Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК КОМФОРТУ» (далі - товариство, позивач) звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості,в якій просило стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 102 060 грн 87 коп., а також судові витрати. Рух справи. 22.02.2022 справа надійшла до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області. 23.05.2022 ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області (суддя Гершкул І.М.) провадження по цивільній справі відкрито. 01.12.2022 ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області прийнято справу до провадження суддею Квіткою О.О.. Позиція позивача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.02.2021 між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ»та [PERSON] в режимі онлайн шляхом заповнення відповідачем в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача було укладено договір № 1144210211056 оренди майна з правом викупу. Відповідно до умов зазначеного Договору позивач передав відповідачу у строкове платне володіння та користування майно, а саме - смартфон Samsung Galaxy A71 6/128GB Black (SM-A715FZKUSEK), з наступним переходом права власності на зазначене майно. Пунктом 3 вказаного договору визначено строк оренди майна за договором 24 місяці, щомісячний платіж 2099,00 грн, вартість об`єкта оренди при його викупі за 24 місяці 50 376 грн. Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надав у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди, шляхом направлення оператором поштового зв`язку «Нова пошта», однак відповідач зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 14.02.2022 утворилась заборгованість в розмірі 102 060,87 грн, яка складається: із суми боргу 50 376,00 грн; суми пені за прострочені орендні платежі 25 188,00 грн; суми штрафу (50 % від загальної суми прострочення) 25 188,00 грн; інфляційного збільшення 961,07 грн та 3% річних в розмірі 347,80 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Також, просить стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 2481,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав. Позиція відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, її представник - адвокат Язан Н.С. проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову. Звернула увагу суду, що відповідач не повідомив [PERSON] про розірвання договору, оскільки не надіслав їй письмове повідомлення про це. У відзиві, зокрема, вказала, що через смерть чоловіка ( [INFO] ) та малолітнього сина погіршився фінансовий стан. Крім того, погіршення платіжних спроможностей пов`язано із карантином протягом 2021-2022 років та воєнним станом. Про неможливість оплачувати платежі за договором вона неодноразово повідомляла в телефонному режимі операторам ТОВ «Будинок Комфорту». Запевняла, що оплатить вартість товару одразу за можливості. Окрім цього, ознайомившись з матеріалами позовної заяви, відповідачка запевняє, що вперше дізналась про укладання з нею договору оренди майна з правом викупу, та була впевнена, що отримала товар на умовах договору купівлі-продажу з розстрочкою платежу. Позивач у позові вказав на те, що 01.11.2021 надіслав відповідачу повідомлення про припинення цього договору з 22.11.2021, однак відповідач не отримувала жодного повідомлення про розірвання договору і ця обставина не підтверджується жодними доказами. Вважає, що це свідчить про те, що між сторонами договору не було досягнуто всіх істотних умов договору, позов є штучним та необгрунтованим, а також передчасним, так як договір оренди майна з правом викупу є діючим, оскільки укладений до 11.02.2023, фактично розірвання в односторонньому порядку такого договору не відбулося, [PERSON] на цей час майном користується, тому стягнення заборгованості є передчасним і позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. 26.07.2022 [PERSON] вдруге вийшла заміж та змінила своє прізвище на [PERSON] . Обставини справи, зміст спірних правовідносин. 11.02.2021 між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ»та [PERSON] було укладено договір № 1144210211056 оренди майна з правом викупу, а саме смартфон Samsung Galaxy A71 6/128GB Black (SM-A715FZKUSEK) (а. с. 22-23). Укладання договору підтверджується анкетою-згодою клієнта та роздруківкою послідовності дій, здійснених відповідачем 11.02.2021 через особистий кабінет з використанням електронного підпису (а. с. 19-20). Пунктом 2 договору оренди майна з викупом встановлено, що якщо орендар не здійснює викуп об`єкта оренди в перші 90 днів оренди, то він втрачає право на наведені в цьому пункті умови і подальший достроковий викуп може бути здійснений лише за загальними правилами, а саме за умови дострокового погашення орендної плати та викупу об`єкта оренди відповідно до його дійсної вартості, що складає 50376,00 грн, у тому числі ПДВ 8396,00 грн. Із п. 3 договору оренди майна з викупом слідує, що орендна плата у розмірі 2099,00 грн (в тому числі ПДВ 349,83 грн) здійснюється орендарем до 11-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 24 місяця, де днем внесення останнього платежу є 11.02.2023. Згідно з п. 4 договору оренди з викупом за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів за цим договором. За змістом п. 6 викуп об`єкта оренди після закінчення строку оренди здійснюється за умови належної сплати всіх орендних та авансових платежів відповідно до пунктів 2 - 4 цього договору. Цей договір і Правила надання майна в оренду разом складають єдиний документ, підписанням цього договору орендар підтверджує, що він ознайомлений, розуміє всі умови та зобов`язується виконувати умови цього договору та Правила надання майна в оренду, текст яких знаходиться у вільному доступі за посиланням: https://dcomfort.com.ua/ru/about_us/pravila/ (пункт 7 договору оренди з викупом) (а. с. 23). Згідно з пунктом 5.1 Правил надання майна в оренду ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ»сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно відповідно до графіку платежів, узгодженого сторонами у договорі. У пункті 7.2. Правил надання майна в оренду ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ»вказано, що викуп об`єкта оренди після закінчення строку оренди відповідно здійснюється за умови належної сплати всіх орендних платежів. При цьому, орендар сплачує авансові платежі у якості оплати вартості об`єкта оренди у сумі і відповідно до умов, погоджених у додатку до договору. Об`єкт оренди переходить у власність орендаря за умови здійснення орендарем всіх належних платежів із сплати орендної плати на користь орендодавця згідно з графіком. Відповідно до пунктів 8.4 та 8.5 Правил за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця пеню в розмірі 3 % (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50 % (п`ятдесяти відсотків) від загальної суми прострочених орендних платежів за договором оренди майна. У разі не здійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору оренди майна із правом викупу орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей договір, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі орендар зобов`язаний сплатити вже нараховану орендну плату та додатково - штраф у розмірі 50 % від вартості загальної суми прострочених орендних платежів за Договором оренди майна з правом викупу та викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною в договорі оренди майна з правом викупу за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення Договору оренди майна з правом викупу орендних платежів або повернення об`єкту оренди. Як слідує з наданих позивачем доказів, свої зобов`язання за договором ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ»виконало в повному обсязі, передавши відповідачу на умовах договору у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди майна, що підтверджується експрес-накладною № 20450345480080 товару та довідкою ТОВ «Нова пошта» (а.с.24-29). Як вбачається із повідомлення від 01.11.2021, ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ»звернулося до відповідача з повідомлення про розірвання договору та необхідність сплатити заборгованість, згідно з яким повідомлено орендаря про одностороннє розірвання договору №1144210211056 оренди майна з викупом від 11.02.2021. Остаточною датою розірвання вважати - 22 листопада 2021 року (а.с. 30). Проте позивачем не надані докази надсилання вказаного повідомлення [PERSON] .. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором оренди майна з правом викупу від 11.02.2021 сума боргу станом на 14.02.2022 за простроченим зобов`язанням складає 102060,87 грн, з яких: 50376,00 грн - сума боргу, 25188,00 грн - штраф (50% від загальної суми прострочення), 25188,00 грн - пеня, 961,07 грн - інфляційне збільшення, та 347,80 грн - 3% річних (а.с. 9-10). Згідно із свідоцтвом про смерть від 06.04.2021 [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 78). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 79). Після реєстрації шлюбу із [PERSON] 26.07.2022 [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 77). Релевантні джерела права. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до положень ч. 1 ст. 526, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 705 ЦК України встановлено, що за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч.1 ст.760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Частиною першою статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. За приписами ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оцінка доказів. Позивач виконав умови договору в повному обсязі та передав відповідачу об`єкт оренди протягом 10 календарних днів, однак відповідач, всупереч умовам договору оренди, свої зобов`язання за договором не виконав, орендну плату не виплатив, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 50 376 грн (24 місяці х 2099 грн). Враховуючи, що відповідачем не виконано умови укладеного між сторонами договору, допущено прострочення зі сплати орендних платежів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за орендними платежами в розмірі 50 376,00 грн Суд звертає увагу, що Договір оренди майна з правом викупу від 11.02.2021 та Правила надання майна у оренду ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ»містять різні умови щодо відсотку пені, який застосовується у випадку прострочення платежу 1 % і 3% відповідно. Відповідно до ч.1 ст. 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при безрезультативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення. Оскільки ці правила не дають можливості визначити справжній зміст відповідної умови договору щодо відсотку пені, тому потрібно застосовувати тлумачення contra proferentem. Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін" (under the diminant sinfluence of the party). Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 18 квітня 2018 року справа N 753/11000/14-ц (провадження N 61-11сво17). Таким чином, суд бере до уваги домовленість щодо відсотку пені, які сторони досягли безпосередньо у договорі оренди майна з правом викупу, а саме - 1 %. Проте за наявності такого відсотку пені загальна сума все-одно перевищує 50 % від загальної суми прострочення (42315,84 грн > 25188,00 грн). Щодо стягнення штрафу у розмірі 25188,00 грн та пені у розмірі 25188,00 грн, то суд зазначає таке. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Згідно зі ст. 549 ЦК України штраф є одним із видів цивільно-правової відповідальності - неустойки, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2015 року N 6-2003цс15, та Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 липня 2018 року у справі N 2-2171/11. ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ»надало суду докази про порушення відповідачем умов договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення орендної плати. У той же час за це порушення позивачем нараховано і штраф, і пеню, що відповідно до вказаного вище є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у виді пені у розмірі 25188,00 грн та відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення штрафу у розмірі 25188,00 грн. Щодо стягнення інфляційного збільшення в розмірі 961,07 грн та 3% річних в розмірі 347,80 грн, то суд зазначає таке. Виходячи з положень ст. 625 ЦК України, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення інфляційного збільшення в розмірі 961,07 грн та 3% річних в розмірі 347,80 грн. Посилання представника відповідача на те, що позивач не надіслав відповідачу повідомлення про розірвання договору оренди, не спростовує обов`язок відповідача вчасно сплачувати орендні платежі, передбачені договором. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача 76872,87 грн, з яких: 50376,00 грн сума боргу, 25188,00 грн пеня, 961,07 грн інфляційного збільшення та 347,80 грн 3% річних. Ця сума заборгованості визначена на підставі наданих позивачем доказів, які відповідачем не спростовано. Розподіл судових витрат. Оскільки позивачем, щоб звернутися із позовом до суду, сплачено мінімальний розмір судового розміру для юридичної особи, то він підлягає стягненню із відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial