Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки від заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позову мотивовані тим, що 10.04.2010 вона з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб, від якого сторони мають дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюб між сторонами станом на дату подачі позовної заяви про стягнення аліментів не розірвано, але нею подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Позивач вказує, що дочка проживає разом із нею. Відповідач з моменту припинення шлюбних відносин не надає стабільної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку сторонами не досягнуто, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свою дочку, оскільки він офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини. У зв`язку із викладеними обставинами позивач і звернулась до суду. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 02.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав суду заяву, згідно якої просив суд розглядати справу без його участі та вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, приймаючи до уваги думку учасників справи, висловлену в їхніх письмових заявах, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 10.04.2010 у Бабичівській сільській раді Глобинського району Полтавської області за актовим записом №1 шлюбі, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10.04.2010 Бабичівською сільською радою Глобинського району Полтавської області. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.10.2010 Бабичівською сільською радою Глобинського району Полтавської області. В судовому засіданні встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачем [PERSON] . Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, [PERSON] за власною ініціативою аліменти не виплачує. Угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини. Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, враховуючи надані докази по справі, з урахуванням інтересів дитини та думки відповідача, який позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, повинен бути встановлений в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, а також з урахуванням змісту статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), якою передбачено звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved