Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 12.10.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за зверненням відповідача вчинено виконавчий напис №34837 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором у вигляді Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та заяви №2001370602801 від 05.08.2019 року на приєднання до вказаного договору, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником за яким нібито є відповідач, за виконавчим написом з [PERSON] стягнуто 26256,95 грн. Зазначений виконавчий напис перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., якою 05.11.2020 року відкрито виконавче провадження [NUMBER]. 05.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. винесено постанову про арешт коштів боржника, яку листом від цієї ж дати, направлено до банківської установи з метою накладення арешту на відкриті [PERSON] рахункові рахунки для виконання та здійснення відрахувань з її доходів. Заявниця вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, тому була вимушена звернутися до суду з позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява, у якій він повністю підтримав позов позивачки, просив суд його задовольнити, розглянути справу за їхньої відсутності. Представник відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій визнав позовні вимоги [PERSON] , просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову та розглянути справу за відсутності представника відповідача. Третя особа- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., у судове засідання не з`явилася, повідомлялася своєчасно та належним чином про місце та час розгляду справи, однак судові повістки за місцезнаходженням не отримувала. Третя особа- приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки законні та обґрунтовані, отже позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до заяви №2001370602801 від 05.08.2019 р. про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, [PERSON] отримала у АТ «ПУМБ» кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок за наступними умовами: кредитний ліміт - 15000,00 грн., розрахунковий день 30 число місяця, процентна ставка 47,88 % за умови виникнення заборгованості у розмірі 10000,00 грн., та наступним її погашенням зі строком 12 місяців рівними платежами, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 12577,58 грн., тобто не встановлена конкретна сума, яка була видана [PERSON] у виді кредиту і яким чином нею повинні були здійснюватися розрахунки по заборгованості. Згідно копії виконавчого напису від 12.10.2020 р., виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., на підставі укладеного кредитного договору №2001370602801 від 05.08.2019 р. між [PERSON] та ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», у боржниці [PERSON] виникла заборгованість за період з 30.01.2020 р. по 20.08.2020 р. у розмірі 26006,95 грн., в тому числі : прострочена заборгованість за сумою кредиту - 1149,24 грн. , прострочена заборгованість за комісією- 200 грн., прострочена заборгованість за процентами- 5479,21 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту- 18312,61 грн., строкова заборгованість за комісією - 100 грн., строкова заборгованість за процентами- 765,89 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом 250,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржниці [PERSON] складає 26256,95 грн. Згідно заяви Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. було відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП [NUMBER] від 05.11.2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. було відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №34837 від 12.10.2020 р., виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у сумі 26256,95 грн. Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. від 05.11.2020 року, було накладено арешт на кошти боржника [PERSON] , на підставі виконавчого напису №34837 від 12.10.2020 р., виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що на час розгляду справи неможливо встановити яка саме сума кредиту видавалася [PERSON] у виді кредиту і яким саме чином нею повинні були здійснюватися розрахунки по заборгованості. Крім того, копію кредитного договору позивачка не отримувала, умови кредитного договору різняться з виконавчим написом вчиненим нотаріусом, в якому взагалі відсутній розрахунок заборгованості. Крім того, письмова вимога про усунення порушень [PERSON] не направлялася. Доказів правонаступництва відповідача у вказаних правовідносинах виконавчий напис не містить, що ставить під сумнів наявність у відповідача права вимоги за спірним кредитним договором. Зазначені вище обставини свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонам. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких підстав, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 496, 20 грн. та стягнути з відповідача на користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання заяви про забезпечення позову, що складає 248,10 грн. Крім того, на користь позивачки слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 496, 20 грн. та 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання заяви про забезпечення позову, що складає 248,10 грн.

Outcome: approved