Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Придніпровський районний суд м.Черкаси з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь, аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня подання позову до припинення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває в шлюбі з [PERSON] . До Придніпровського районного суду м. Черкаси нею подано позов про розірвання шлюбу, від шлюбу мають шістьох дітей. Вона з їхніми меншими дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідач з ними не проживає більше 18 років, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. [INFO] один із їхніх спільних синів [PERSON] досяг повноліття. При цьому він здобуває вищу освіту в Черкаському державному технологічному університеті, на денній формі навчання, що підтверджується довідкою № 6/23 від 16 січня 2023 року. Відтак, працевлаштуватись та забезпечувати себе самостійно син не має змоги. Вказує, що з народження всіх дітей і дотепер вона добросовісно виконує всі обов`язки, які покладені на неї як на матір. Проте, в зв`язку з незадовільним станом здоров`я працевлаштуватись і отримувати достойний дохід вона не має змоги. Їй встановлено ІІІ групу інвалідності, розмір її пенсії становить 2300 грн. Це її єдине джерело для існування. Однак, цієї суми колосально не вистачає для забезпечення дітей, які проживають разом з нею. Вона самостійно не має можливості у повному обсязі потреби їхнього спільного повнолітнього сина, оскільки, навчання в університеті потребує значних матеріальних витрат, таких як витрати на купівлю зошитів, книг, підручників та інших канцелярських товарів і приладь, витрати на харчування, проїзд по місту, купівлю одягу, взуття, придбання особистих речей, дозвілля тощо. Відповідач кошти на утримання їхнього спільного повнолітнього сина, який продовжує навчання, надає нерегулярно. Враховуючи її скрутне матеріальне становище, відсутність змоги у сина себе забезпечувати у зв`язку зі здобуттям вищої освіти, вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 від усих видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня подання позову до припинення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. 27 лютого 2023 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. Позивач [PERSON] надала заяву, в якій зазначила, що зменшує позовні вимоги та просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/10 від усих видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня подання позову до припинення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Також зазначила, що просить справу слухати без її присутності. Зменшені позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій зазначив, що просить слухати справу за його відсутності. Також зазначив, що не заперечує прооти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/10 від усих видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня подання позову до припинення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК). Як встановлено в судовому засіданні, що відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Придніпровського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області, [INFO] народився [PERSON] , в графі «батько» вказаний [PERSON] . Відповідно до Довідки № 6/23 від 16 січня 2023 року, виданої деканом факультету електронних технологій, автотранспорту та машинобудування [PERSON] , [PERSON] здобуває вищу освіту в Черкаському державному технологічному університеті на 1 курсі бакалаврського освітнього рівня за спеціальністю 131 «Прикладна механіка» за кошти державного бюджету, форма навчання денна, період навчання з 12 вересня 2022 року до 30 червня 2026 року (Наказ на зарахування № 232-с від 05 вересня 2022 року). Відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Статтею 199 СК України установлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Прозастосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3від 15травня 2006року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Суд зауважує, що обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23 січня 2019 року в справі № 346/103/17, дитина, яка навчається на денній формі, не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Оскільки, [PERSON] навчається на денній формі навчання, вона об`єктивно позбавлений можливості працевлаштування. Крім того, загальновідомими є обставинами, які не потребують доказування, що він повинен харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті. І, враховуючи, що він на даний час не спроможний себе забезпечити, саме на батьків покладається такий обов`язок. Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнього сина сторін, який навчається, не може бути перекладено винятково на матір дитини. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/10 частини його заробітку (доходу). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Але, враховуючи те, що син [PERSON] є дієздатним, то аліменти мають бути стягнути на його користь, а не на інших осіб, користь, в тому числі, коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб. Вказаного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18. Законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, незалежно від форми навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу. Відповідно до с. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. А тому, суд приходить до висновку для задоволення позову, а саме до стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, в зв`язку з навчанням, в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітків та доходів щомісячно, починаючи з 06 лютого 2023 року (дня подачі позову) та продовжувати до закінчення ним навчання в Черкаському державному технологічному університеті (30 червня 2026 року). В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073грн. 60 коп.

Outcome: approved