Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» 27.07.2021 звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу. Позовні вимоги мотивує тим, що, позивач надає послуги з розподілу природного газу, а відповідач є споживачем таких послуг. Відповідні послуги надаються на підставі типового договору розподілу природного газу. Фактом приєднання побутового споживача [PERSON] до умов Договору розподілу природного газу є дії, які засвідчують його бажання укласти цей Договір, зокрема здійснення споживання природного газу на об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] про що свідчить щомісячна зміна показників лічильника в сторону збільшення, оплата за спожитий природний газ, що документально підтверджено фінансовим станом абонента. АТ "Закарпатгаз" свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало Боржнику послуги з розподілу природного газу. Однак, Боржник не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив вартість розподіленого об`єму природного газу за період з січня 2020р. по червень 2021р. Розрахована до сплати вартість природного газу, яку боржник на підставі зазначених вище норм має сплатити Оператору ГРМ АТ "Закарпатгаз" становить 4719,74 грн. 30 коп. Зазначає, що відповідачем оплата боргу в добровільному порядку не здійснювалась, а тому позивач змушений звертатися в суд для стягнення боргу в примусовому порядку. Просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 4719 грн. 74 коп. та судові витрати. Заочним рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2021 року позов задоволено. Не погодившись\~із заочним\~розглядом справи\~відповідач [PERSON] \~подав 30 листопада 2022 до суду заяву про перегляд заочного рішення суду, яку ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 1 грудня 2022 року прийнято до розгляду. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2022 року скасовано заочне рішення суду від 28.10.2021 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 05.01.2023 та 28.02.2023, в судове засідання не з`явився та про причини неявки, не повідомив. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором за №9050001556223 та №9050001569880, що надіслані за адресою місця його проживання в [ADDRESS] , повторно в судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву не подавав. У зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що АТ "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" є постачальником послуг з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . З фінансового стану абонента за особовим рахунком [NUMBER] , встановлено факт, зміни показників лічильника об`єму споживання природного газу за період з січня 2018 року по червень 2021 року в бік його збільшення. Зокрема показники лічильника в січні 2018 року становили показник 41935 куб. м. при тому, що у червні 2021 року цей показник становив 48481 куб. м. Таким чином у заначений період за вказаним об`єктом в загальному було спожито 6546 м.куб. природного газу (а.с. 16). Вказане підтверджує, факт споживання природного газу у період з 2018 по червень 2020 р.р., за адресою [ADDRESS] . Фактичне споживання по об`єкту за попередній газовий рік (з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року), згідно поданого позивачем розрахунку заборгованості (п. 5 розрахунку) становить 1909,9900 м. куб., що є річною замовленою потужністю на 2020 рік. Фактичне споживання по об`єкту за попередній газовий рік ( з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року), становить 2066,4900 м.куб., що є річною замовленою потужністю на 2021 рік (а.с. 15). З вказаного об`єму спожитого природнього газу, визначено величину річної замовленої потужності об`єкта Споживача на розрахунковий календарний рік, відповідно розділу VI типового договору розподілу природного газу. Як вбачається з розрахунку заборгованості споживача [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] , вартість наданих послуг з розподілу природного газу: - за період січень-червень 2020 року, становить 1191,83 грн. - за період липень - грудень 2020 року, становить 1306,43 грн., - за період січень 2021 року, становить 382,30 гривень. - за період лютий - червень 2021 року, становить 1839,18 грн. Загальна сума отриманих послуг становить 4719, 74 гривень, за наступним розрахунком (1191,83 + 1306,43+382,30+1839,18 =4719,74 грн.). Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно п.п. 5, 10 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору . Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст.40 Закону України "Про ринок природного газу "розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494, відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» затверджено Кодекс газороподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозпродільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначено правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Пунктом 1 глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу за значеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог Кодексу ГРМ та укладення договору розподілу природного газу. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Відповідно до п. 1.3 Типового договору розподілу природного газу, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, та/або сплати рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання. Згідно зі ст.40 Закону України "Про ринок природного газу" за договором розподілу природногогазу Оператор ГРС зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Пунктом 5.2 Договору передбачено, що сторони погодили, що визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором. Пунктом 5.3 договору визначено, що при здійсненні обліку спожитого природного газу побутовим Споживачем за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться кубічні метри (м. куб.) природного газу, визначені відповідно до фактичних показів лічильника природного газу або відповідно до норм споживання природного газу, затверджених постановою КМУ. Згідно пункту 6.1 договору, оплата вартості послуги Оператором ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Відповідно до пункту 6.2 договору тариф, встановлений згідно з п.6.1 є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з велечини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. Пунктом 6.3 договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Відповіднодо пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. Пунктом 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що "розрахунки споживача за послуги розподілу природного газу, що надаються Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності". Пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ обумовлено: "річна замовлена потужність об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу" Згідно п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року. Умовами Договору передбачено обов`язки Споживача: здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором; своєчасно повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни щодо персоніфікованих даних в заяві-приєднанні; забезпечувати безперешкодний та безплатний доступ на власні об`єкти чи земельну ділянку представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов`язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій, зокрема для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін; дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем (пункт7.4Договору). Згідно до ч.3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З аналізу наведених правових норм вбачається, що споживач, який отримує послуги з розподілу природного газу, зобов`язаний їх оплачувати. Як встановлено, під час розгляду справи, заборгованість за отримані послугу з розподілу природного газу за особовим рахунком № [NUMBER] споживача [PERSON] ставить 4719, 74 гривень, а відтак вказану сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Будь-яких інших доказів, які б спростовували наведені судом висновки, під час перегляду заочного рішення відповідачем [PERSON] , не надано. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно долученого до матеріалів пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] , являється особою з інвалідністю другої групи, а відтак до нього підлягають застосування положень п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Таким чином, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору за Законом, судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2270 грн. 00 коп. слід компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved