Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

21.02.2023 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт припинення трудових правовідносин між [PERSON] , [INFO] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор» (далі ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор») з посади касира з 31.12.2014 року за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України. В обґрунтування заяви зазначила, що 26.08.2014 між [PERSON] та ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» був укладений безстроковий трудовий договір, яким заявника було прийнято на роботу, на посаду касира. В подальшому, з 2014 року трудові відносини були припинені. Після звільнення за власним бажанням з ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор», [PERSON] уклала трудовий договір з ТОВ «Є-РЕСУРС». В квітні 2016 року заявниця уклала трудовий договір з ТОВ «Альвар». В березні 2018 року заявниця уклала трудовий договір з ТОВ «ФУДКОМ». З вересня 2022 року заявниця уклала трудовий договір з ТОВ «Сільпо-ФУД».До початку війни вона проживала за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з бойовими діями на території м. Сєвєродонецька Луганської області, [PERSON] була вимушена переїхати в інше місце, проте трудова книжка залишилась у м. Сєвєродонецьку. Відповідно довідки №1241-5001916121 від 26.07.2014 року, [PERSON] взята на облік внутрішньо переміщеної особи та проживає за адресою: [ADDRESS] . Під час працевлаштування в ТзОВ «СІЛЬПО-ФУД», у відділі кадрів її повідомили, що не можуть укласти з нею трудовий договір, оскільки відповідно до відомостей, що містяться в реєстрі, [PERSON] з 26.08.2014 року прийнята на роботу і місце роботи значиться ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор». На теперішній час ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань припинило свою діяльність, 21.10.2019 року. Заявник не може офіційно працевлаштуватися, оскільки відсутнє підтвердження про звільнення її з попереднього місця роботи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2023 року було відкрито провадження у справі окремого провадження за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Дніпровський міський центр зайнятості про встановлення факту припинення трудових правовідносин (а.с. 23). Заявник просила здійснити розгляд цієї справи без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, надавши про це відповідну заяву. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника. Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Судом було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що відповідно до відомості Пенсійного фонду про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб від 16.03.2023 року [PERSON] з 26.08.2014 року була прийнята на роботу ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор». Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» припинило свою діяльність, підстава: судове рішення про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом від 03.10.2019 року № 904/4356/17 Господарський суд Дніпропетровської області, дата набрання чинності 03.10.2017 року (а.с. 15-21). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 7 вказаної вище Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Від встановлення факту припинення трудових відносин залежить зміна прав заявника. Так, факт того, що трудові правовідносини між [PERSON] та ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» фактично були, підтверджуються відомостями про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України від 16 березня 2023 року, відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно Відомостям про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб від 16.03.2023 року, [PERSON] зарахований страховий стаж на підприємстві ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» у період з 26.08.2014 по 30.11.2014 р.р. Заявник [PERSON] , не може належним чином підтвердити факт припинення трудових правовідносин з ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор», оскільки діяльність останнього припинена. Встановлення факту припинення трудових відносин необхідно заявнику для реалізації права на працевлаштування. Згідностатті 43\~Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом. Право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні, передбачено частиною 1статті 38 Кодексу законів про працю України. Статтею 46 Конституції України\~передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції України\~гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі\~Конституції України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23КЗпП України\~трудовий договір може бути безстроковим, тобто таким, що укладається на невизначений строк. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України\~підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника згідно ст. ст.\~38,\~39 КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України\~працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України\~держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, вільний вибір виду діяльності. У відповідності до\~ст. 22 КЗпП України, відповідно до\~Конституції України\~будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. У\~статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплено, що ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. Таким чином, неможливість заявника реалізувати своє право на припинення трудового договору у визначеному законодавством порядку є порушенням її права на працю, а заявлені вимоги по встановлення факту припинення трудових правовідносин з ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» з 30 листопада 2014 року за власним бажанням на підставі\~ст. 38 КЗпП України\~суд вважає обґрунтованими частково та такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial