Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що після трьох років спільного проживання однією сім`єю з відповідачкою, у сторін почали з`являтись незначні розбіжності в поглядах на ті чи інші життєві обставини та планування подальшої побудови їхнього спільного майбутнього. Поступово ці розбіжності переросли в усвідомлення того, що сторони зовсім різні люди, кожен зі своїми життєвими позиціями, інтересами та поглядами на майбутнє. Подружні відносини між сторонами припинилися. З 01 березня 2022 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає з матір`ю (відповідачкою). Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та інтересам дочки [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Позивачем подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 липня 2017 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1419, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.07.2017. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] ,[INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved