Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, в обґрунтування якого зазначив наступне. Концерн «МТМ» являється виконавцем послуг з централізованого опалення. За період з лютого 2020 року по квітень 2021 року позивач відпустив нежитловому приміщенню, розташованому за адресою: м.Запоріжжя, пр. Соборний175 , теплову енергію на загальну суму 19268,29 грн. Теплопостачальна організація підготувала проект договору та надіслала його на адресу відповідача проте відповідач на адресу позивача належно оформлену копію договору не повернув. Разом з цим, незважаючи на відсутність укладеного договору позивач здійснював та продовжує надавати відповідачу послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідач, в свою чергу, жодної оплати за надані послуги не здійснював у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті за надані позивачем послуги. З урахуванням зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у розмірі 19268 грн. 29коп., інфляційні витрати у розмір 1928грн. 81 коп., 3% річних у розмірі686 грн. 62коп., судовий збір у розмірі 2684,00грн. Ухвалою суду від 02.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання, а також в порядку ч. 11\~ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-порталі Судової влади України, оскільки актуальне зареєстроване місце проживання відповідача не відоме. Згідно з ч. 11\~ст. 128 ЦПК України\~з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247,\~280,\~281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до\~ст.12ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну. Правовідносини між сторонами підлягають регулюванню Законом України\~«Про тепло постачання» та Правилами користування тепловою енергією, затвердженимипостановою Кабінету Міністрів України від 03жовтня 2007року №1198\~та іншими нормативно-правовими актами України. Згідно з п. 4 Правил користування тепловою енергією (надалі - Правила), користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. За Згідно з довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приміщення за адресою: [ADDRESS] , нежитлове приміщення 118а підвалу літ.А-5 належить [PERSON] . Як встановлено з матеріалів справи, Концерном «Міські теплові мережі» було підготовлено проект Договору та неодноразово надіслано його на адресу відповідача, однак відповідачем не було надано підписаного договору у строки, визначені діючим законодавством. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Статтею 12\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Відповідно до ч. 4ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Так, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови оплати таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору, то ці доводи не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Незважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян (інших мешканців будинку) на забезпечення їх здоров`я (ст. 3 Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї (ст. 48 Конституції України), що включає право на житло, стягувач здійснював та продовжує надавати відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Враховуючи зміни, внесені Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства віх 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду від 22.11.2005 року № 4» «Про затверджена порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення те постачання гарячої води при відмові споживача від централізованого теплопостачання», відключенню від мереж централізованого опалення підлягають лише окремі житлові будинки. Відключення окремих приміщень житлового будинку не передбачено чинним законодавством. Факт надання послуг є безспірним та беззаперечним. Отже, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення централізованого постачання гарячої води між сторонами тривають. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить на споживачеві і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення зі споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання. Згідно з наданим позивачем розрахунком суми заборгованості позивач у період з лютого 2020 року по квітень 2021 року відпустив теплову енергію у нежитлове приміщення, яке розташовано за адресою: .Запоріжжя, пр. Соборний175, нежитлове приміщення 118а підвалу літ.А-5 на загальну суму 19268 грн. 29 коп., що підтверджується актами приймання-передачі та розрахунками наявними в матеріалах справи. Заборгованість відповідача перед Теплопостачальною організацією по оплаті за відпущену теплову енергію складає 19268грн. 29 коп., що підтверджується розрахунком, який надано позивачем. Надані позивачем докази про наявність заборгованості по отриманим послугам у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові. Згідно ч.2ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, якій прострочив виконанню грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуваннях встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від прострочена суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, який надано позивачем сума 3% річних від простроченої суми складає 686 грн. 62коп., а сума інфляційних втрат за вказаний період 1928 грн.81 коп. Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат відповідачем не спростовано, даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано доказів щодо погашення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положеньст.525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за отримані послуги не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості, 3% річних та інфляційні втрати. Відповідно до ч. 1ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved