Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Красносільської сільської ради Володимирецького (на даний час Вараського) району Рівненської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять - земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розатошовані на території Красносільської сільської ради Володимирецького (на даний час Вараського) району загальною площею 2,96 га. Вказану спадщину вона прийняла як спадкоємець за законом, однак спадкову справу оформити не змогла, оскільки було втрачено оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку після смерті власника. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату їй відмовлено. Просить визнати за нею право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. Вказаний позов [PERSON] , надійшов до Володимирецького районного суду 12.01.2023 року. Ухвалою суду від 16.02.2023 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивачка [PERSON] , не з`явилася, однак подала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідачка [PERSON] , будучи належно повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання повторно (07.03.2023 року та 24.03.2023 року) не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про перенесення часу судового засідання не клопотала, відзиву на позов або будь-яких заперечень проти позову, а також доказів на підтвердження таких заперечень не надала. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] , померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. За життя [PERSON] , належали земельні ділянки, для ведення особистого селянського господарства площею 2,96 га на території Красносільської (нині Володимирецької) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серія Р2 №628256. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] , здійснюється за законом. За життя [PERSON] , залишила заповіт, який посвідчений секретарем Красносільської сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області Ковлевою Г., яким все своє майно заповіла своєму сину - [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00038030123 від 03.01.2023 року. Після смерті [PERSON] , спадщину прийняла його дружина [PERSON] оскільки проживала із спадкодавцем на момент його смерті. Однак необхідні дії щодо спадкування не провела та не планує їх проводити та взагалі відмовляється від своїх спадкових прав. Згідно листа Володимирецької державної районної нотаріальної контори №21/01-16 від 06.01.2023 року, вбачається, що оформити спадкові права на земельну ділянку через нотаріальну контору [PERSON] , не має можливості, оскільки оригінал державного акта на право власності на земельні ділянки серії Р2 №628256 втрачений після смерті [PERSON] . Рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак, втрата державного акта після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] , набула право власності на земельні ділянки, яке підтверджувалось відповідним сетифікатом, який в подальшому на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації № 420 від 08.12.2003 року був замінений Державним актом. При цьому, [PERSON] , є спадкоємцем майна [PERSON] , за законом першої черги, і єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину у відповідності до вимог до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України, оскільки у визначений законодавством термін звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим її позов підлягає задоволенню. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить. Враховуючи викладене,

Outcome: approved