Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на його користь позику у розмірі 9 000 грн. 00 коп., відсотки за користування позикою у розмірі 19 440 грн. 00 коп. Заявлені вимоги вмотивовані тим, що 20.03.2021 [PERSON] отримала від нього, [PERSON] позику в розмірі 10000 гривень. Відповідно до розписки від 20.03.2021 відповідач отримав від позивача суму грошових коштів у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень, зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 12 % від суми позики щомісячно. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується розпискою, яка написана [PERSON] власноручно. Відповідно до розписки день повернення позики не встановлений. На день написання позовної заяви відповідач свої зобов`язання виконав частково, тільки було повернуто позику в розмірі 1000 грн. - 17.04.2021, про що мною було здійснено запис в розписці. У зв`язку з тим, що відповідач не сплачував відсотки за користування позикою, мною 03.10.2022 року на адресу реєстрації Відповідача було направлено вимогу про повернення позики в тридцятиденний строк з дня пред`явлення вимоги. На підтвердження направлення вимоги відповідачу надається копія опису вкладення в цінний лист і накладна ПАТ «Укрпошта» № 3960502022045 від 03.10.2022 року. Відповідач позику в розмірі 9000 гривень Позивачу в тридцятиденний строк не повернув, а тому Позивач вимушений звернутись до суду з цим позовом про стягнення заборгованості за договором позики. Відповідно до зобов`язань за розпискою, відповідач погодився, що за користування сумою позики, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю проценти у розмірі 12% від суми позики щомісячно. Відсотки сплачуються щомісячно. Разом з тим, Відповідач за умовами розписки зобов`язався сплатити 12% від суми позики за один місяць за користування грошовими коштами, а саме враховуючи часткове повернення позики в сумі 1000 гривень 17.04.2021, т о за період з 17.04.2021 по 17.10.2022 відповідачу необхідно сплатити відсотки за користування коштами. Сума нарахованих відсотків за вісімнадцять місяців вираховано з наступною формулою: 9000 грн. * 18 місяців * 12 % = 19440 грн. Позивач у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, 28.03.2023 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та враховуючи положення ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задоволити із наступних підстав. При розгляді справи судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом установлено, що 20.03.2021 [PERSON] , під розписку взяла у позивача в борг грошові кошти у розмірі 10 000 грн зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 12 % від суми позики щомісячно, що підтверджується копією розписки (а.с. 3). Відповідно до розписки день повернення позики не встановлений. 17.04.2021 відповідач повернула частину позики у сумі 1000 грн., про що зроблена відмітка на розписці позивачем. У зв`язку з тим, що відповідач не сплачував відсотки за користування позикою, позивачем 03.10.2022 року на адресу реєстрації відповідача було направлено вимогу про повернення позики в тридцятиденний строк з дня пред`явлення вимоги. На підтвердження направлення вимоги відповідачу, позивач долучив до матеріалів справи копію опису вкладення в цінний лист і накладна ПАТ «Укрпошта» № 3960502022045 від 03.10.2022 року. (а.с. 4) Відповідно до зобов`язань за розпискою, відповідач погодився, що за користування сумою позики, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю проценти у розмірі 12% від суми позики щомісячно. Відсотки сплачуються щомісячно. Разом з тим, Відповідач за умовами розписки зобов`язався сплатити 12% від суми позики за один місяць за користування грошовими коштами, а саме враховуючи часткове повернення позики в сумі 1000 гривень 17.04.2021, то за період з 17.04.2021 по 17.10.2022 відповідачу необхідно сплатити відсотки за користування коштами. Сума нарахованих відсотків за вісімнадцять місяців вирахована з наступною формулою: 9000 грн. * 18 місяців * 12 % = 19440 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного Кодексу України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Наявність оригіналу розписки у позивача свідчить про невиконання відповідачем умов договору позики та порушення ним вимог ст.1049 ЦК України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вказана сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, з відповідача слід стягнути судові витрати що пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved