Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила,\~що \~ з\~28\~квітня 2001 року\~вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31.08.2022 року було розірвано, рішення суду набрало законної сили 04.10.2022 року. Від шлюбу мають спільну дитину - сина: [PERSON] , [INFO] , який на даний час досяг повнолітнього віку. Наразі син є студентом ЗСП курсу денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу "Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії" на контрактній основі. Розмір оплати за навчання становить: за 1 курс - 26510,009 грн., за 2 курс -27835,00 грн., за 3 курс - 27835,00 грн. Термін навчання - до 30.06.2023 року. Батько дитини, матеріальну допомогу на його утримання добровільно не надає, хоча має можливість матеріально забезпечувати повнолітнього сина до закінчення ним навчання, оскільки працює та постійно отримує заробітну плату, інші стягнення з відповідача не вчиняються. Син постійно проживає разом із нею, оскільки отримує освіту в іншому населеному пункті дистанційно. Коштів на повноцінне утримання та навчання сина у неї не вистачає, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини- [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів у зв`язку навчанням до 30.06.2023 року, але не більше 23 років, не менше 50% від прожиткового мінімуму на особу відповідного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 03 січня 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. 15.03.2023 року представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його та відповідача участі. Вимоги позивача визнають, проти задоволення позову в повному обсязі не заперечують. У відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, слідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 2 ст.124\~Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.6\~Європейської конвенції\~з прав\~людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Водночас, відповідно до ч.1 ст.19\~ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судове рішення\~у цивільній\~справі» №14\~від 18\~грудня 2009\~року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом\~України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Як встановлено судом, що також вбачається з матеріалів справи, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 28 квітня 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31.08.2022 року було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 04.10.2022 року. Від шлюбу мають спільну дитину - сина: [PERSON] , [INFO] . Копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого повторно 29 жовтня 2022 року Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) , актовий запис №43 вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . З копії свідоцтва про народження [PERSON] , слідує, що [INFO] йому виповнилося 18 років, тобто він досяг повноліття. На даний час повнолітній син сторін - [PERSON] , навчається на ЗСП курсі денної форми здобуття освіти Відокремленого структурного підрозділу "Морський фаховий коледж Херсонської державної морської академії ( спеціальність 271 Морський та внутрішній водний транспорт, спеціалізація 271.01 Навігація і управління морськими суднами освітньо-професійна програма "Судноводіння на морських шляхах". Освіту здобуває за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Дата завершення навчання - 30.06.2023 року, що підтверджується довідкою даного навчального закладу від 04.10.2022 року та копією договору про навчання від 11.09.2020 року. Через навчання він не має змоги працювати, інших доходів не отримує. Повнолітня дитина проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою : [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Мати дитини в силу своїх можливостей надає сину матеріальну допомогу, однак вона не в змозі самостійно забезпечити всі його потреби. Дані обставини підтверджуються довідкою "Житлово-будівельного кооперативу ДУ№1 м. Марганець №94 від 24.10.2022 року, виданою головою "ЖБК ДУ№1" , з якої вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] з матір`ю - [PERSON] . Відповідач матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина , у зв`язку з його навчанням, добровільно не надає, хоча має можливість таку надавати, оскільки є працездатною особою та працює. [PERSON] продовжує навчання, у зв`язку з навчанням,\~ потребує матеріальної допомоги свого батька - [PERSON] . У зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. За змістом ч. 1 ст.16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.\~12\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. У відповідність ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідність ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України. \~\~\~\~ \~Згідно ст.\~182\~СК України при визначені розміру аліментів суд врахуває стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків. З урахуванням наявних у справі доказів та норм чинного законодавства, яке регулює дані правовідносини, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання, не надає, проти задоволення позовних вимог не заперечує, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 03.11.2022 року. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову Крім того, частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд зазначає, що частиною 2 ст.199\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. \~\~Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивача, відповідно до вимог статті 5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок. На підставі зазначеного,

Outcome: approved