Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

05.08.2022 року [PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із вищезазначеним позовом, в якому просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем 12.08.2012 року був укладений шлюб, від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний 07.10.2014 року. З моменту розірвання шлюбу по теперішній час [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, подарунки не дарує, аліменти сплачує несвоєчасно, має заборгованість зі сплати аліментів, що свідчить про те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06.09.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.12.2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву згідно якої просила розглянути справу за її відсутності та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позові, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, крім того повідомлялася через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечує та просить їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів 14.03.2023 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07.10.2017 року шлюб між сторонами розірваний. Рішення суду набрало законної сили 20.10.2014 року. 21.12.2021 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб та [PERSON] було змінено прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до роз`яснення заступника начальника Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 11382 від 21.07.2022 року та довідки - розрахунку № 65037557 від 21.07.2022 року виданої державним виконавцем Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Паршаковою О.В., заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] за період з 01.02.2022 року по 21.07.2022 року становить 32 790, 05 грн. З листа директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Пктрівської сільської ради Ніколаєнко Л. № 134 від 04.08.2022 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] перебуває на обслуговуванні в Новопетрівській амбулаторії загальної практики сімейної медицини. Дитина практично здорова. Батько з дитиною до закладу не звертався. Відповідно до характеристики виданою класним керівником [PERSON] та директором Новопетрівської гімназії №1 Петрівської сільської ради Петровською О., вихованням [PERSON] займається мати [PERSON] та [PERSON] , регулярно відвідують школу, завжди відкликаються на прохання класного керівника. Біологічний батько дитини [PERSON] з сім`єю не проживає, за час навчання дитини у школі жодного разу не відвідував її. З довідки виданою сільським головою Петрівської сільської ради Стареньким Р. № 266 від 05.08.2022 року та акту про встановлення фактів виданого депутатом Петрівської сільської ради Костюк С.О. 05.08.2022 року вбачається, що [PERSON] дійсно проживає разом з донькою [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Дитина знаходиться на утриманні громадянки [PERSON] . Органом опіки та піклування Петрівської сільської ради складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , як такого, що ухиляється від своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Рішенням Виконавчого комітету Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 22.12.2022 року № 410 затверджено висновок Органу опіки та піклування Петрівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. В ст. 155 СК України вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У ч. 1 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст.164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. В ч. 1 п. 2 ст.164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надаються дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Станом на день розгляду справи, суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про виявлення відповідачем батьківських обов`язків по вихованню, піклуванню та утриманню малолітньої дитини належним чином. З долучених до матеріалів справи рішення, висновку органу опіки підтверджується, що відповідач протягом тривалого часу не піклуються про свою дитину, не спілкується з дитиною, не цікавляться її життям, участі у вихованні не приймає. Аналізуючи наведені обставини, слід прийти до висновку, що дійсно поведінка відповідача вказує на те, що він не виявляє батьківського піклування та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо своєї малолітньої доньки, а тому, з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої дитини, відповідача слід позбавити батьківських прав, як такого що ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню доньки, а також прояву з його боку щонайменшої батьківської турботи. Таким чином, відповідач ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що відповідно до п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] , як такого, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню доньки. На підставі викладеного та

Outcome: approved