Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 25.12.2015 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 1345. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 25.12.2015 з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі подружжя має неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачкою втратили один до одного почуття поваги та любові, спільного господарства не ведуть, тому просить шлюб розірвати. Вказав, що підставою розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Вказав, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені наприкінці 2017 року і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору щодо визначення місця проживання дитини в них немає, дитина проживатиме з матір`ю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вказала, що за згодою з позивачем дочка після розірвання шлюбу проживатиме з нею. Строк для примирення їм не потрібний, оскільки зберегти сім`ю неможливо. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 25.12.2015 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 1345, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі подружжя має неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яка за згодою сторін проживає з матір`ю. В судовому засіданні встановлено, що з 2017 року сторони припинили шлюбні відносини. У сторін відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки сторони не мають. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні відповідач висловила бажання залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved