Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

21 липня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що є надавачем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири № 599 у вказаному будинку. У зв`язку із несплатою коштів за отримані житлово-комунальні послуги у відповідача утворилася заборгованість, яка складає 20 431, 23 грн, та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2022 року цивільну справу № 753/7521/22 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 25 липня 2022 року. 03 серпня 2022 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою від 05 серпня 2022 року суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 30 серпня 2022 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №38236), відповідно до якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 13 вересня 2022 року до суду від позивача по справі надійшло клопотання про витребування доказів (вх. №40978) та заява про відмову від позову в частині стягнення основного боргу. Ухвалою суду від 20 вересня 2022 року у даній цивільній справі було призначено судове засідання на 21 жовтня 2022 року на 11:00 год. Ухвалою суду від 21 жовтня 2022 року було визнано обов`язковою явку представника позивача в судове засідання та відкладено судове засідання на 05 грудня 2022 року на 11:00 год. Судове засідання призначене на 05 грудня 2022 року було відкладено на 25 січня 2023 року на 15:00 год. за клопотанням учасників справи. 19 січня 2023 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача, та подано до суду позовну заяву у новій редакції, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму інфляційних втрат, три відсотки річних та судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви. Ухвалою суду від 25 січня 2023 року було задоволено клопотання представника ТОВ "Ковальська-Житлосервіс", замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного - [PERSON] та вилучено з числа відповідачів [PERSON] . У судове засідання 21 березня 2023 року з`явилася представник позивача та надала пояснення у справі, вказала, що основна сума заборгованості була сплачена відповідачем [PERSON] після звернення із цим позовом до суду, а тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] інфляційні втрати - 1241, 46 грн. та 3% річних - 414,26 грн, а також судовий збір. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повістки адресована їй на адресу місця її реєстрації та на адресу знаходження нерухомого майна, за яким виникла заборгованість та власником якого вона є, повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач [PERSON] не скористалася своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» здійснює обслуговування будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 1014 від 28 вересня 2007 (а.с.66) та надає житлово-комунальні послуги. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 137,5 кв. м, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22 вересня 2017 року (а.с.57). Положення статей 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Згідно до пункту 1 частини четвертої статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з частини першої статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Звертаючись із позовною заявою, позивач вказав, що власник квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , несвоєчасно сплачувала кошти за отримані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого у неї за період з листопада 2019 року по 24 лютого 2022 року утворилась заборгованість в розмірі 20 431 грн., на яку позивачем також було здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 1241,46 грн. та 3% річних у розмірі 414,39 грн. Як вбачається з платіжного доручення від 17 серпня 2022 року № @2PL636412 [PERSON] (відповідач) 17 серпня 2022 року сплатила на користь позивача кошти в розмірі 19737,88 грн призначення платежу: «за комунальні послуги [ADDRESS] ». Вказане підтверджує факт того, що у відповідача до31 травня 2022 року була наявна заборгованість щодо сплати комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території за квартирою, власником якої вона є. Відповідачка не оспорювала розмір такої заборгованості, не надавала доказів того, що вона є меншою чи взагалі була відсутня станом на день звернення позивача із цим позовом до суду. Із розрахунку за комунальні послуги, що був наданий представником позивача на підтвердження факту сплати відповідачем боргу за комунальні послуги, [PERSON] сплатила кошти саме за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, інфляційні втрати та 3% річних нею не були враховані при сплаті боргу позивачу. Будь-яких заперечень щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних відповідачем суду надано не було. За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданим позивачем останнім розрахунком, його втрати від інфляції склали 1241,46 грн., а три проценти річних від простроченої суми склали 414,26 грн. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, з огляду на сплату відповідачем [PERSON] суми основного боргу після відкриття провадження у справі, у розмірі, визначеному позивачем, що фактично є визнання позовних вимог в цій частині, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ "Ковальська -Житлосервіс" до [PERSON] про стягнення інфляційної складової боргу та трьох процентів річних в загальному розмірі 1655,85 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, а також те, що борг відповідачем був сплачений після відкриття провадження у справі, суд вважає за необхідне застосувати положення пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2481,00. На підставі викладеного,

Outcome: approved