Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

02 березня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути додаткові витрати на дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в сумі 18701 грн. 92 коп. Обґрунтовано позов тим, що з 30 серпня 2008 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2020 року розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти сторін проживають з позивачем. 22 вересня 2020 року Деснянським районним судом м. Чернігова видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2020 року. 08 лютого 2022 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] . Позивач самостійно несе всі витрати на дітей, а відповідач участі у вихованні, лікуванні та додаткових витратах ніколи не брав. Після розірвання шлюбу відповідач відмовився добровільно приймати участь в утриманні дітей, рекомендував позивачу будь-які фінансові питання щодо них вирішувати в суді. Відповідач вважає, що та сума аліментів, яку він сплачує на дітей є достатньою для їх виховання, лікування та розвитку, хоча на даний час він має заборгованість по аліментам. Дочка [PERSON] постійно потребує лікування та консультацій лікаря стоматолога. 18 лютого 2022 року позивач звернулася разом з дочкою за консультацією до лікаря стоматолога, який призначив два етапи лікування, після чого позивачем були придбані препарати на загальну суму 12200 грн. На виконання першого етапу лікування 09 січня 2023 року дочка сторін пройшла лікування у стоматолога, у зв`язку з чим було витрачено 2340 грн. Також, 17 січня 2023 року позивач разом з дочкою звернулися за консультацією до лікаря дерматолога та нею придбано ліки на загальну суму 3269 грн. 74 коп. Крім того, 17 січня 2023 року лікарем ендокринологом був оглянутий син [PERSON] і за його призначенням було проведено лабораторне дослідження, всього позивачем було витрачено 2115 грн. 40 коп. Також, син [PERSON] знаходиться на обліку в лікаря офтальмолога у Медичному центрі ТОВ «Мікрохірургія ока Василя Шевчика». 26 січня 2023 року лікарем було проведено консультацію з приводу зору сина та складено програму стимуляції зору, яка складається з 10 занять, за яку позивачем було сплачено 2500 грн. За рекомендацією лікаря офтальмолога 28 січня 2023 року позивачем для сина було придбано окуляри та контактні лінзи, у зв`язку з чим витрачено 5860 грн. Крім того, до особливих обставин слід врахувати і те, що у зв`язку із воєнним станом в країні у період з 15 квітня 2022 року до 16 червня 2022 року позивач була вимушена вивезти дітей з країни в цілях безпеки. Всього позивачем на проїзд було витрачено 11618 грн. 70 коп. Загальна сума фактичних витрат, які викликані особливими обставинами, необхідністю лікування дітей, їх виїздом за межі України та поверненням в країну складає 37403 грн. 84 коп., а тому позивач вважає за необхідне розділити ці витрати порівну між нею та відповідачем. Щомісячні витрати на дітей перевищують усі доходи позивача, через складний фінансовий стан позивач постійно використовує позики та кредитні лінії для забезпечення необхідних потреб. Аліментів на утримання дочки та сина не вистачає, додатково відповідач допомагати відмовився, а тому для вирішення незапланованих додаткових витрат, пов`язаних з хворобою дітей і їх лікуванням, позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні в повному обсязі. Зокрема, у відзиві на позов відповідач зазначає, що є добропорядним та люблячим батьком для своїх дітей. За усною домовленістю зі своєю колишньою дружиною до початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України відповідач постійно забирав дітей на вихідні та святкові дні до себе, разом вони проводили дозвілля, виїжджали на пікніки, проводили час на дитячих майданчиках, каруселях. На даний час, враховуючи, що воєнний стан у країні продовжено, та те, що діти постійно перебувають закордоном, відповідач підтримує з ними зв`язок в телефонному режимі, завжди цікавиться їхнім здоров`ям, самопочуттям, успіхами в навчанні. Позивач зазначає, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 15584 грн. 13 коп., однак дана заборгованість виникла внаслідок того, що відповідач офіційно не працює та не має стабільного доходу, а повномасштабне вторгнення російських військ та окупація Чернігівської області унеможливлювала виплату аліментів, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 17 березня 2023 року відповідачем була повністю погашена заборгованість по аліментам у сумі 15584 грн. 13 коп. та сплачено 4066 грн. аліментів за поточний місяць. На підтвердження заявлених вимог щодо стягнення додаткових витрат на дітей в розмірі 18701 грн. 92 коп. позивачем в якості доказів надано: виписку із медичної амбулаторної карти хворої [PERSON] , зі змісту якої вбачається, що позивач звернулась до лікаря зі скаргами на естетичний недолік неправильного прикусу; консультативний висновок медичного центру «MEDICUS» на ім`я пацієнта [PERSON] ; консультативний висновок медичного центру «MEDICUS» на ім`я пацієнта [PERSON] зі скаргами на надлишкову масу тіла. Позивачем не доведено, що відвідування лікаря було зумовлено саме виникненням особливих обставин у дітей, а не відносилось до повсякденних побутових потреб, зумовлених профілактичними заходами огляду. Надані позивачем докази не є належними та допустимими. Також, позивач не звернулась до державної поліклініки за місцем проживання дітей, а на власний розсуд зверталась до приватних медичних центрів. Щодо сплачених квитанцій № 544 від 17.01.2023, № 543 від 17.01.2023 - платником за консультації лікаря вказана дитина - [PERSON] , яка є неповнолітньою та непрацюючою, у товарному чеку № 489 від 26.01.2023, товарному чеку від 13.02.2023 - вказано прізвище « [PERSON] » з чого незрозуміло для кого надавались надані послуги лікаря. У позовній заяві позивач зазначає, що її витрати на дітей перевищують її доходи, при цьому не надає суду довідку про доходи. З вересня 2020 року відповідачем щомісячно сплачуються аліменти на дітей, на що йдуть ці кошти відповідачу невідомо. Відповідач офіційно не працює, та не має стабільного доходу, при цьому свої аліментні зобов`язання виконує сумлінно. Забираючи дітей на вихідні або святкові дні, вони повністю на утриманні відповідача, останній забезпечує їх їжею, одягом, взуттям, іграшками, розвагами, пікніками, завжди купує все необхідне. Позивач та відповідач на рівних правах виконують свої батьківські обов`язки. Також, позивач до позовної заяви надає копії проїзних документів на дітей та вказує, що вона була вимушена вивезти дітей з країни для забезпечення їх безпеки. Повномасштабне вторгнення російських військ та введення воєнного стану в країні було оголошено з 24 лютого 2022 року. З першого дня введення воєнного стану відповідач просив позивача вивезти дітей з країни для забезпечення їх безпеки, але вона була проти. З 24 лютого 2022 року відповідач проживав в с. Новий Білоус Чернігівської області та брав активну участь в евакуації населення з окупованої території, займався доставкою гуманітарної допомоги та транспортуванням поранених до лікарні. 03 квітня 2022 року російські війська відступили з Чернігівської області, а позивач вивезла дітей 15 квітня 2022 року, коли прямої загрози життю та здоров`ю на той момент вже не було. Крім того, вона на власний розсуд та за власний кошт вивезла дітей з країни, хоча мала змогу вивезти дітей за допомогою волонтерів ще 24 лютого 2022 року. Заявлені додаткові витрати не пов`язані з особливими обставинами, дані витрати охоплюються аліментними зобов`язаннями, які були стягнуті на користь позивача судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 вересня 2020 року. Позивач відповідь на відзив не подала. У судове засідання позивач не з`явилася, на електронну адресу суду надіслала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, вказавши, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав з підстав, зазначених у відзиві. Вказав, що він займається вихованням і утриманням дітей, сплачує аліменти, додатково купує дітям все необхідне, в тому числі несе додаткові витрати на їх розвиток та особливі потреби. Відповідач сплачує аліменти, куди витрачає їх позивач йому не відомо. Позивач ніде не працювала і не працює, тому відповідач вважає, що за сплачені ним аліменти позивач і оплачувала за консультації лікарів і придбавала ліки та виїздила з дітьми за межі України. Заслухавши пояснення відповідача, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2008 року, який розірвано заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2020 року (а.с. 19-20). Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). Судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 вересня 2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2020 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 21). 08 лютого 2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 22). [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26 грудня 2022 року № 7985, виданою Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с. 18). Відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] , [INFO] проходила ортодонтичне лікування в Стоматології «ФОП [PERSON] », у зв`язку з чим було витрачено кошти на лікування в сумі 14540 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 26, 27, 28). 17 січня 2023 року [PERSON] , [INFO] була на консультації у лікаря дерматолога в Медичному центрі «MEDIUS», вартість якої склала 350 грн., про що свідчить копія квитанції до прибуткового касового ордера № 543 від 17 січня 2023 року (а.с. 29). Лікарем дерматологом призначено [PERSON] лікування, у зв`язку з чим позивачем витрачено кошти в сумі 2649 грн. 74 коп. (а.с. 30). Також, 17 січня 2023 року лікарем ендокринологом був оглянутий [PERSON] . За призначенням лікаря було проведено лабораторне дослідження в сумі 1765 грн. 40 коп. (а.с. 32). За консультацію лікаря ендокринолога було сплачено 350 грн. (а.с. 31). Крім того, [PERSON] знаходиться на обліку в лікаря офтальмолога у Медичному центрі ТОВ «Мікрохірургія ока Василя Шевчика». 26 січня 2023 року лікарем офтальмологом було проведено консультацію зору [PERSON] , за яку позивачем сплачено 800 грн. (а.с. 35), та складено програму стимуляції зору, яка складається з 10 занять, за яку позивачем було сплачено 2500 грн., що підтверджується копією товарного чека від 13 лютого 2023 року № 1640 (а.с. 36). Також, за рецептом лікаря-офтальмолога від 26 січня 2023 року (а.с. 37) позивачем для сина було придбано окуляри та контактні лінзи, у зв`язку з чим витрачено 2560 грн. відповідно до копії товарних чеків від 28 січня 2023 року та 10 лютого 2023 року (а.с. 33, 34). Таким чином, доказами, наданими позивачем, підтверджується сплата коштів на консультації лікарів, проведення лабораторних досліджень, придбання ліків для дітей та іншого за призначенням лікарів на загальну суму 25515 грн. 14 коп. Крім того, позивачем надано копії квитанцій про оплату вартості проїзду (квитків) при виїзді/в`їзді дітей закордон та повернення в Україну на загальну суму 11618 грн. 70 коп. (а.с. 38-44). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які доводяться батьками відповідачу, суду, зокрема, показали, що відповідач займається вихованням і утриманням дітей, хвилюється за них, кожен день спілкується з ними. Крім аліментів, коли діти перебувають з відповідачем, він купує їм все необхідне, в тому числі для їх розвитку (купував самокати, телефони, футбольні та баскетбольні професійні м`ячі тощо). Діти часто перебувають і з відповідачем і з ними. Свідки завжди також купують дітям все необхідне, дарують подарунки тощо. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила позов. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Суд вважає, що підтверджені позивачем витрати на консультації лікарів, проведення лабораторних досліджень, придбання ліків для дітей та іншого за призначенням лікарів на загальну суму 25515 грн. 14 коп. є додатковими в розумінні статті 185 Сімейного кодексу України, вони не відносяться до повсякденних, як зазначає відповідач, тому

Outcome: partial