Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~Великосорочинської сільської\~ради Миргородського\~району Полтавської\~області про\~визнання права\~власності на\~нерухоме майно\~в порядку\~спадкування, мотивуючи вимоги наступним. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, яку прийняла [PERSON] , мати позивачки. [INFO] померла [PERSON] , після її смерті спадщину прийняла [PERSON] , отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,5160 га, кадастровий номер 5323287200:00:006:0080, яка розташована на території Савинцівської сільської ради. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріусом було відмовлено. Підставою для відмови зазначено, що відсутній документ, який посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок, право власності за спадкодавцем не зареєстроване. Ухвалою судді від 06 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в загальному позовному провадженні. 01 березня 2023 року підготовче провадження закрито, призначено судовий розгляд справи по суті. В судове засідання позивач не з`явилася, направила заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та провести розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ч. 3 ст.12 ЦПК України. Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст. 77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що за даними погосподарського обліку по Савинцівській сільській раді домоволодіння за адресою: [ADDRESS] було віднесене до суспільної групи «колгоспний двір». У період 1955 - 1957 років у домогосподарстві проживали і були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ) - голова домогосподарства; [PERSON] , [INFO] дружина; [PERSON] , [INFO] дочка, [PERSON] , [INFO] дочка, [PERSON] , [INFO] дочка, [PERSON] , [INFO] дочка, [PERSON] , [INFO] син (а.с.13). У період 1991 - 1995 років у домогосподарстві проживала та була зареєстрована одна [PERSON] , [INFO] голова домогосподарства (а.с.22). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі і своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке зберіглося. З викладеного вище слідує, що майно колгоспного двору станом на [INFO] належало [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживала одна (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , довідка сільської ради від 21 жовтня 2022 року № 430, а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняла її дочка [PERSON] , подавши заяву до Першої миргородської державної нотаріальної контори (а.с.79, 80). Інші спадкоємці подали заяви про відмову від спадщини (а.с.76-78). За життя [PERSON] склала заповіт від 02 березня 2012 року, яким усе своє майно заповіла [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.53). [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняла її дочка [PERSON] , подавши заяву до приватного нотаріуса Карбана Є.О., інші спадкоємці [PERSON] , [PERSON] , подали заяви про відмову від спадщини (а.с. 57-60). Той факт, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та онукою [PERSON] , підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 27 листопада 1961 року Савинцівською сільською радою Миргородського району Полтавської області; свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON] серії [NUMBER] виданим Савинцівською сільською радою Миргородського району Полтавської області, посвідкою про народження [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтвом про одруження [PERSON] із [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 21 липня 1961 року Савинцівською сільською радою Миргородського району Полтавської області (а.с. 9-12). 18 червня 2014 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,5160 га, кадастровий номер 5323287200:00:006:0080, яка розташована на території Савинцівської сільської ради. Щодо заяви спадкоємиці видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 296/02-31 від 13 грудня 2022 року. Підставою для відмови зазначено відсутність документу, який посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок, та відсутність реєстрації за спадкодавцем права власності. Відповідно до довідки № 495-Т від 10 листопада 2022 року право власності на вищезазначений будинок в ДКП «Миргородтехінвентаризація» не зареєстроване (а.с.19). У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, позивач не має змоги у позасудовому порядку оформити право власності на будинок. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо визнання права власності на домогосподарство, віднесене до групи «колгоспний двір». На замовлення [PERSON] 10 листопада 2022 року ДКП «Миргородтехінвентаризація» було проведено інвентаризацію домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та виготовлено технічний паспорт. Всі будівлі збудовані у період з 1951 року по 1971 рік, тобто дійсно є власністю члена колгоспного двору [PERSON] . Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на майно колгоспного двору, які регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Згідно із ст.ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права власності. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів і вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що факт належності [PERSON] майна колишнього колгоспного двору, а саме - житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , підтверджений. Позивачка є спадкоємцем за заповітом майна, а саме - житлового будинку, який належав її матері [PERSON] та був успадкований останньою після її матері [PERSON] , але юридично не був оформлений. [PERSON] прийняла спадщину після матері за заповітом у виді земельної ділянки, тому набула право в порядку спадкування і на житловий будинок. Це право відповідачем не оспорюється. Оскільки право позивача на оформлення її спадкових прав, а саме на житловий будинок з господарськими\~будівлями і\~спорудами порушено, воно підлягає судовому захисту. Позовні вимоги позивача не суперечить закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України, позивач не заявляє вимогу про відшкодування судових витрат, тому судові витрати, понесені при зверненні до суду, не підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved