Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачів, заперечень відповідача. 21 лютого 2023 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Менської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивований тим, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] мало статус колгоспного двору, позивачі є членами колгоспного двору та мають право на 1/4 частку у колгоспному дворі кожний. Законом України «Про власність» (вступив в дію 15 квітня 1991 року) скасований інститут колгоспного двору, однак цей закон не відмінив правового статусу членів колгоспного двору як власників, щодо майна колгоспного двору, яке належало його членам на праві сумісної власності. У відділі ЦНАП Менської міської ради позивачам відмовлено в реєстрації житлового будинку в реєстрі речових прав, оскільки відсутній документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під житловим будинком, або хоча б рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Позивачі просять визнати за ними право власності по 1/4 частці за кожним в житловому будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті. Позивачі просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин. Згідно із записами у погосподарських книгах № 11 за 1991-1995 роки, господарство в [ADDRESS] мало статус колгоспного двору, за вказаною адресою були зареєстровані та проживали станом на 15 квітня 1991 року: [PERSON] - голова господарства (зареєстрований з 1991 року до теперішнього часу), члени двору - [PERSON] (зареєстрована з 1991 року до теперішнього часу), дочка [PERSON] (зареєстрована з 1991 року до 27 грудня 2018 року, вибула в місто Мена), син [PERSON] (зареєстрований з 1991 року до теперішнього часу). За даною адресою закріплена земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, про що зазначено у довідці, виданій Городищенським старостинським округом Менської міської ради 08 листопада 2022 року № 115/18-21/18 (арк. с. 5). Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, спірний будинок належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а саме по 1/4 частині кожному, стосовно цього нерухомого майна рішення щодо оформлення права власності не приймалось та реєстрація у бюро технічної інвентаризації не здійснювалась станом на 31 грудня 2012 року (арк. с. 6). Згідно із інформаційною довідкою № 326670737 від 23 березня 2023 року, сформованою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на будинок [ADDRESS] \~не зареєстровано (арк. с. 69). Дослідженням технічного паспорту в житловому будинку [ADDRESS] встановлено, що рік побудови будинку 1987 рік, станом на 01 листопада 2022 року зазначений будинок має такі характеристики: житловий будинок А-1, гараж а1-1, сарай Б-1, літня кухня В-1, прибудова В1-1, навіс Д-1, погріб Г-1, погріб Ж-1, навіс З-1, навіс К-1, ґанок а-1 (арк. с. 8-12). Із звіту про оцінку житлового будинку, здійсненого Фізичною особою підприємцем [PERSON] вбачається, що ринкова вартість житлового будинку з господарським будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] становить 31 620,00 грн. (арк. с. 14-31). [PERSON] звертався до відділу ЦНАП Менської міської ради із заявою про реєстрацію права власності на належну йому, як члену колишнього колгоспного двору, частку у житловому будинку по [ADDRESS] , проте останньому було роз`яснено, що у зв`язку із неподанням документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку під житловим будинком або рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або у власність провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на даний час не має можливості та законних підстав, в зв`язку з чим рекомендовано визнати право власності на вказану частку у нерухомому майні в судовому порядку. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статей 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) роз`яснив, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). Так, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до положень Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Частиною 1 статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Відповідно до положень статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд встановив, що позивачі позбавлені можливості в установленому законом порядку зареєструвати належні їм, як членам колишнього колгоспного двору, частки у житловому будинку [ADDRESS] . Суд дійшов висновку задовольнити позов та визнати за позивачами право власності за кожним по 1/4 частці у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] .

Outcome: approved