Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Представник позивача Переймивовк Б.В. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк», третя особа: приватний виконавець Бондар І.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 06 квітня 2006 року між [PERSON] і за дорученням Індустріальним відділенням ДРУ Приватбанку було укладено договір застави рухомого майна №DNIOK00000077. 25 лютого 2020 року позивач отримала від Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанову від 12 лютого 2020 року про примусове виконання виконавчого напису №3333 від 26 квітня 2016 року, вчиненого приватним виконавцем Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №DNIOK00000077 від 06 квітня 2006 року в загальному розмірі 566049,73 грн. Представник позивача зазначає, що 06 квітня 2006 року між сторонами був укладений договір застави рухомого майна і в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 13 листопада 2012 року у [PERSON] у місці Судак співробітником КБ «Приватбанк» був вилучений автомобіль марки YOUYI ZGT6710Д, державний номер: [NUMBER] . Отже, зазначена у виконавчому написі заборгованість за кредитним договором в розмірі 567749,73 грн. не є безспірною, оскільки при її розрахуванні не було враховано вартість вказаного автомобіля. Також посилається на те, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу, а також в порушення вимог п.2.3 Глави 16 Порядку вчинення виконавчого напису позивач не отримала копій документів, з яких би вбачалося, що письмова вимога про усунення порушення їй надсилалася за 30 днів до вчинення виконавчого напису. Крім того, представник позивача зазначив, що приватним нотаріусом порушений встановлений законом трирічний строк для вчинення виконавчого напису, який обчислюється з дня виникнення права вимоги, оскільки останній платіж позивач здійснила 25 липня 2012 року, тому з 25 серпня 2012 року право вважається порушеним, тобто з моменту порушення позичальником строку внесення чергового платежу. Просить суд визнати вищезазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Представник відповідача [PERSON] надала суду відзив на позов, де зазначила, що банк не є належним відповідачем у справі, оскільки видача виконавчого напису не входить до видів його діяльності, а належним відповідачем є приватний нотаріус, виконавчий напис якого оспорюється. Також позивачем не надано жодних розрахунків, які б підтверджували спірність оспорюваного виконавчого напису. Банком були надані всі необхідні передбачені законодавством документи для вчинення виконавчого напису і які підтверджували наявність у позивача заборгованості за кредитним договором, а згідно судової практики наявність розбіжностей в сумі боргу не свідчить про наявність спору. Крім того, приватним виконавцем не був порушений трирічний строк для вчинення виконавчого напису, оскільки кредитний договір не був припиненим, згідно з п.5.1 Умов кредитного договору і п.27 Умов договору застави вказані договори є дійсними до повного виконання сторонами зобов`язань. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа [PERSON] надала суду письмові пояснення, де зазначила, що з приводу посилань позивача на не надання нотаріусу належних документів, які підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором, то в розумінні ст.88 Закону України «Про нотаріат» безспірність- це не доведеність боргу, що є елементом судового процесу, а факт існування між сторонами правовідносин, при яких вважається (презумується) наявність боргу, а документи, за якими проводиться стягнення боргу у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса не є письмовими доказами наявності боргу, а є доказами наявності вищезазначених правовідносин. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджений Перелік документів, за якими проводиться стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів і всі зазначені в переліку документи були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Також необґрунтованими вважає посилання представника позивача на пропущення трирічного строку для вчинення виконавчого напису, оскільки такий строк обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. У даному випадку терміном, з якого має обчислюватися такий строк, є дата направлення боржнику вимоги про усунення порушень, оскільки кредитний договір був укладений на невизначений строк і сторони мають право здійснити свої права і обов`язки в будь-який час. Крім того, не обґрунтованими вважає і посилання представника позивача стосовно не отримання боржником письмової вимоги про усунення порушення за 30 днів до вчинення виконавчого напису, оскільки відповідачем нотаріусу були надані відповідні докази, а саме фіскальний чек про оплату послуг поштового зв`язку та опис вкладень про направлення на адресу боржника відповідної вимоги. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник позивача завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився по невідомим суду обставинам, хоча належним чином повідомлявся про судові засідання. Третя особа в судове засідання не з`явилася, але завчасно заявила про розгляд справи без її участі. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Судом було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, дійшов наступного. Судом встановлено, що 06 квітня 2006 року між [PERSON] і за дорученням Індустріальним відділенням ДРУ Приватбанку було укладено кредитний договір №DNIOK00000077, на підставі якого [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 134100,00 грн. 06 квітня 2006 року між [PERSON] і за дорученням Індустріальним відділенням ДРУ Приватбанку було укладено договір застави рухомого майна №DNIOK00000077. Виконавчим написом №3333 від 26 квітня 2016 року, вчиненим приватним виконавцем Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., з [PERSON] на користь ПАТ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №DNIOK00000077 від 06 квітня 2006 року в загальному розмірі 566049,73 грн. Постановою державного виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 08 липня 2016 року було відкрите виконавче провадження №51585637. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Аналіз підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. В матеріалах справи маються копія письмової вимоги, яка належним чином була надіслана на адресу боржника, у зв`язку з чим приватним нотаріусом в цій частині порушень вимог діючого законодавства не допущено. Також, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Отже, у разі отримання приватним нотаріусом усього передбаченого діючим законодавством переліку документів, він має право вчинити виконавчий напис, що і було зроблено у даному випадку. Однак суд вважає за необхідне зазначити, що посилання представника позивача на небезспірність вказаної у виконавчому написі заборгованості за кредитним договором, а також на порушення строку видачі виконавчого напису є слушними. Так, для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З метою забезпечення належного виконання позивачем своїх обов`язків за кредитним договором, 06 квітня 2006 року між нею і відповідачем був укладений договір застави рухомого майна №DNIOK00000077, згідно якого предметом застави був автомобіль марки YOUYI ZGT6710Д, державний номер [NUMBER] . Відповідно до\~ст.572\~ЦК України\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ч.1 ст.576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Як вбачається\~з копії Акту від 13 листопада 2012 року у [PERSON] у місці Судак співробітником КБ «Приватбанк» був вилучений автомобіль марки YOUYI ZGT6710Д, державний номер [NUMBER] . Вказаний факт підтверджується копією Акту від 13 листопада 2012 року і не заперечувалося відповідачем. У такому випадку суд вважає слушними посилання представника позивача про необхідність врахування вартості вилученого і реалізованого автомобіля при визначенні розміру заборгованості за кредитним договором, оскільки у разі його реалізації сума боргу може бути значно меншою, ніж зазначено у виконавчому написі. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем під час розгляду справи взагалі не надано жодного доказу щодо місця знаходження вилученого автомобіля, чи відбулася його реалізація, за якою ціною він реалізований у разі реалізації. В розрахунку заборгованості за кредитним договором така інформація також відсутня. Отже, зазначена у виконавчому написі заборгованість за кредитним договором в розмірі 567749,73 грн. не є безспірною. Посилання представника відповідача на те, що банк не є належним відповідачем по справі, оскільки саме він є лише стягувачем за виконавчим написом нотаріуса, тому саме до нотаріуса повинні бути спрямовані вимоги щодо скасування виконавчого напису, як незаконного, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем у таких спорах повинні бути саме особи, на користь яких вчинено виконавчий напис. Нотаріус не є учасником спірних матеріальних правовідносин і не має матеріальної зацікавленості у справі, що позбавляє його статусу відповідача, але не забороняє його брати участь у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Таким чином, здійснивши розгляд справи, суд встановив обґрунтовані підстави у визнанні виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. підлягають стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved