Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що вона [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 серпня 2020 року, який був зареєстрований в Миргородському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказала, що сімейне життя не склалося через несумісність характерів, різністю поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги. Позивач просить розірвати шлюб, і стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 22 лютого 2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності прости винесення заочного рішення не заперечувала, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] » (а.с.3). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, справу просив розглянути без його участі (а.с. 22). Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 07 серпня 2020 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого 07.08.2020 Миргородським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с. 9). Від шлюбу сторони спільних немовнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різністю поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги, спільне господарство не ведеться сторони проживають за різними адресами, сім`я розпалася. Згідно з ч.1ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, тому наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору. На підставі ст. ст.110,112 СК України ,

Outcome: approved