Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло» (далі КП «Тернопільміськсвітло») пред`явило до суду позов, який був надісланий засобами поштового зв`язку «Укрпошта», до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, а саме стягнення з нього матеріальних збитків у розмірі 10\~898,87 грн. В обгрунтування позову зазначено, що 07.12.2021 о 18 год. 30 хв. по вул. Яреми, 13 у м. Тернополі [PERSON] , керуючи транспортним засобом «РРМ 280 АТТ Кран», державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з бетонною електроопорою та пошкодив її. Зазначена електроопора знаходиться на балансі КП «Тернопільміськсвітло», відтак позивачу було завдано матеріальної шкоди. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.12.2021 встановлено, що зазначена дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті винної поведінки відповідача. В подальшому, відповідачу було повідомлено, що оскільки вищевказаною постановою встановлено його вину у ДТП, йому необхідно відшкодувати завдані підприємству збитки, однак у приміщенні КП «Тернопільміськсвітло» відшкодувати збитки завдані внаслідок ДТП відповідач відмовився. Позивач неодноразово звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору, однак усі спроби такого врегулювання результатів не дали, оскільки шкода відповідачем відшкодована не була. Крім цього, оскільки у постанові було неправильно зазначено потерпілу сторону, підприємство подало до суду заяву про виправлення описки, яку було вирішено постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.12.2021 та остаточно встановлено, що шкоду було заподіяно комунальному підприємству «Тернопільміськсвітло». З цих підстав позивач просив задовольнити позов, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Ухвалою судді від 07.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 01.02.2023 о 10 год. 30 хв. 20.01.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який був надісланий засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 17.01.2023. У відзиві відповідач заперечив щодо задоволення позову, посилаючись на те, що він не погоджується із твердженням позивача про те, що зіткнення з електроопорою відбулось із його вини, оскільки: 1) зазначена ДТП відбулась на підйомі [ADDRESS] , при цьому, транспортний засіб, яким він керував, має значну масу, а його технічні параметри не дозволяють при русі вгору (на підйомі) розвинути швидкість, яка б перевищувала ту, що дозволена Правилами дорожнього руху України; 2) твердження про його неуважність та відсутність контролю за дорожньою обстановкою також не відповідають дійсності, оскільки на вулиці Яреми відсутній інтенсивний рух, вона знаходиться в районі новобудов, а її дорожня обстановка не передбачає різкої зміни; 3) дорожнє покриття вулиці в момент ДТП не було в належному стані, оскільки була ожеледиця, а на даній ділянці дороги не було проведено робіт із прибирання снігу і посипання її поверхні піском тощо, що призвело до ковзання транспортного засобу по дорозі та неможливості здійснення будь-яких маневрів, спрямованих на уникнення ДТП. Наведене, на думку позивача, свідчить про пошкодження бетонної електроопори не з його вини, а внаслідок непереборної сили втрати керованості автокраном, внаслідок складних погодних умов (ожеледиці на дорожньому покритті). Також, підставою для заперечень є те, що відповідно до термінів та визначень, які містяться в Законі України «Про автомобільні дороги» та ЦК України, КП «Тернопільміськсвітло» не є належним позивачем у справі, оскільки [ADDRESS] , як і інженерне облаштування, в тому числі бетонна опора електроосвітлення, знаходиться у комунальній власності, яку від імені Тернопільської міської територіальної громади реалізує Тернопільська міська рада, яка і має право на відшкодування збитків, завданих вулицям міста Тернополя. При цьому, надана позивачем довідка №290 від 30.11.2022 про перебування пошкодженої бетонної електроопори на балансі позивача не є належним доком, оскільки вона не містить інвентарний номер електроопори, її маркування чи тип відповідно до ДСТУ, тощо, така ж позиція, викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 (справа №924/1103/19). Також, позивач помилково посилається на частину четверту статті 82 ЦПК України, оскільки у даному випадку слід застосовувати частину шосту цієї статті, так як саме вона стосується категорії «справ про адміністративні правопорушення», відтак постановою, на яку посилається позивач встановлено лише факт зіткнення 07.12.2021 о 18 год. 30 хв. по вул. Яремчука, 13 в м. Тернополі автокрана, яким керував відповідач, із бетонною опорою, внаслідок чого вона зазнала пошкоджень, а не спричинення матеріальних збитків позивачу з вини [PERSON] . До того ж, [PERSON] у надісланому ним відзиві висловив свою незгоду з постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.09.2022 (справа №607/24197/21), зазначивши, що вона є недопустимим доказом, оскільки виправлення описки у постанові норми КУпАП не передбачають, відтак суд вийшов за межі наданих йому чинним законодавством повноважень та, крім того, під час ознайомленням з матеріалами справи він не виявив у ній ні заяви, про яку зазначає позивач, ні оригіналу постанови, що свідчить про ймовірне її підроблення. Підсумовуючи, зазначив, що у матеріалах справи, на його думку, відсутні належні та допустимі докази перебування пошкодженого майна у власності позивача, відтак відсутні підстави для звернення до суду із даним позовом. Також, вказав, що про існування цієї цивільної справи дізнався із сповіщення, яке надійшло йому в мобільний додаток «Дія», та 02.01.2023 при ознайомленні з матеріалами справи дізнався про наявність ухвали про відкриття провадження, відтак строку на подачу відзиву, встановленого цією ухвалою, не пропустив. Посилаючись на наведене, просив відмовити в задоволенні позову. Разом із відзивом відповідач надіслав до суду заяву про залучення до участі у справі Тернопільської міської ради як третьої особи. У задоволенні цієї заяви відмовлено відповідно до ухвали суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 01.02.2023. 01.02.2023, у зв`язку з наданням представнику позивача терміну для ознайомлення з відзивом, розгляд справи відкладено на 01.03.2023 на 11 год. 00 хв. 08.02.2023 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій вказав що зміст відзиву зводиться до незгоди відповідача із обставинами, встановленими постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.12.2021 (№607/24197/21), однак зазначену постанову [PERSON] не оскаржував та вона набрала законної сили, відтак є обов`язковою до виконання. Однак, [PERSON] заподіяних ним збитків не відшкодував, що тягне за собою встановлену законом юридичну відповідальність. Доводи відзиву про відсутність вини [PERSON] та наявність непереборної сили спрямовані на перекладення його відповідальності на орган місцевого самоврядування, а також піддавання сумніву зазначеної постанови. Твердження відповідача про неналежність та невідповідність постанови про виправлення описки вимогам закону є надуманими та безпідставними. Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2021 року та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року є вичерпними фінансовими документами, які містять перелік всіх робіт та їх вартість і підписані директором підприємства, а усі проведені роботи виконані позивачем як балансоутримувачем електроопори. 23.02.2023 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких він повністю не погодився із відповіддю на відзив, мотивуючи тим, що: 1) неодержання позивачем відзиву відбулось саме з вини позивача, так як відзив був надісланий позивачем поштовим відправленням, яке 02.02.2023 було повернуто відповідачу із відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання»; 2) позивач вкотре помилково застосував до постанови від 30.12.2021 норму частини четвертої статті 82 ЦПК України, а не, як зазначалось раніше у відзиві на позов, частини шостої статті 82 ЦПК України, що свідчить про те, що нею лише доведено факт зіткнення 07.12.2021 о 18 год. 30 хв. по вул. Яремчука, 13 в м. Тернополі автокрана, яким керував відповідач, із бетонною електроопорою, внаслідок чого вона зазнала пошкоджень. При цьому, зазначення у цій постанові про наявність вини відповідача, у цій цивільній справі є необов`язковими; 3) постанова суду 30.12.2021 не ґрунтується на належних та допустимих доказах; висновки суду належним чином не обґрунтовані. Його пояснення про неналежний стан дорожнього покриття та відсутність його вини позивачем не спростовані. Погодні умови на момент ДТП підтверджуються інформацією, розміщеною в Інтернет мережі «Gismereo»; 4) твердження позивача про невиконання ним зазначеної постанови та встановлення нею факту завдання шкоди саме позивачу є надуманими і не відповідають дійсності, оскільки накладену на нього цією постановою суму штрафу та судового збору він сплатив. При цьому, він зазначену постанову не визнає, а апеляційну скаргу на неї свідомо не подав, з огляду на велику вартість послуг адвоката; 5) посилання позивача на застосування принципу аналогії закону при винесенні постанови про виправлення описки не відповідають дійсності, оскільки у тексті постанови від 12.09.2022 суд цього не вказав, а лише послався на норми статті 283, 284, 304, 305 КУпАП, відповідно мала місце зміна судового рішення. Надана позивачем копія цієї постанови не є належним доказам, оскільки у матеріалах справи відсутня заява про виправлення описки, протокол розподілу справи між суддями, повістка про виклик учасників справи, оригінал постанови із підписом судді, докази надсилання її учасникам справи, а копія виготовлена неналежним чином, оскільки мала бути виготовлена із оригіналу постанови, наявної у матеріалах справи. Також відповідач поставив під сумнів виготовлення і підписання в електронній формі судового рішення суддею, припускаючи його підписання іншою особою суду. Посилаючись на наведене, просив відмовити в задоволенні позову. У судовому засіданні 01.03.2023 представник позивача Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло» Дзюбан Р.М. позов підтримав у повному обсязі, зіславшись на мотиви, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 01.03.2023 заперечив проти задоволення позову з мотивів, наведених у відзиві на позов та запереченнях. У зв`язку з необхідністю надання підтверджуючих документів відповідачем про належність йому транспортного засобу, у розгляді справи оголошено перерву до 14.03.2023 до 13 год. 30 хв. У судовому засіданні 14.03.2023 відповідач надав копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «РРМ 280 АТТ Кран», державний номерний знак [NUMBER] , її долучено до матеріалів справи та в цьому судовому засіданні розгляд справи завершено. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: У доповідній записці начальника виробничого відділу Кріля Р.Б. від 08.12.2021, адресованій директору КП «Тернопільміськсвітло», зазначено, що 07.12.2021 близько 19 год. диспетчерська служба повідомила про пошкодження електроопори, яка знаходиться по вул. Яреми у м. Тернополі. Під час виїзду на місце події було встановлено, що автокран із д.н.з. [NUMBER] , збив опору, внаслідок чого вона стала непридатною для подальшого використання. Крім цього, пошкоджено два прогони кабелю СІП 4?25 та світильник. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.12.2021 (справа №607/24197/21, провадження № 3/607/10643/2021) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, стягнуто судовий збір у розмірі 454 гривні. Цією ж постановою судом було встановлено, що: «07 грудня 2021 року о 18 год. 30 хв. по вул. Яреми, 13 у м. Тернопіль, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «РPM 280 АТТ Кран», державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з бетонною електроопорою. У результаті дорожньо-транспортної пригоди електроопора отримала механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки ВАТ «Тернопільобленерго». В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що вказане зіткнення відбулось у зв`язку із погодніми умовами, зокрема на дорозі була ожеледиця. Судом встановлено, що вина [PERSON] у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №258192 від 23 грудня 2021 року; схемою місця ДТП, яка сталася 07 грудня 2021 року о 18 год. 30 хв.; письмовими поясненнями [PERSON] від 21 грудня 2021 року; актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 21 грудня 2021 року; протоколом огляду транспортного засобу від 23 грудня 2021 року; письмовими поясненнями [PERSON] від 23 грудня 2021 року». Матеріали справи № 607/24197/21 (провадження № 3/607/10643/2021) безпосередньо оглянуто судом у судовому засіданні під час розгляду справи, яка розглядається. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії [NUMBER] , виданого ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області 26.02.2020, кран «РPM 280 АТТ», державний номерний знак [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] . Як убачається із довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2021 року, виданої КП «Тернопільміськсвітло», вартість виконаних будівельних робіт - ремонту збитої опори зовнішнього освітлення внаслідок ДТП на вул. Яреми в м. Тернополі, з ПДВ становить 10\~898,87 грн. Наведене також підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року, у якій детально відображено проведені роботи та витрати, пов`язані з їх проведенням, у зазначеному розмірі. 17.02.2022 КП «Тернопільміськсвітло» надіслало [PERSON] досудову вимогу №72 від 16.02.2022, у якій зазначено прохання відшкодувати заподіяну підприємству матеріальну шкоду в розмірі 10\~898,87 грн. 24.03.2022 КП «Тернопільміськсвітло» надіслало [PERSON] попередження №98 від 24.03.2022, у якому нагадано [PERSON] про досудову вимогу та необхідність відшкодування ним заподіяної підприємству матеріальної шкоди в розмірі 10\~898,87 грн. Одержання вказаного попередження підтверджується копією фіскального чеку з номером відправлення «4600602916130» та, як убачається із сайту «Укрпошти» з відстеженням трекінгу відправлення за цим номером, зазначене відправлення вручене особисто 28.03.2022. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.09.2022 (справа №607/24197/21, провадження № 3-в/607/67/2022) виправлено описку в описовій частині постанови Тернопільського міськрайонного суду від 30.12.2021. Зазначено, що матеріальні збитки завдані Комунальному підприємству електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло» замість помилково вказаного ВАТ «Тернопільобленерго». Цією ж постановою судом було встановлено, що: «Комунальним підприємством електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло» подано заяву про виправлення описки у зазначеній постанові, так як матеріальні збитки внаслідок ДТП завдані не ВАТ «Тернопільобленерго», а Комунальному підприємству електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло». Як вбачається із Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 21.12.2021, забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено на «Тернопільміськсвітло». Окрім того, довідкою Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло» підтверджено, що електроопорора по [ADDRESS] , 07.12.2021року на яку допустив наїзд та завдав матеріальних збитків [PERSON] , є на балансі Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло».». Матеріали справи №607/24197/21 (провадження № 3-в/607/67/2022) безпосередньо оглянуто судом у судовому засіданні під час розгляду справи, яка розглядається. У матеріалах справи наявні як заява Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло» про виправлення описки в постанові суду від 30.12.2021, так і оригінал постанови суду від 12.09.2022 за наслідками її розгляду. Відповідно до повідомлення КП «Тернопільміськсвітло» №290 від 30.11.2022 на балансі підприємства перебуває 3483 штуки бетонних електроопор, з них одна електроопора по [ADDRESS] , на яку 07.12.2021 допустив наїзд та завдав матеріальних збитків [PERSON] . Долучені до позовної заяви фотознімки автомобіля з д.н.з. [NUMBER] суд не бере до уваги, оскільки вони не мають прив`язки до місця, дати та часу фотофіксації. Відтак, зазначені фотознімки не є належними та достовірними доказами в розумінні вимог 77, 79 ЦПК України. Із долученої відповідачем заяви про ознайомлення з матеріалами справи №607/24197/21 вбачається, що її було подано до суду 03.01.2023. Також, відповідно до наданої відповідачем копії опису та засвідчувального напису судової справи №607/24197/21, справа має 15 аркушів. Зі скріншоту з сайту «Gismeteo» вбачається, що 07.12.2021 у м. Тернополі температура повітря становила -1 вдень зі снігом та -3 ввечері зі снігом. [PERSON] також долучив витяг із сайту Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо списку автопризначених справ за пошуком «Тернопільміськсвітло» за період з 15.08.2022 до 15.09.2022 та з 01.01.2022 до 01.01.2023, а також копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №258192 від 23.12.2021, в якому потерпілим зазначено ВАТ «Тернопільобленерго». До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Відповідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог частини шостої статті 82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частин першої та другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. У пункті 4 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ, № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК шкода,\~завдана особі\~чи майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~підлягає відшкодуванню\~в повному\~обсязі особою,\~яка її\~завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 10.01.2019 у справі №274/4882/17-ц, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким завдано шкоди, та третіми особами, яким володілець джерела підвищеної небезпеки завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця цього джерела незалежно від його вини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відтак, висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №274/4882/17-ц, повинен бути врахований при застосуванні норм права до спірних правовідносин у даній справі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом установлено, що 07.12.2021 о 18 год. 30 хв. по вул. Яреми, 13 у м. Тернополі, з вини [PERSON] , який, керуючи транспортним засобом «РPM 280 АТТ Кран», державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрав безпечної швидкості руху, сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій він допустив зіткнення з бетонною електроопорою. У результаті дорожньо-транспортної пригоди електроопора отримала механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки Комунальному підприємству електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло». Зазначені обставини встановлені Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.12.2021 у справі №607/24197/21 (провадження № 3/607/10643/2021), яка набрала законної сили 10.01.2022, та Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.09.2022 у справі № 607/24197/21 (провадження № 3-в/607/67/2022), яка набрала законної сили 12.09.2022, та відповідно до вимог частини шостої статті 82 ЦПК України вони є обов`язковими для суду в питанні, чи мали місце дії [PERSON] та чи вчинені вони саме ним. Зазначені постанови [PERSON] у встановленому законом порядку не оскаржував та вони набрали законної сили. Доводи [PERSON] про невідповідність цих постанов вимогам закону та протиправне їх винесення свого підтвердження не знайшли, оскільки матеріали справи №607/24197/21 (провадження № 3/607/10643/2021), та справи № 607/24197/21 (провадження № 3-в/607/67/2022) безпосередньо оглянуті судом у судовому засіданні 01.03.2023. У них наявні всі матеріали, на які є посилання в постановах, обидві справи містять оригінали постанов суду за наслідками судового розгляду. Заперечення відповідача про те, що ДТП сталась не з його вини, а внаслідок непереборної сили погодних умов та неналежного дорожнього покриття, відсутність порушення ним Правил дорожнього руху України, спростовуються Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.12.2021 у справі №607/24197/21 (провадження № 3/607/10643/2021), яка набрала законної сили 10.01.2022, якою встановлено, що ДТП сталась саме з вини [PERSON] , який допустив порушення ПДР. Під час розгляду цієї справи [PERSON] пояснював, що вказане зіткнення відбулось у зв`язку із погодними умовами, зокрема на дорозі була ожеледиця. Проте суд, на підставі зібраних у справі доказів, дійшов висновку про вину [PERSON] у вчиненні ДТП та притягнув його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. За таких обставин безпідставними є посилання відповідача на скріншот із Інтернет мережі «Gismeteo», який лише інформує про погодні умови в день ДТП, та його доводи про неналежне утримання Тернопільською міською радою автомобільних доріг у м. Тернополі, в тому числі ділянки дороги, якою рухався відповідач у момент ДТП. Доводи відповідача про те, що відсутні докази про заподіяння збитків унаслідок ДТП саме позивачу, спростовуються Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.09.2022 у справі № 607/24197/21 (провадження № 3-в/607/67/2022), яка набрала законної сили 12.09.2022, якою встановлено, що матеріальні збитки внаслідок ДТП завдані Комунальному підприємству електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло». Пошкоджена бетонна електроопора, яка була розташована по [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «Тернопільміськсвітло». Доводи відповідача про те, що довідка №290 від 30.11.2022 не є належним доказом в розумінні позиції, викладеної в постанові Верховного Суду №924/1103/19 від 12.01.2021, суд до уваги не бере. Так, посилання відповідача на вказану постанову є нерелевантними, ця постанова ухвалена у справі з приводу господарських правовідносин, вимогами в якій було визнання права власності, а одним із доказів акт передачі на баланс виробничих приміщень, який не був наданий до суду першої інстанції, а поданий лише на стадії апеляційного перегляду. Жодних висновків щодо застосування норм права, які підлягають застосуванню в справі, що розглядається, зазначена Постанова ВС не містить. Позивачем надано достатні докази на підтвердження розміру заподіяного внаслідок винних дій відповідача збитку, а відповідач жодних доказів на їх спростування не надав. Так, згідно з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2021 року, виданою КП «Тернопільміськсвітло», та актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року загальна сума збитків КП «Тернопільміськсвітло» внаслідок пошкодження електроопори по [ADDRESS] склала 10\~898,87 грн. Відповідач є власником крана «РPM 280 АТТ», державний номерний знак [NUMBER] , а тому відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України як особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє об`єктом, використання якого створює підвищену небезпеку, відповідальний за шкоду, яка завдана цим джерелом підвищеної небезпеки. Твердження відповідача про помилкове посилання позивача на вимоги частини четвертої статті 82 ЦПК України не заслуговують на увагу, оскільки обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови в позові, оскільки згідно з принципом jura novit curia неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. Тому доводи відповідача про відмову в задоволенні позову через помилкове правове обґрунтування позовних вимог суд до уваги не бере, оскільки позивач визначає предмет та підстави позову, а обов`язком суду є установлення обґрунтованості позову та вирішення спору по суті заявлених вимог з визначенням правовідносин сторін, що випливають зі встановлених обставин та правових норм, які підлягають застосуванню до цих правовідносин. Інші доводи відповідача, на які він посилався як на підставу відмови в позові, також не є істотними та не впливають на результат вирішення справи. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року), рішення від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України», ЄСПЛ послідовно зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід. За вказаних обставин суд приходить до переконання про порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача в користь позивача 10\~898,87 грн матеріальної шкоди. У зв`язку з задоволенням позову, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 2481 грн понесеного позивачем судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved