Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Львівське комунальне підприємство «Старий Львів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті житлово комунальних послуг за період з січня 2020 року по грудень 2022 року в розмірі 9269,36 грн. та судові витрати в розмірі 2684 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Позивач зазначає, що відповідачу надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідно до п.1 ухвали Львівської міської ради №4035 від 11.10.2018. Окрім того, позивач зазначив, що згідно ухвали Львівської міської ради №5634 від 10.10.2019 ЛКП «Старий Львів» є правонаступником прав та обов`язків ЛКП «Центральне». Позивач стверджує, що відповідачі не здійснюють оплату за утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого за період з січня\~2020\~року по\~грудень 2022\~року утворилась заборгованість у сумі 9269,36 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20.01.2023 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Копія позову та ухвали про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу на його поштову адресу. Відповідач не подав відзиву на позовну заяву та інших заяв до суду від нього не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено,\~що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відносяться до житлово-комунальних послуг. Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку(ч.1\~ст. 509 ЦК України). На підтвердження заборгованості відповідачів позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території мешканця [PERSON] . Згідно наданого розрахунку, станом на грудень 2022 року за адресою: [ADDRESS] наявна заборгованість в розмірі 9269,36 грн. При цьому, на 01 січня 2020 року позивачем зафіксовано заборгованість відповідачів у твердій сумі в розмірі 4967,48 грн, однак жодного документу, що б посвідчував обґрунтованість заборгованості за період до січня 2020 року та тариф за яким відбувалися відповідні нарахування позивач до суду не надав. Відповідно до ст.ст.\~76,\~81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2\~ст. 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З урахуванням вищенаведених норм законодавства, а також за оцінкою належності та допустимості доказів наданих позивачем, суд дійшов висновку, що позивачем доведено та підтверджено заборгованість відповідачів у період з січень 2020 року по грудень2022 року у сумі 4301,88 грн. (9269,36 грн. 4967,48 грн), оскільки за цей період ЛКП «Старий Львів» надано підтвердження існування боргу у такій сумі згідно з тарифами та розмірами щомісячних комунальних платежів за спірний період. Зокрема, позивачем надано відомість про нарахування та оплату послуг утримання будинку та прибудинкової території, яка містить дані про тариф, нарахування, а також помісячний розрахунок заборгованості. Таким чином,\~згідно долучених\~до матеріалів\~справи документів,\~суд дійшов\~висновку,\~що позивачем\~доведено наявність\~заборгованості за\~послуги утримання\~будинку та\~прибудинкової території\~мешканця [PERSON] саме за період з січня 2020 року по грудень 2022 року у сумі 4301,88 грн. Сума заборгованості у розмірі 4967,48 грн. позивачем належними та допустимими доказами доведена не була. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов Львівського комунального підприємства «Старий Львів» про стягнення заборгованості слід задоволити частково та стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території за період з січня 2020 року по грудень 2022 року, оскільки відповідач не оплачував витрати по наданню вказаних послуг. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, виходячи з наступного розрахунку: 4301,88/9269,36х2684 = 1245.63 грн.

Outcome: approved