Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

26.09.2023 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.04.2017 року відповідач виплачував аліменти на користь позивачки на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] і сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.03.2017 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. Донька [PERSON] [INFO] досягла повноліття, і відповідно стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] не здійснюється. Про те, що на сина відповідач не сплачує аліменти позивачці стало відомо 13.07.2022 року. Добровільно відповідач аліменти на сина не сплачує, а тому вона змушена вернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 28.12.2022 позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження у справі. 18.01.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву в котрій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме просить почати стягненння аліментів з дня звенення позивачки до суду. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськраойнного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 698. Також встановлено, що [PERSON] за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області сплачував аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.03.2017 року до досягнення старшою дитиною - [PERSON] , [INFO] , - повноліття. [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Сторони проживають окремо. Позивач зазначає, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідачем не надано суду доказів належного матеріального утримання дитини і позивачки, останній позовні вимоги визнає повінстю. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 181 СК України, домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх сина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав частково, суд вважає за потрібне стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти у тому розмірі якому вона просить. Разом з тим, враховуючи вимоги ст. 191 СК України, відповідно до якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 26.09.2022 року, а не з 08.10.2021 року про, що просить позивачка. З огляду на викладене, враховуючи те, що дитина проживає з матір`ю, діючи в інтересах дитини, враховуючи майновий стан відповідача, суд приходить до висновку про те, що позов є таким, що підлягає частковому задоволенню. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача 1073 грн. 60 коп. судового збору за вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка звільнена. Враховуючи викладене, та

Outcome: partial