Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

У вересні 2022 року позивач - Комунальний заклад «Миколаївський спортивний ліцей» Миколаївської обласної ради звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . 01.09.2020 малолітня [PERSON] , [INFO] була зарахована до КЗ «загальноосвітня школа- інтернат 1- 3 ступенів - центр загальної і профільної та комплексної реабілітації» на підставі заяви її батька [PERSON] . На час розгляду справи назва закладу в якому перебуває дівчинка змінено на Комунальний заклад «Миколаївський спортивний ліцей» Миколаївської обласної ради, відповідно до рішення Миколаївської обласної ради від 16.03.2021 № 24. Мати дитини - [PERSON] , відповідно рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14.11.2019 позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] утриманням дитини не займається, ухиляється від викання свої обов`язків щодо дитини. Представник позивача пояснив, що службою надано висновок на позбавлення відповідача батьківських прав виходячи виключно з інтересів дитини, батько розвитком та вихованням дитини не цікавиться та тривалий час проживає окремо від дитини. При цьому, позбавлення відповідача батьківських прав не перешкоджатиме поновленню його своїх прав відносно дитини, якщо він перегляне своє ставлення до неї. Посилаючись на наведені обставини позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 03.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.01.2023 до участі у справі в якості третьої особи було залучено службу у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та уточнив просив стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі частки усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Суд, вислухавши присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , матір`ю якої записна [PERSON] .. Батько дитини записаний [PERSON] . [PERSON] , відповідно рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14.11.2019 позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19.02.2020 [PERSON] визнано батьком [PERSON] та зобов`язано Вітовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису № 7 від 26.05.2014 про народження [PERSON] [INFO] , зминивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по - батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » та записати [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідні зміни були внесені 08.05.2020 Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), витяг № 00026301954. З пояснень представника позивача встановлено, що з 2020 року відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків відносно своєї дитини, в 2021 році зовсім залишив дитину на у освітньому закладі без догляду дорослих. Утриманням та вихованням дитини відповідач не займається. На час розгляду справи дівчинка зарахована до Комунального закладу «Миколаївський спортивний ліцей» Миколаївської обласної ради та утримується за рахунок державних коштів. Згідно висновку органу опіки і піклування Миколаївської міської ради № 384/02.02.01-22/05/14/23 від 17.02.2023, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . З наведеного висновку вбачається, що з 01.09.2021 дитина перебуває в Комунальному закладі «Миколаївський спортивний ліцей» Миколаївської обласної ради. Батько дитини вихованням та утриманням дитини не займається, постійного доходу для утримання дитини не має, не піклується про фізичний та моральний розвиток доньки, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не створив належних умов для проживання дитини. Також у висновку зазначено, що батько дитини написав заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частина перша стаття 164 СК України). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Враховуючи, що відповідач тривалий час мешкає окремо від дитини, якою з 2021 року опікується Комунальний заклад «Миколаївський спортивний ліцей» Миколаївської обласної ради, не вживає заходів щоб забирати дитину до себе, відсутність доказів участі відповідача у вихованні та матеріальному утриманні дочки, що з урахуванням наявних у справі доказів свідчить про її ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а також виходячи з інтересів дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. При вирішенні позовної вимоги про стягнення аліментів суд виходить з наступного. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що з 01.09.2020 року дитина знаходить на утриманні Комунального закладу «Миколаївський спортивний ліцей» Миколаївської обласної ради. Відповідач участі в її утриманні не приймає, хоча це є її прямим обов`язком. Мати дитини позбавлена батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . За такого, враховуючи встановлені обставини та наявні у справі докази, а також виходячи з інтересів дитини на належне матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних про стягнення аліментів. При цьому, суд погоджується із розміром аліментів, який запропоновано представником позивача, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Так як при звернені до суду позивач не оплатив судовий збір за позовну вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав та про стягнення аліментів, оскільки звільнений від його сплати на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1984.80 грн.

Outcome: approved