Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

В липні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просила в судовому порядку винести рішення яким зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні нею жилим приміщенням та господарськими спорудами шляхом заборони відповідачу розводити та утримувати сільськогосподарську живність ближче 15 метрів від належної їй частини будинку з наданням вільного доступу до її господарських споруд, а також стягнути з відповідача 20000 моральної шкоди та судові витрати. Позов мотивовано тим, що позивач та відповідач являються співвласниками житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в [ADDRESS] , у частках відповідно 47/100 та 53/100. [PERSON] чинить перешкоди для позивача у користуванні жилим будинком та господарськими спорудами. Незважаючи на рішення суду про заборону утримання сільськогосподарських тварин та птиці не ближче ніж за 15 метрів від будинку, умисно продовжує утримувати птицю в хліві, який розташований в 3 метрах від входу та вікон до частини будинку [PERSON] . Крім того, відповідач позбавила її можливості користуватися її господарськими спорудами, закривши їх на свій замок. Через постійний сморід, який йде з хліва, вона не має змоги відкрити вікно та двері свого будинку щоб впустити свіжого повітря з метою провітрити приміщення. Через це у будинку з`явились на стінах грибок та цвіль, а також почали гнити дошки підлоги. В судовому засіданні представник позивача заявлені в позові вимоги підтримав і просив їх задовольнити. [PERSON] та її представник позов не визнали, пояснювали, що дійсно було рішення суду яким було зобов`язано покійного чоловіка відповідача утримувати свійських тварин не ближче ніж 15 метрів від будинку. На підставі такого рішення суду було заведено виконавче провадження у Полонському ВДВС, яке було закрито у зв`язку з виконанням рішення суду. Сама позивач у своєму позові вказує, що худоби немає, а є лише кури. В листопаді 2022 року було обстеження де було виявлено лише дві курки. Позивачем не надано жодних доказів про те, що відповідач позбивала замки і повісила свої. Крім того, в свідоцтві про право на спадщину за законом вказано, що [PERSON] належить 47/100 частин житлового будинку із цегли, до яких входять: житлові кімнати площами 13,1 кв.м і 8,3 кв.м, кухня 9,8 кв.м, коридор 4,5 кв.м, коридор 9,6 кв.м та частина хліва, де знаходиться літня кухня «Б», які розташовані по [ADDRESS] . А господарські будівлі не мають узаконеного права власності, це самочинне будівництво. Корова в даний час знаходиться в подружжя [PERSON] , а 2 курки, які знаходяться в приміщенні літньої кухні, забігають у хлів та несуть там яйця, де раніше відповідач тримала худобу. Ці всі сараї належать для [PERSON] і вона ними користується. У своєму відзиві на позов відповідач вказує, що позов є безпідставним та просить у задоволенні такого відмовити. В судовому засіданні було допитано свідків, які давали наступні пояснення: - свідок [PERSON] показала, що [PERSON] є її рідною тіткою по лінії матері. Там є прибудови, які будував рідний брат [PERSON] [PERSON] . [PERSON] користувався він, потім переписав на сина [PERSON] , який ними потім користувався, а тепер користується [PERSON] [PERSON] їх позакривала та поставила свої замки. [PERSON] утримує у хліві кури, цей хлів належить їй, але подвір`я на якому знаходиться хлів, належить [PERSON] ; - свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] є її рідною тіткою по лінії батька. Хлівами користувалася [PERSON] після смерті сина, а до того користувався син [PERSON] . [PERSON] заважає для неї користуватися сараями, позбивала замки і повішала свої. З домашніх тварин [PERSON] утримує курей; - свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] приходиться для неї далекою родичкою і вона часто її відвідує. Її чоловік допомагав будувати сараї для рідного брата [PERSON] . Після його смерті тими сараями почала користуватися [PERSON] . Вона там тримала вуголь, брекет. Потім [PERSON] позаймала все і тримає зараз у хліві кури; - свідок [PERSON] показала, що являється сусідкою сторін. В 2020 році до них додому прийшла [PERSON] і попросила дозволу тримати в їхньому сараї своїх корів. З того часу корови [PERSON] знаходяться в їхньому хліві. Біля будинку сторін є хліви, літня кухня і ін. Після того, як вони розділилися [PERSON] почали будувати веранду і ще якісь хліви. Син [PERSON] нічого не будував; - свідок [PERSON] показав, що є сусідом сторін. Три роки тому [PERSON] привела корів до них у хлів. Пояснила, що [PERSON] звернулася до суду і їй заборонили тримати худобу. Хату і хліви вони поділили між собою. До того як туди прийшла проживати [PERSON] , вони жили дружно. Після того між ними почалися сварки. [PERSON] тримає декілька курок. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] , у частках відповідно 477/1000 та 523/1000, що підтверджується даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9-10). До частки [PERSON] входить: житлові кімнати площами 13,1 кв.м і 8,3 кв.м, кухня 9,8 кв.м., коридор 4,5 кв.м., коридор 9,6 кв.м. та частина хліва, де знаходиться літня кухня «Б», що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7). Відповідно до даних мирової угоди від 05.02.1997, яка затверджена ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 05.02.1997 [PERSON] крім іншої частини будинку виділено частину хліва (а.с.44-45). Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 19.02.2020 [PERSON] (покійного чоловіка відповідача [PERSON] ) зобов`язано утримувати в місці свого проживання за адресою: [ADDRESS] , худобу, свійські тварини та птицю з урахуванням вимог пунктів 3.24, 3.25а, (таблиця 3.2*) Державних будівельних норм (ДБН-360-92), а саме, не менше ніж 15 м від частини будинку, належного [PERSON] , котрий знаходиться в [ADDRESS] . Вирішено питання про судові витрати. (а.с.26-27). При примусовому виконанні цього рішення було порушене виконавче провадження №61971064, яке було закінчене 30.06.2020 у зв`язку з виконанням рішення суду (а.с.69 справа №681/1616/19). [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерсь а.с.47). Працівниками виконавчого комітету Полонської міської ради ОТГ 31.10.2022 було проведено обстеження земельної ділянки в [ADDRESS] . Під час обстеження встановлено, що справа від входу до земельної ділянки, на якій розташовача частина житлового будинку [PERSON] знаходяться частини хліва [PERSON] в якій на момент огляду знаходилися на сідалі 2 курки та рекомендовано [PERSON] до 01.11.2022 перевести своїх курей до приміщення, яке має знаходитись не менше 15 метрів від частини будинку [PERSON] (а.с. 58). Вирішуючи питання законності позовних вимог, суд виходить із такого. Кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди (ч.1 ст.50 Конституції України). Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Норми розміщення господарських будівель біля житлового будинку визначаються в Державних будівельних нормах "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" 360-92, затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 17 квітня 1992 року № 44. За положеннями пунктів 3.24, 3.25а, 3.35 вказаних Правил в селищах міського типу, а також у міських районах садибного житлового будівництва, у сільських населених пунктах господарські будівлі і споруди, сараї для утримання худоби, інших тварин і птиці слід розміщувати на відстані від житлових будинків та суміжної межі земельної ділянки на відстані не менше ніж 15 м. Приймаючи до уваги, що [PERSON] у безпосередній близькості до житлового будинку [PERSON] у належному для неї сараї утримує 2 курки, чим порушила норми Державних будівельних нормах "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" 360-92, затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 17 квітня 1992 року № 44, а тому слід зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні [PERSON] своєю власністю шляхом дотримання [PERSON] санітарних і будівельних норм, визначених Державними будівельними нормами №\~\~360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Що до вимог позивача про стягнення моральної шкоди у зв`язку з умисним невиконанням рішення суду, то слід зазначити, що судом під час розгляду справи встановлено, що Нагребецькі виконали рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 19.02.2020 про що свідчить постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, а також показання свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] своїх корів перевела до них в сарай у 2020 році. Крім того, сама позивач у своєму позові вказує, що [PERSON] тримає лише курей, це також підтвердили усі допитані в судовому засіданні сідки. Тобто умисного невиконання рішення суду судом не становлено. Також судом не встановлено того, що псування будинку у вигляді грибка та плісняви на стінах та гнилої підлоги пов`язане з триманням тварин з порушенням норм та правил їх утримання та перебуває з цим у причинно-наслідковому зв`язку. Крім того таке псування не підтверджене будь-якими доказами у справі. Щодо твердження позивача про те, що [PERSON] самовільно зайняла сараї, які належать для [PERSON] , то слід зазначити наступне. Дійсно актом обстеження земельної ділянки від 31.10.2022 встановлено, що крім будинку та хліва з літньою кухнею, які зазначені в ухвалі суду, свідоцтві про право власності та відомостях з державних реєстрів, на земельній ділянці даного будинку знаходяться інші господарські будівлі та споруди, право власності на які надано комісії не було. Не здобуто таких і під час судового розгляду. Тому зробити висновок кому належать такі будівлі суд позбавлений можливості, оскільки вони належним чином не зареєстровані, а отже не можуть бути предметои судового розгляду. Тому у цій частині позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Згідно ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропрційно до задоволених вимог.

Outcome: partial