Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

У листопаді 2022 року до Шевченківського районного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті, у якому просило стягнути: заборгованість щодо оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 62 595,96 грн. з яких: - 31 101,00 грн. - заборгованість по оплаті комунальної послуги з постачання теплової енергії (опалення); - 16 493,25 грн. - пеня за несвоєчасне внесення плати за комунальні послуги; - 1 864,84 грн. - три відсотки річних; - 13 136 грн. - інфляційна складова. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири укладеного 17 червня 2020 року є співвласниками, в рівних долях, квартири [ADDRESS] . Як власники квартири у будинку, відповідачі є споживачами комунальних послуг згідно з ч. 1 ст. 1 та ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Товариство з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» на підставі Договору про передачу житлового будинку в управління та експлуатацію укладеного 19 березня 2015 року між ПрАТ КЗСМ «ФОТОН» (ідентифікаційний код юридичної особи 00205162) та Товариством, на виконання вимог частини 12 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладеного 16 лютого 2017 року між Товариством та уповноваженою особою співвласників багатоквартирного будинку на виконання вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до 31 жовтня 2021 року надавало послугу управління багатоквартирним житловим будинком [ADDRESS] . У позовній заяві вказано, що позивач є теплопостачальною організацією та надавало послуги з постачання теплової енергії (опалення) у багатоквартирному житлового будинку [ADDRESS] (далі - житловий будинок). Позивачем вказано, що між позивачем та відповідачами 01 липня 2020 року укладено Договір № П-42/42 про надання послуг з опалення, та постачання гарячої води населенню (далі - Договір). Разом з тим, відповідачі в порушення умов Договору у Боржників утворилася заборгованість з оплати комунальної послуги, за період з 01.11.2020 р. по 31.10.2021 р. по квартирі [ADDRESS] , так станом на 15 листопада 2022 року загальна сума заборгованості (з урахуванням пені) відповідачів по оплаті спожитої комунальної послуги становить 62 595,96 гривень, з яких: - 31 101,00 грн. - заборгованість по оплаті комунальної послуги з постачання теплової енергії (опалення); - 16 493,25 грн. - пеня за несвоєчасне внесення плати за комунальні послуги; - 1 864,84 грн. - три відсотки річних; - 13 136,87 грн. - інфляційна складова. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2022 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, 14.03.2023 року представник позивача подав до суду заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, та просить розглянути її без присутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи заперечень у заяві не виклав, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири укладеного 17 червня 2020 року є співвласниками, в рівних долях, квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомо майна за №315297344 від 16.11.2022 (а.с. 8-9). З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» на підставі Договору про передачу житлового будинку в управління та експлуатацію укладеного 19 березня 2015 року між ПрАТ КЗСМ «ФОТОН» (ідентифікаційний код юридичної особи 00205162) та Товариством, на виконання вимог частини 12 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладеного 16 лютого 2017 року між Товариством та уповноваженою особою співвласників багатоквартирного будинку на виконання вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до 31 жовтня 2021 року надавало послугу управління багатоквартирним житловим будинком [ADDRESS] (а.с. 32-42). Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем комунальної послуги з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Теплопостачальною організацією у відповідності до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» є - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Відповідно до статті 23 Закону України «Про теплопостачання», господарська діяльність з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії підлягає ліцензуванню в порядку, встановленому законом. Так, на виконання вимог вказаного закону позивачу на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) № 854 від 17.07.2017 видана відповідна ліцензія. Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії відноситься до комунальної послуги. Так, позивач до 31 жовтня 2021 здійснював господарську діяльність із постачання споживачам теплової енергії у житловому будинку [ADDRESS] . На виконання вимог статей 8, 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач забезпечував своєчасність надання, безперервність, крім часу перерв на міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами, і відповідну якість комунальної послуги згідно із законодавством та умовами договору про її надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідачі ж відповідно до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язані здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. При цьому в разі не укладення відповідного договору Позивач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до його договору. Згідно із частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» визначено, надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Слід зазначити, що послуга з постачання теплової енергії надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Сент Софіч Проперті Менеджмент» та [PERSON] , [PERSON] , 01.07.2020 року було укладено Договір про надання послуг з опалення, та постачання гарячої води населенню №П-42/42 (а.с. 10-16). Умовами договору (пунктом 1) визначено, що Виконавець зобов`язується своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення житла та місць загального користування, та постачання гарячої води, а також послуги з повірки квартирних засобів обліку гарячої води та теплової енергії, їх обслуговування та ремонту, у тому числі демонтажу, транспортуванню та монтажу, згідно із діючими нормативами, Споживач зобов`язується своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах Договору. Згідно із пунктом 5 Договору тарифи на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води встановлюються рішенням місцевого самоврядування, копія якого додається до цього Договору (Додаток № 1). Тариф на послугу з постачання теплової енергії затверджений Розпорядженням № 1341 виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) від 26 жовтня 2017 № 1341. Відповідно до підпункту 6.1.1 за наявності будинкового або квартирного засобів обліку теплової енергії тариф на послуги з централізованого опалення на момент укладення Договору становив - 1 273,68 грн./Гкал (з ПДВ). Відповідно до підпункту 6.1.2 тариф на послуги з постачання гарячої води на момент укладення Договору становив - 78,24 грн./м3 (з ПДВ). Пунктом 13 Договору визначено, що оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Згідно із пунктом 14 Договору плата за послуги вноситься у безготівковій формі на рахунки Підприємства зазначених у платіжному документі. Рахунки на оплату послуг надаються Споживачеві Виконавцем не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Рахунки на оплату є одночасно актами наданих послуг. Пунктом 15 Договору передбачена відповідальність за несвоєчасну оплату у вигляді пені, в розмірі встановленому законодавством. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 162 Житлового кодексу України та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45), власник квартири зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги за пінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Ч. 4 ст. 319 ЦК України передбачає, що власність зобов`язує Ст. 322 ЦК України встановлено обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, виходячи зі змісту наведених законодавчих норм, набуття права власності на певне майно породжує виникнення не тільки прав, а й обов`язків щодо його належного утримання та експлуатації. Окрім того, згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української РСР. Також, відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. В свою чергу, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 24 січня 2006 року (далі - Правила) визначає, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» житлова послуга - це послуга з управління багатоквартирним будинком, що включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку та випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених Законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Як вбачається із довідки про суму заборгованості з надання послуги з теплової енергії (опалення) згідно Договору №П-42/42 від 01.07.2020, сума заборгованості відповідачів, яка перевірена судом, за період з 01.11.2020 р. по 31.10.2021 р. по квартирі [ADDRESS] , по оплаті спожитої комунальної послуги становить 62 595,96 грн., з яких: - 31 101,00 грн. - заборгованість по оплаті комунальної послуги з постачання теплової енергії (опалення); - 16 493,25 грн. - пеня за несвоєчасне внесення плати за комунальні послуги; - 1 864,84 грн. - три відсотки річних; - 13 136,87 грн. - інфляційна складова. Таким чином, суд приходить до висновку, що в межах даного спору Товариством з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» правомірно пред`явлено вимоги до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення загальної заборгованості за надані послуги згідно Договору №П-42/42 від 01.07.2020, за період 01.11.2020 по 31.10.2021 станом на 15.11.2022 року, яка складає 62 595,96 грн., з яких: - 31 101,00 грн. заборгованість по оплаті комунальної послуги з постачання теплової енергії (опалення); - 16 493,25 грн. - пеня за несвоєчасне внесення плати за комунальні послуги; - 1 864,84 грн. - три відсотки річних; - 13 136,87 грн. - інфляційна складова. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1240,50 грн. з кожного. Враховуючи наведене та

Outcome: approved