Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Пулинець Б.А. звернувся до суду з зазначеним позовом у якому просить визнати за позивачем право приватної власності на квартиру розташовану за адресою [ADDRESS] . Вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачкою у 2015 році було укладено шлюб, спільних дітей від шлюбу не мають. Позивачем у 2019 році було отримано у спадок будинок, дві земельні ділянки та квартиру, яке було продане позивачем на загальну суму 118498,00 грн, з метою придбання більшої квартири та 05.01.2021 на виручені кошти від реалізації спадкового майна позивачем придбано спірну квартиру, а титульним власником записано відповідачку. Вважає що кошти отримані від продажу спадкового майна, що в силу п.2 ч.1 ст.57 СК України було його приватною власністю, також є його особистими коштами, у зв`язку з тим що спірна квартира придбана за його особисті кошти просить визнати за ним право приватної власності. Ухвалою суду від 14.12.2021 позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10:30 18.01.2022. 14.01.2022 до суду надійшов відзив відповідачки, згідно якого позов визнає частково та не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на 1/3 частку квартири, свої заперечення обґрунтовує тим, що нею разом з позивачем в шлюбі було придбано спірну квартиру, договір купівлі продажу укладався між нею та продавцем, дійсна вартість придбаної квартири становила 317500,00 грн. Спірна квартира була придбана за кошти позивача у розмірі 118498,00 грн та її особисті кошті у розмірі 199002,00 грн, а загальна сума її витрат на придбання квартири становила 217002,00 грн (включаючи витрати на послуги агенції з нерухомості та нотаріальне оформлення документів). Особисті кошти на придбання квартири відповідачка отримала від продажу кімнати та отримання позики від [PERSON] , яку повертає особисто. Вважає що спірна квартира була куплена за особисті кошти позивача та її особисті кошти. 18.01.2022 відповідачкою до суду подано клопотання про витребування від приватного нотаріуса Борох Л.В. договору купівлі-продажу кімнати в гуртожитку за адресою [ADDRESS] від 27.07.2020 та клопотання про долучення до матеріалів справи копії договору купівлі продажу спірної квартири. Протокольною ухвалою суду від 18.01.2022 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи для їх повторного виклику на 11:00 15.02.2022. 15.02.2022 у зв`язку з перебуванням головуючого судді по справі в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню №1-кп/592/12/22 (справа №592/193/22) підготовче судове засідання відкладено на 11:00 28.03.2022. Протокольною ухвалою суду від 28.03.2023 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи для їх повторного виклику на 11:00 21.06.2022. Ухвалою суду від 21.06.2022підготовче засідання відкладено на 10:30 05.07.2022, клопотання відповідачки про витребування від приватного нотаріуса Борох Л.В. задоволено. 05.07.2022 до суду надійшло клопотання [PERSON] про залучення її до участі у справі у якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог. Ухвалою суду від 05.07.2022 клопотання [PERSON] задоволено, підготовче засідання відкладено на 10:00 17.08.2022. Ухвалою суду від 17.08.2022 по справі закрито підготовче провадження, справа призначена для розгляду по суті на 11:00 06.10.2022. Позивач своїм правом для подання відповіді на відзив до закриття підготовчого судового засідання не скористався. 06.10.2022 слухання справи не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді по справі у відрядженні, розгляд справи відкладено на 10:00 28.11.2022. Протокольною ухвалою суду від 28.11.2022 слухання справи відкладено на 10:00 18.01.2023 у зв`язку з неявкою учасників справи. Протокольною ухвалою суду від 18.01.2023 слухання справи відкладено за клопотанням представника позивача на 10:00 01.03.2023 01.03.2023 у зв`язку з перебуванням головуючого судді по справі в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню №1-кп/592/149/23 (справа №592/8124/21) судове засідання відкладено на 11:00 28.03.2023. У судове засідання призначене на 28.03.2023 учасники справи повідомлені про час і місце розгляду не з`явилися, від представника позивача та відповідачки надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, крім того відповідачка у своїй заяві зазначила що заперечує щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов наступних висновків. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. За загальним правилом ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 20.10.2015 між позивачем та відповідачкою біло укладено шлюб, який був зареєстрований Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис №338 (а.с.56 зворотна сторона). Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, ним було реалізоване нерухоме майно, а саме: -земельна ділянка з кадастровим номером 5924755500:05:002:1900, згідно копії договору купівлі продажу від 23.11.2020 ціна договору становить 4505,00 грн (а.с.9-10); -земельна ділянка з кадастровим номером 5924755500:05:002:1901, згідно копії договору купівлі продажу від 23.11.2020 ціна договору становить 4400,00 грн (а.с.11-12); -житловий будинок за розташований за адресою [ADDRESS] , згідно копії договору купівлі продажу від 23.11.2022 ціна договору 23050, 00 грн (а.с.13-14) -квартиру [ADDRESS] , згідно копії договору купівлі-продажу від 05.01.2021 ціна договору становить 86000,00 грн (а.с.15-16). Загальна сума виручених коштів від реалізованого майна позивачем становить 117955,00 грн. Позивач вважає кошти виручені від реалізації майна своєю особистою власністю оскільки вони були отримані від продажу майна, яке він отримав у спадок, крім того зазначає що спірна квартира [ADDRESS] була придбана за зазначені кошти, а отже не має статусу спільної сумісної власності подружжя та є його особистою приватною власністю. Згідно договору купівлі продажу квартири від 05.01.2021 укладеного між [PERSON] та [PERSON] , останньою було придбано спірну квартиру [ADDRESS] , за ціною 317500,00 грн (а.с.37-39). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право приватної власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с.17). Відповідачка у своєму відзиві не заперечувала що спірна квартира була куплена в тому числі і за кошти відповідача, однак зазначила що ціна квартири значно перевищує розмір коштів виручених позивачем від реалізації його майна. Крім того відповідачкою було зазначено, що для придбання спірної квартири нею було отримано у позику від [PERSON] грошові кошти у розмірі 123000,00 грн, що підтверджується договором позики від 02.01.2021 (а.с.32) та не заперечувалося самою [PERSON] , а також було реалізовано кімнату [ADDRESS] за 110000,00 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу від 27.07.2020 (а.с.69-70). Згідно з ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України передбачено, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує, що узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Згідно п.3 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. На противагу цьому слід зазначити, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Як вбачається з п.5 копії договору купівлі-продажу спірної квартири від 05.01.2021 (а.с.37-39) за домовленістю сторін продаж квартири відбувся за ціною 317500,00 грн, згідно доводів позивача викладених у позові, спірна квартира була придбана за його особисті кошти у розмірі 118498, 00 грн, отримані від продажу майна що він отримав у спадок, доказів отримання в спадок реалізованого майна позов та додатки до нього не містить, крім того з копій долучених договорів купівлі-продажу нерухомого майна, вбачається що загальна сума, яку отримав позивач від його продажу становить не 118498,00 грн, а 117955,00 грн., реалізація майна відбувалася 23.11.2020 та 05.01.2021. Тобто фактично з 317500,00 грн вартості спірної квартири позивачем на її придбання було надано лише 117955,00 грн, що не заперечується відповідачкою, та спростовує доводи самого позивача щодо купівлі квартири лише за його особисті кошти. Тож, враховуючи що позивачем не надано достатніх доказів, що спірна квартира за адресою [ADDRESS] , була придбана, хоч і у шлюбі, однак за його особисті кошти, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог [PERSON] \~про визнання\~права власності\~на квартиру.

Outcome: dismissed