Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просили стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природній газ у розмірі 12 653,77 гривні, а також 3% річних в розмірі 376,70 гривень, та інфляційні витрати в розмірі 883,30 гривні. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що позивач з 01.07.2015 р. здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України згідно постанови №1588 від 21.05.2015 р. та з 11.05.2017 р. згідно Постанови №633 від 11.05.2017 р. На ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (затверджено Постановою КМУ №758 від 01.10.2015 р., з 01.04.2017 р. відповідно до Постанови КМУ №187 від 22.03.2017 р., з 01.11.2018 р. - відповідно до Постанови КМУ №867 від 19.10.2018 р.). За даними оператора ГРМ за адресою: Харківська обл., Куп`янський р-н., смт. Куп`янськ-Вузловий, вул. Донецька, буд. 1, відкрито особовий рахунок на ім`я відповідача. Відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ»: відповідач приєдналась до умов Типового договору шляхом сплати рахунку (квитанції) за поставлений природний газ та фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору у газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015 р., та на офіційному сайті Товариства (https://khgaszbut.104.ua). Внаслідок систематичного нехтування відповідачем своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість яка, з урахуванням зарахування платежів у рахунок погашення існуючої заборгованості відповідно до черговості її виникнення, склала 12 653,77 гривні, за період з 01.04.2020 року по 31.07.2021 року включно, що на момент подання позову до суду погашена н була. Таким чином, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ, Товариством нараховані 3 % річних - 376,70 гривень та інфляційні витрати - 883,30 гривні, у відповідності до п. 2 ст. 625 ЦПК України. Зазначену суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Ухвалою судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 жовтня 2021 року відкрите спрощене позовне провадження у справі (а.с. 21). Згідно з розпорядженням Голови Верховного Суду від 18.03.2022 року № 11/0/9-2 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області була змінена та визначена за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області (а.с. 42). Протоколом автоматизованого розподілу судової справі між суддями від 11.11.2022 року головуючою суддею по справі призначено Сороку О.В. (а.с. 43). Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2022 року прийнято цивільну справу до свого провадження (а.с. 44). В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач відзив на позовну заяву не подала, в судове засідання повторно не з`явилась, вважається такою, що повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2 500 затверджено типову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам, відповідно до якої цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ (а.с. 13-14). Відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» у наслідок приєднання до умов Типового договору шляхом сплати рахунку (квитанції) за поставлений природний газ. Проте, обов`язки покладені на неї даним договором [PERSON] виконувала не належно та неповною мірою, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 13 913,77 гривень, яка складається з: суми основного боргу - 12 653,77 грн.; 3 % річних - 376,70 гривень та інфляційні витрати - 883,30 гривні у відповідності до п. 2 ст. 625 ЦПК України, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 10). Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.09.2021 року у справі № 628/3303/21 скасовано судовий наказ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08.09.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» заборгованості за послуги з газопостачання. При цьому, в вересні 2021 року [PERSON] було сплачено (погашено) борг в сумі 700,00 гривень після звернення ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з відповідною заявою, наслідком розгляду якої було видано судовий наказ у справі № 628/330321, а тому сума основного боргу зменшилась з 13 353,77 гривні до 12 653,77 гривні (а.с. 5-6). Відповідно акту про відключення об`єкту (газових приладів) споживача від 20.07.2021 року за адресою: [ADDRESS] . у зв`язку із порушенням споживачем правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації припинено здійснення газопостачання (а.с. 12). До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає за необхідне застосовувати наступні норми права. Відповідно до положень статей 55,124 Конституції України, статті 16 Цивільного Кодексу України та статті 4 Цивільного Процесуального Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що між ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» та [PERSON] виникли правовідносини, пов`язані з наданням послуг по газопостачанню, які врегульовані статтею 714 ЦК України. Згідно Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст. 633,634,641,642 Цивільного Кодексу України шляхом заяв очного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 2 ст. 633 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Типовий договір розподілу є публічним договором приєднання і не потребує двостороннього підписання договору, складеного у формі єдиного документа. За змістом статей 526, 626-631 ЦК України договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» містить чітке визначення поняття індивідуального споживача. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послуги для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 зазначеного вище Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Підтвердженням здійснення приєднання споживача до умов публічного договору на постачання природного газу є відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , про що зазначено у розрахунку споживання природного газу даного споживача та інформації (а.с. 10). Отже, правовідносини між сторонами врегульовані шляхом укладання типового публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам природного газу. Відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1382/27827 (далі - Правила постачання природного газу). Відповідно розділу ІІІ Правил постачання природного газу, встановлено, що фактом згоди споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка. Обов`язок споживача щодо оплати послуг Постачальника кореспондується з правом Постачальника отримувати від Споживача плату за поставлений природний газ відповідно до пп.1 п.6.1 розділу VІ Типового договору. Згідно розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, також передбачено п. 5 ч. 2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Підпунктом 4 пункту 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем передбачено обов`язок побутового споживача, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показники лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ в один з таких способів: через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ; за телефоном; шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) Оператора ГРМ; на електронну пошту. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача. Відповідно до п. 14 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, які затверджені Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, в тому числі постачальником споживача. Оскільки відповідач [PERSON] у встановлені Кодексом газорозподільних систем строки не передавала фактичні показання лічильника газу, нарахування плати за спожитий природний газ у період з квітня 2020 року по липень 2021 року здійснювалося, виходячи з показань лічильника, визначених Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання. Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань. Обчислення плати за спожитий природний газ відповідачу здійснювалося на підставі цін на природний газ для побутових споживачів, визначених у встановленому чинним законодавством порядку. Таким чином, ураховуючи вищевикладене, наявність встановленого факту приєднання відповідача до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, шляхом споживання природного газу, який постачає ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», але в порушення умов Типового договору, Правил постачання природного газу, положень чинного цивільного законодавства щодо належного виконання зобов`язань, оплату наданої послуги у встановлений строк відповідач не проводить, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 12 653,77 грн., тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Внаслідок невиконання відповідачем зазначеного вище договірного зобов`язання утворилася заборгованість (за період з 01.04.2020 року по 31.07.2021 року) в розмірі 12653,77 гривні, позивачем правомірно нараховані 3% річних (376,70 грн.) та інфляційні втрати (883,30 грн.). Аналізуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2 270,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved