Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

У червні 2022 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач 11.02.2022 року о 15 годині 14 хвилин, в м. Кропивницькому по вул. Яновського, 177 керував транспортним засобом Renault Megan, д. н. [NUMBER] , де під час здійснення повороту ліворуч із другорядної дороги по вул. Курортна на головну дорогу на вул. Яновського, не надав перевагу в русі транспортному засобу Lехиs 18 200Т, д. н. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі із лівого боку, в результаті чого скоїв зіткнення з останнім. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 лютого 2022 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. 11 лютого 2022 року за замовленням позивача було проведено оцінку вартості (розміру) збитків, та згідно зі звітом про оцінку вартості (розміру) збитків, вартість збитків, становить 576 923, 18 грн. У відповідача було відсутнє обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому, позивач звернувся до Департаменту регламентних виплат Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою щодо відшкодування шкоди. Вказує, що заява була задоволена, та прийняло рішення про виплату позивачу відшкодування в розмірі 130 000,00 грн., але вказана сума завданої відповідачем шкоди внаслідок ДНП не покрила повністю вартість заподіяної шкоди Відповідач в добровільному порядку не відшкодував завданої шкоди, тому позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. Згідно ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.01.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засіданні представник позивача надав заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги, просив позовні вимоги задовольнити повністю та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди сторони позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Судом встановлено, що [PERSON] 11.02.2022 року о 15 год. 14 хв., в м. Кропивницькому по вул. Яновського,177, керував транспортним засобу «Renault Megane», д.н. [NUMBER] , де під час здійснення повороту ліворуч із другорядної дороги вул. Курортна на головну дорогу вул. Яновського, не надав переваги в русі транспортному засобу «Lexus IS 200Т», д.н. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі із лівого боку, в результаті чого скоїв зіткнення з останнім. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 лютого 2022 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач є власником автомобіля марки Lехиs 18 200Т, д. н. [NUMBER] . Відповідно до листа МТСБУ розглянуто справу щодо відшкодування шкоди, яка мала місце 11.02.2022 року о 15 год. 14 хв. за участю автомобіля Lехиs 18 200Т, д. н. [NUMBER] та прийнято рішення про виплату шкоди в розмірі 130 000,00 грн. Як вбачається з платіжного доручення АТ КБ «Приватбанк» від 24.05.2022 року [PERSON] отримав 130 000 грн. від МТСБУ з відміткою «виплата по справі № 82915, згідно наказу № 3/3223 від 04.05.2022 року транспортний засіб [NUMBER] . На підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] надав до суду звіт ФОП [PERSON] № 829 від 14.05.2022 року про оцінку автомобіля Lехиs 18 200Т, д. н. [NUMBER] , за яким вартість матеріального збитку, завданого власнику вищевказаного автомобіля складає 576 923,18,00 грн. За змістом положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пункту 1 частини другої ст. 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Статтею 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1192 цього Кодексу з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП. відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відповідно до пункту 39.1. ст. 39 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Одним із основних завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених п. 39.2.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пдп. а, пункту 41.1. ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 14 Постанови №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснив, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Приписами ч. ч. 1-3 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його виконання (договір чи діалект). Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18). Верховний Суд зробив висновок, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. З урахуванням вищевикладеного, позивач має право на стягнення з відповідача заборгованості за порушення грошового зобов`язання (сума стягнення матеріальних збитків з 446 923,00 грн.) у розмірі 4 334,54 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 4 512,58 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved