021 задоволено позовні вимоги та стягнуто з [PERSON] заборгованість за договором позики. 07.06.2021 на виконання зазначеного рішення суду належний [PERSON] житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було реалізовано на прилюдних торгах. При цьому, земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, після проведення торгів досі належала [PERSON] . Випадково довідавшись про те, що належний позивачу будинок був відчужений на електронних торгах в рамках виконавчого провадження, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою та просила скасувати рішення суду першої інстанції від 05.02.2021. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.08.2022 апеляційну скаргу позивача було залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. У подальшому позивач звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду. Постановою Верховного Суду від 26.10.2022 касаційну скаргу [PERSON] було задоволено частково, скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 03.08.2022 та справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішенням Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено, скасовано рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2021 року та відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу. Оскільки рішення суду, на підставі якого проводилася примусова процедура продажу належного позивачу нерухомого майна на прилюдних торгах, скасоване, а зі скасуванням такого рішення втрачаються ті правові наслідки, які з нього випливають, то наявні підстави для визнання оспорюваних торгів недійсними. Таким чином, оскільки рішення суду, на підставі якого відбулась примусова реалізація належного позивачу майна скасоване, електронні торги мають бути визнані недійсними, а протиправно відчужене майно [PERSON] має бути витребуване у поточного власника та повернуте у законне володіння позивача. У зв`язку з викладеним позивач просить суд визнати недійсними електронні (прилюдні) торги з продажу арештованого майна відповідно до протоколу проведення електронних торгів №538097 від 11.05.2021, реєстраційний номер лоту 474644, а саме: домоволодіння загальною площею 40.3 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Витребувати у [PERSON] на користь [PERSON] домоволодіння загальною площею 40.3 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Витребувати у [PERSON] на користь [PERSON] земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, площею 0.0825 га, кадастровий № 1210100000:03:110:0001, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідач ДП «СЕТАМ» скористувалось правом на подання відзиву, в якому заперечувало проти задоволення позову посилаючись на те, що відсутні підстави для визнання торгів недійсними, оскільки на момент їх проведення вказаний правочин відповідав вимогам діючого законодавства та сама процедура відбулась без порушень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість та просив відмовити в задоволенні позову. Інші відповідачі надали зави про можливість розгляду справи без їх участі, також заперечували проти задоволення позову, просили відмовити в задоволенні. Вивчивши думки сторін, матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Судом встановлено, що [PERSON] , який є позикодавцем звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з позивача. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська у справі №201/410/21 від 05.02.2021 задоволено позовні вимоги та стягнуто з [PERSON] заборгованість за договором позики. 07.06.2021 на виконання зазначеного рішення суду належний [PERSON] житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було реалізовано на прилюдних торгах. Державним підприємством СЕТАМ" в межах виконавчого провадження № 64999674. в якому боржником є [PERSON] було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна домоволодіння заг. площ. 40.3 кв.м., за адресою: [ADDRESS] за номером лоту № 474644. Торги з реалізації лоту № 474644 відбулись 11.05.2021 з визначенням переможця учасника № 4, який запропонував за лот найвищу суму, а саме: 1 262 400.00 гри., про що було складено протокол № 538097. Інформація про лот № 474644 була внесена до системи на підставі заявки приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни. Згодом, постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.08.2022 апеляційну скаргу позивача було залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. У подальшому позивач звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду. Постановою Верховного Суду від 26.10.2022 касаційну скаргу [PERSON] було задоволено частково, скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 03.08.2022 та справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішенням Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено, скасовано рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2021 року та відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу. Проте, як вбачається з матеріалів справи торги з реалізації лоту № 474644 проходили в межах виконавчого провадження № 64999674 , відкритого на підставі виконавчого листа № 201/410/21, виданого 05.02.2021 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики. Приватний виконавець відкрив виконавче провадження на підставі виконавчого листа здійснив усі виконавчі дії, в тому числі передав майно на реалізацію, торги з яких відбулись 11.05.2021. На момент вчинення приватним виконавцем виконавчих дій, виконавчий документ, на підставі якого приватний виконавець відкрив виконавче провадження про звернення стягнення на належний позивачу будинок наклав арешт на зазначений будинок, здійснив його оцінку та передав на реалізацію на прилюдних торгах, був чинним, такої підстави недійсності не існувало в момент проведення публічних торгів. Отже, оскільки станом на момент вчинення правочину з реалізації арештованого майна рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/410/21 від 05.02.2021, на підставі якого було видано виконавчий лист скасовано не було, підстава для визнання торгів недійсними відсутня. Аналогічний висновок міститься у позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 11 березня 2021 року у справі № 644/8749/18 про визнання недійсними електронних торгів: «Крім того, варто звернути увагу, що у цій справі виконавчий лист, на підставі якого проведено електронні торги, на час їх проведення не був недійсним і таким не визнавався. Скасування судового рішення, на підставі якого проведено електронні торги, після їх проведення, має інші наслідки, ніж визнання торгів недійсними. 16 серпня 2018 року електронні торги з реалізації належного ОСОБА І нерухомого майна проведено на підставі чинного па момент їх проведення виконавчого документа». Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 755/5232/19: 3 матеріалів справи вбачається, що приватний виконавець 23 жовтня 2018 року відкрив виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса та протягом жовтня 2018 року - січня 2019 року здійснив усі виконавчі дії, в тому числі призначив та провів електронні торги, які остаточно відбулись 11 січня 2019 року. Тобто всі вищевказані виконавчі дії відбулись до того, як виконавчий напис було визнано таким, що не підлягає виконанню, рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року у справі № 755/13 070/20. Крім того, відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівліпродажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятої, шостою статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша 215 ЦК України), а тому визнання виконавчого напису вчиненого 31 серпня 2018, року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., таким, що не підлягає виконанню, не є такою підставою. Відтак, оскільки в момент вчинення правочину виконавчий документ був чинним, підстав визнавати недійсним правочин з реалізації лоту № 474644 немає. Також слід зазначити, що нормативно-правовим актом, який встановлює порядок та правила проведення прилюдних торгів є саме Порядок реалізації арештованого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5. Слід зазначити, що позивачем не надано, а судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження порушення правил, встановлених Порядком реалізації арештованого майна під час продажу вищевказаного лоту. Суд також критично оцінює доводи позивача в частині обґрунтування вимог про витребування майна, оскільки вищевикладеним суд прийшов до висновка про відсутність підстав для визнання торгів недійсними, а відтак оскільки вимоги про витребування майна є похідними від первинних про визнання торгів недійсними, то відсутні підстави для задоволення вимог про витребування вказаного майна. За таких обставин, аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, та правові норми, що їх регулюють, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання торгів недійсними, витребування майна, та, відповідно, для задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст. 203, 205, 319, 377, 388 ЦК України,

Outcome: dismissed