Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] (далі - «Позивач») звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач»), третя особа - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. Позивач є бабусею [PERSON] , [INFO] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2628, батьками [PERSON] є [PERSON] та Відповідач. Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05.03.2019 року Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №4143. [PERSON] протягом тривалого періоду часу проживає з Позивачем та зареєстрована разом із нею за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 26.05.2020 року №273 Позивача призначено опікуном над її онукою - [PERSON] , а останній надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідач не цікавиться життям його доньки, веде асоціальний спосіб життя, вживає наркотичні речовини, алкогольні напої, неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. Присутність Відповідача шкодить його дитині, у момент коли він навідувався за місцем свого проживання, останній лише здійснював крадіжки. Фактично Відповідач самоусунувся від виконання власних батьківських обов`язків щодо своєї доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не займається лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується із донькою, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не проживає разом із донькою. На даний час Відповідач знаходиться у ДУ «Київський слідчий ізолятор». Вихованням, піклуванням та утриманням [PERSON] займається Позивач, яка забезпечує онуку усім необхідним для розвитку, виявляє інтерес до внутрішнього світу дитини, піклується про її фізичний та духовний розвиток. За таких обставин, Позивач вимушена була звернутися до суду, просила позбавити батьківських прав Відповідача відносно його малолітньої доньки [PERSON] та стягнути із Відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. 21.12.2022 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.55). 19.01.2023 року до канцелярії суду Позивачем було подано заяву про долучення до матеріалів справи довідки Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №678/23-Вих від 12.01.2023 року, відповідно до якої Відповідачу обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.02.2023 року з утриманням в Державній установі «Київський слідчий ізолятор». У заяві Позивач також просила повідомити Відповідача про розгляд даної справи з направленням копії позовної заяви з додатками до ДУ «Київський слідчий ізолятор» (а.с. 40,41). 19.01.2023 року підготовче судове засідання було відкладено до 15.02.2023 року (а.с.42). 19.01.2023 року листом №1207/23-Вих судом було направлено до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» ухвалу від 21.12.2022 року про відкриття провадження і призначення справи до розгляду та копію позовної заяви з додатками (а.с. 44). 31.01.2023 року до канцелярії суду третьою особою подано рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 24.01.2023 року №48, відповідно до якого Відповідач не належним чином виконує батьківські обов`язки з виховання та утримання дочки, а позбавлення його батьківських прав стосовно його малолітньої дочки є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини. 15.02.2023 року у підготовчому судовому засіданні Позивач та її представник, представник третьої особи не заперечували проти закриття підготовчого провадження. 15.02.2023 року у підготовче судове засідання Відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою №1684 від 30.01.2023 року (а.с.57). Причини неявки суду не повідомив. Відзиву, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. 15.02.2023 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження по даній справі, призначено справу до судового розгляду на 14.03.2023 року. Викликано для допиту у якості свідка [PERSON] (а.с.52-53). 14.03.2023 року у судовому засіданні Позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Позивач просила судові витрати залишити за нею. Надала пояснення аналогічні за змістом позовній заяві. Зауважила, що вона є бабусею [PERSON] , відносно якої вирішується питання. Батько дитини - [PERSON] є її сином. Він не бере участі у вихованні та забезпеченні дитини, веде аморальний спосіб життя, неодноразово судимий. На цей час він перебуває у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» за скоєння злочину. Просила позбавити його батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Позивач, допитана у якості свідка за її згодою, пояснила суду, що Відповідач неодноразово відбував покарання у виді позбавлення волі. Перше покарання Відповідач відбував з 2000 року по 2008 рік за умисне вбивство. У 2009 році він поїхав до міста Київ, там він жив у шлюбі із невісткою - [PERSON] . Остання привчила його до вживання наркотичних речовин, від самостійного вживання яких померла [INFO] у віці 36 років. Після цього Відповідач привів свою доньку до свідка для постійного проживання. Побувши два тижні із дитиною він пішов у невідомому напрямі. У період часу з 2009 року по 2019 рік Відповідач ще два рази відбував покарання у виді позбавлення волі. 25.07.2019 року Відповідач пішов із дому. Але 05.09.2019 року онука свідка - [PERSON] їй зателефонувала з номеру телефону класного керівника і повідомила, що приходив її батько і силою відібрав у неї телефон. Дитина була налякана та сильно плакала. У неї до цього часу залишилася психологічна травма. Дана подія відбулася за один день до дня народження дитини. Після цього свідок сина не бачила, він їй не телефонував. Із дитиною він також не спілкується. Дитина боїться свого батька. 14.03.2023 року у судове засідання Відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відзиву, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від нього не надходило. 14.03.2023 року у судовому засіданні представник третьої особи позов підтримав. Зазначив, що комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради з питань позбавлення батьківських прав Відповідача стосовно його малолітньої доньки було прийнято одноголосне рішення про надання рекомендацій щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] . З огляду на матеріали справи, беручи до уваги пояснення свідків, позбавлення батьківських прав є таким, що відповідає інтересам дитини. 14.03.2023 року у судовому засіданні у якості свідка було допитано [PERSON] , яка зазначила, що є рідною сестрою Відповідача. Свідок пояснила, що її брат - [PERSON] неодноразово відбував покарання у вигляді позбавлення волі. Після відбуття першого покарання за умисне вбивство життя її брата змінилося у негативний бік. Він не зміг та не намагався знайти стабільну роботу, постійно брав кредити у банківських установах та не повертав їх, періодично отримував фінансову допомогу від своєї матері. У відносинах із [PERSON] мав проблеми із вживання наркотичних речовин. У 2019 році у місті Київ він посадив на маршрутне таксі свою доньку [PERSON] , зателефонував Позивачу і попросив щоб вона її зустріла у місті Біла Церква. Після цього Відповідач фактично не цікавився життям своєї доньки, фінансово їй не допомагав та не брав жодної участі у її вихованні. У 2019 році Відповідач, користуючись відстуністю вдома Позивача, прийшов за місцем проживання його доньки та силоміць забрав у неї телефон, після чого зник у невідомому напрямі. Через це [PERSON] боїться свого батька. До сих пір, коли вона бачить, що у дверях квартири чоловічий силует, дитина лякається та починає плакати. Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, заслухавши пояснення Позивача та її представника, представника третьої особи та свідків у справі приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2628, батьками [PERSON] є [PERSON] та Відповідач - [PERSON] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.12.2017 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №13, матір`ю Відповідача є [PERSON] (а.с.16). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00011854226 від 06.03.2013 року дошлюбне прізвище Позивача « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] » (а.с.17). Отже, судом встановлено, що Позивач є бабусею [PERSON] , [INFO] . [INFO] мати [PERSON] - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05.03.2019 року Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №4143 (а.с.11). Відповідно до повідомлень Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області №13523 від 08.05.2020 року та №26 від 04.01.2021 року Відповідач у період з 2019 року по 2021 рік перебував у розшуку (а.с.29-30). Згідно з довідкою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №678/23-Вих від 12.01.2023 року, ухвалою суду від 20.12.2022 року Відповідачу обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.02.2023 року з утриманням в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» (а.с.41). [PERSON] фактично проживає із Позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом №75 від 19.10.2022 року, складеним працівниками КП БМР ЖЕК №7 (а.с.13). Указане житлове приміщення на праві часткової власності належить її доньці - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 16.11.2005 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації №9380189 від 22.12.2005 року, договором дарування частини квартири від 10.07.2009 року, посвідченим нотаріально 10.07.2009 року, зареєстровано в реєстрі за №1-3277 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП КОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» №23356049 від 21.07.2009 року (а.с.24,25,26,27). Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 26.05.2020 року №273 Позивача призначено опікуном над її онукою - [PERSON] , а їй надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.14-15). Згідно з Інформацією про навчання та виховання малолітньої [PERSON] , наданою Білоцерківською гімназією-початковою школою №4 Білоцерківської міської ради Київської області, Позивачем для проживання дитини створено належні житлово-побутові умови, доброзичливий мікроклімат у сім`ї. Позивач приділяє багато уваги вихованню дівчинки, цікавиться її навчанням і поведінкою, постійно підтримує стосунки з класним керівником. [PERSON] до бабусі ставиться з повагою і довірою (а.с.19). Відповідно до довідки про доходи №62 від 31.10.2022 року Позивач працює комірником у ТОВ «ПРЕМІОРІ». Загальна сума доходу останньої у період з січня по вересень 2022 року становить 64134,49грн. (а.с.22). Згідно з рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 24.01.2023 року №48 Відповідач не належним чином виконує батьківські обов`язки з виховання та утримання дочки, а позбавлення його батьківських прав стосовно його малолітньої дочки є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.48). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Згідно з нормами ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Враховуючи, що наданими доказами доводи Позивача про нехтування Відповідачем батьківськими обов`язками щодо утримання та виховання своєї малолітньої дитини знайшли своє підтвердження, суд вважає що є об`єктивні причини для позбавлення Відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавленні батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] необхідно повністю задовольнити, вони є законними та обґрунтованими. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, статтею 2 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини. Положеннями ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Таким чином, виходячи з справедливих й розумних критеріїв належного розміру аліментів, з метою забезпечення умов для повноцінного розвитку дитини, враховуючи майновий стан сторін та інші передбачені законом обставини, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши з Відповідача на користь Позивача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 05.11.2022 року і до її повноліття. Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Судові витрати по справі у вигляді судового збору необхідно залишити за Позивачем згідно з її заявою. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved