Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

1.Описова частина У листопаді 2022 року представник [PERSON] - адвокат Ярмолович Олексій Євгенович звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 29.04.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28.10.2013 року було розірвано. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . 25.08.2022 позивачем та [PERSON] , зареєстровано шлюб, відповідно змінено прізвище позивача на " [PERSON] ". Дитина [PERSON] є інвалідом з дитинства, з діагнозом "дитячий аутизм". Дитина проживає разом із позивачем. Дитина навчається в Одеській спеціалізованій школі №75 І-ІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, потребує постійного контролю та уваги дорослих. З 2013 року відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не спілкується із сином, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його життям, станом здоров`я, не піклується про фізичний розвиток дитини, його навчання, не виявляє будь-якого інтересу до дитини. Зазначені факти, свідчать про ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини [PERSON] , що у відповідності із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Інші процесуальні дії у справі. Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 26.11.2022 р. судом отримано інформацію з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області, відповідно до ст. 187 ЦПК України про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. 28.11.2022 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.03.2023 року прийнято відмову представника [PERSON] - адвоката Ярмолович О.Є. від частини позовних вимог, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення аліментів на утримання дитини - закрито. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник звернувся із заявою про можливість розгляду справи за їх відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити В судове засідання відповідач не з`явилися, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав. Від представника третьої особи - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради надійшов висновок. Положенням ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позов у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Так встановлено, що 29.04.2011 року [PERSON] та [PERSON] Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб, актовий запис №151. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №824. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28.10.2013 по справі №521/15895/13-ц, яке набрало законної сили 08.11.2013 - розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, позивачу відновлене дошлюбне прізвище " [PERSON] ". 25.08.2022 позивачем та [PERSON] , Ананьївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), зареєстровано шлюб, актовий запис №86, відповідно змінено прізвище позивача на " [PERSON] ". Дитина [PERSON] є інвалідом з дитинства, з діагнозом "дитячий аутизм", що підтверджується посвідченням інваліда № [NUMBER] та індивідуальною програмою реабілітації дитини - інваліда №350 від 13.11.2020. Дитина проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання та довідкою про склад сім`ї. Дитина навчається в Одеській спеціалізованій школі №75 І-ІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, потребує постійного контролю та уваги дорослих. Відповідно до характеристики учня 5-А класу Одеської спеціальної школи № 75 І-ІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від 23.09.2022 [PERSON] зарахований до закладу з вересня 2017 року з діагнозом: Б-70.1, Р-90.1, Б-80.1. Порушений стан емоційно - вольової сфери, часто змінюється настрій. На звернення реагує не завжди. Потребує постійного контролю дорослих. Навичками самообслуговування володіє слабо. У громадських місцях завжди знаходиться з мамою. Хлопчик виховується у неповній сім`ї, де йому приділяється багато уваги з боку матері. Мати слідкує за станом здоров`я дитини та старанно виконують всі рекомендації вчителя та лікарів. Батько не приймає участі у вихованні і навчанні дитини. Слід зазначити, що [PERSON] надав заяву, засвідчену нотаріусом Румунії Маріаною Ламбріно в приміщенні контори розташованої в м. Констанца, вул. Йон Лаговарі 70 А, повіт Констанца засвідчення справжності підпису № 49 від 13.09.2022, в який відмовляється від батьківських прав щодо його малолітнього сина, [PERSON] . Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов проживання складеного ССД ОМР від 10.01.2023, матері з дитиною за адресою: [ADDRESS] , для дитини створені умови для належного проживання, розвитку та виховання. 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 зазначеної статті). Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлений можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни ним свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Як встановлено вище, відповідач по справі не займається вихованням дитини та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до неї будь-якої батьківської уваги та турботи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківськи обов`язків відносно [PERSON] , а тому є підстави для позбавлення його батьківських прав відносно неї. З урахуванням встановлених обставин справи, визнання відповідачем позовних вимог, досліджених судом доказів, вбачається, що відповідач не оспорює те, що безвідповідально ставиться до виховання своєї дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, тому доцільно позбавити його батьківських прав. Положенням ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позов у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачами та про винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні. На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вимоги про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved