Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

06.12.2021 року АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 10.10.2018 року в розмірі 128 833, 27 грн. та судовий збір у розмірі 2 270, 00 грн. 24.12.2021 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про те, що [PERSON] звернулася до АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 10.10.2018 року. Відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому, [PERSON] , ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 05.09.2018 року, отримала преміальну картку World Black Edition (кредитний ліміт до 200 000, 00 грн.). АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а відтак зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань, станом на 24.11.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 128 833, 27 грн., яка складається з: 112 536, 81 грн. заборгованості за кредитом в т.ч. 84 111, 32 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту, 28 425, 49 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 6 189, 70 грн. заборгованості за нарахованими відсотками, 10 107, 76 грн. заборгованості за простроченими відсотками. 09.06.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідачка [PERSON] заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі з тих підстав, що позивачем не правильно проведено розрахунок заборгованості, а саме не враховано здійснені нею платежі в порядку погашення кредиту у зв`язку з чим власне і нараховано заборгованість, яка відсутня. Так, 02.01.2020 року нею поповнено картковий рахунок на суму 108 599, 50 грн., що не враховано банком. 27.06.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив. У судовому засіданні 20.03.2023 року сторони відсутні. Позивач АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» звертаючись до суду з позовом, просили розглядати справу за відсутності їх представника, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, з будь-якими клопотання до суду не зверталася. Врахувавши думку позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 10.10.2018 року. Відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому, [PERSON] , ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 05.09.2018 року, отримала преміальну картку World Black Edition (кредитний ліміт до 200 000, 00 грн.). Звертаючись до суду з позовом, АТ КБ «Приватбанк» зазначають, що свої зобов`язання за договором виконали у повному обсязі. Однак, відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а відтак зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань, станом на 24.11.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 128 833, 27 грн., яка складається з: 112 536, 81 грн. заборгованості за кредитом в т.ч. 84 111, 32 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту, 28 425, 49 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 6 189, 70 грн. заборгованості за нарахованими відсотками, 10 107, 76 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Однак, зазначена позиція позивача спростовується наступним. Так, у відповіді на відзив, банк зазначає, що 02.01.2020 року відповідачці було підвищено кредитний ліміт до 110 000, 00 грн., а до підвищення кредитного ліміту, розмір заборгованості [PERSON] , становив 108 599, 50 грн. В той же час, як видно зі змісту наданого суду позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10.10.2018 року, у стовпчику 3 станом на 02.01.2020 року визначено, що «витрати клієнта кредитних коштів» становлять 108 599, 50 грн., а у стовпчику 30 «сума коштів, внесена клієнтом на погашення заборгованості» зазначено 0. В той же час, як видно зі змісту Виписки по картці/рахунку за період з 01.09.2018 року по 07.12.2021 року, що надана суду відповідачкою, 02.01.2020 року з карткового рахунку списано 108 599, 50 грн., залишок після операції - 108 599, 50 грн., і в той же день картковий рахунок поповнено на 108 599, грн., залишок по рахунку 215, 57 грн., 02.01.2020 року списано відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 215, 57 грн., залишок по рахунку 0, 00 грн., а 05.01.2020 року регулярне списання платежу за договором становило 1 583, 09 грн., а залишок по рахунку - 110 182, 59 грн. Тобто, банком не враховано погашення заборгованості у розмірі 108 599, 50 грн., внаслідок чого, ніби то, утворилася заборгованість за кредитним договором. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затверджених наказом Мін`юсту № 578/5 від 12.04.2012 року, згідно якого, до первинних документів, які фіксують факт виконання операції та служать підставою для записів у регістрах бух обліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи, повідомлення банків, виписки банків, корінці квитанцій і касових чекових книжок. Таким чином, наданий суду розрахунок заборгованості за кредитним договором спростовано відповідачкою у повному обсязі, а відтак підстави для стягнення з [PERSON] на користь банку 128 833, 27 грн. відсутні. З огляду на викладене вище, позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, не підлягають задоволенню судом. За правила ст. 141 ЦПК України, підстави для розподілу судових витрат відсутні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed