Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

09 лютого 2023 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Держаного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання в розмірі 245000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що має 18 років 04 місяці стажу роботи в умовах впливу шкідливих факторів з повним робочим днем у шахті «Інгульська» Виробничого Структурного Підрозділу ДП «СхідГЗК» на різних посадах. 30.05.2013 року позивача було звільнено з роботи на підставі п.2 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я. За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав професійні захворювання. \~ \~ \~ \~П. 14 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 26.12.2013 року, затвердженого начальником Маловисківського міжрайонного управління ГУ Держсанепідемслужби України в Кіровоградській області, встановлено наявність у позивача професійних захворювань: - вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрації з периферичним ангіодистонічним синдромом, у поєднанні з полірадикулопатією, вираженими статико-динамічними порушеннями хребта на фоні грижі Шморля в тілах, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, остеоартрозу ліктьових та колінних суглобів, деф.артрозу дрібних суглобів кистей, трофічними порушеннями на кистях; - хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії, ЛН першого ступеня; - нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). У п.13 даного Акту міститься висновок про наявність шкідливих умов праці позивача: виконував прохідницькі роботи в горизонтальних та вертикальних виробках; буріння шпурів та свердловин, зарядження та підривання їх; механізоване навантаження і доставку гірничої маси; проведення водовідливних канавок; управління самохідним навантажувально-доставочним обладнанням; монтаж та демонтаж прохідницьких полків; влаштування полків і драбин в висхідних виробках при їх проведенні. П.16 вказаного Акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий стаж роботи в умовах виробничих факторів: пилу, вимушеної робочої пози, шуму. Згідно з п.17 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання визначені наступні: Запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), у тому числі вміст вільного двоокису кремнію: середній 1,7 мг/м3, максимальний 4,9 мг/м3. Підвищені та знижені температури, температура поверхні устаткування, матеріалів, повітря робочої зони +12 С +13С при нормі +19+23 С. Рівень барометричного тиску 732 АТ. Рівень вологості та рухомості повітря: вологість 84-88 % при нормі 76-95%; рухомість 0,6 м/с при нормі до 0,5 м/с. Рівень шуму 111-128 дБА при нормі 80 дБА. Рівень фізичного перевантаження. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 14.01.2014 року серії 12 ААА №263222 позивачу первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено про потребу позивача в медикаментозному лікуванні, санаторно-курортному лікуванні. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 14.01.2014 року серії 12 ААВ №761772 позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання: значні фізичні та статико-динамічні навантаження, робота в умовах пилу, шуму, вібрації, з вмістом хімічних речовин, в несприятливих кліматичних умовах. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 20.01.2015 року серії 12 ААА №251698 позивачу повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено про потребу позивача в медикаментозному лікуванні, лікуванні в ЛПЗ, санаторно-курортному лікуванні. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 20.01.2015 року серії 12 ААВ №863158 позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання: значні фізичні та статико-динамічні навантаження, робота в умовах пилу, шуму, вібрації, з впливом токсичних речовин, в несприятливих кліматичних умовах. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 10.01.2017 року серії 12 ААА №011060 позивачу повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено про потребу позивача в медикаментозному лікуванні, лікуванні в ЛПЗ, санаторно-курортному лікуванні. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 10.01.2017 року серії 12 ААА №181691 позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання: значні фізичні та статико-динамічні навантаження, робота в умовах пилу, шуму, вібрації. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 23.01.2019 року серії 12 ААА №011937 позивачу повторно безтерміново визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено про потребу позивача в медикаментозному лікуванні, лікуванні в ЛПЗ, санаторно-курортному лікуванні. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 23.01.2019 року серії 12 ААБ №717329 позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання: значні фізичні та статико-динамічні навантаження, робота в умовах пилу, шуму, вібрації. Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність професійного захворювання, підтверджуються діагнози професійних захворювань позивача. Діагнози встановлені на підставі скарг на біль в шийному і п/кр від хребта, з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху в ліктьових, плечових і колінних суглобах, болі і оніміння рук, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук на холоді, загальну слабкість, задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель сухий, шум у вухах, зниження слуху. У зв`язку з вказаним розладом здоров`я порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. Окрім того, внаслідок отриманих ушкоджень, що супроводжуються втратою працездатності, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, стрес, депресію. На думку позивача, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що він тривалий час пропрацював на роботі в небезпечних умовах праці у відповідача, в зв`язку з чим отримав професійні захворювання, втратив працездатність, що протягом тривалого часу фізично та морально страждає, порушено його звичайний уклад життя, він не в змозі виконувати чоловічу роботу, а фізичні навантаження не дають йому вільно дихати та вільно рухатись, ходити, він змушений часто звертатися в лікувальні заклади та проходити постійне лікування, у зв`язку з втратою професійно працездатності він постійно відчуває психологічний дискомфорт, фізичний біль, незважаючи на постійні курси лікування, які дають лише деяке тимчасове полегшення його стану, повне відновлення його стану здоров`я неможливе, що свідчить про незворотність такої втрати як здоров`я. Позивач вважає виваженим та справедливим розмір відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 245000 грн, які він просить стягнути з відповідача, без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав. Представнику відповідача ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" відповідно до вимог ЦПК України, було вручено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить підпис представника відповідача у розносній книзі, копія якої міститься в матеріалах справи. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень щодо розгляду справи у відсутність представника відповідача не надійшло. Відзив на позов відповідач не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на ім`я позивача [PERSON] , останній дійсно працював на шахті «Інгульська» ДП «СхідГЗК», а саме 19.01.1995 року він був прийнятий на шахту електрогазозварювальником по п`ятому розряду, на час хвороби працівника. 01.01.1997 року переведений підземним дорожньо-шляховим робочим по четвертому розряду. 12.07.1999 року переведений підземним учнем прохідника. 01.02.2000 року переведений підземним прохідником по шостому розряду. 02.01.2002 року переведений підземним прохідником по восьмому розряду, на період роботи на бурових каретках. 30.05.2013 року позивача було звільнено з роботи у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи, на підставі п.2 ст.40 КЗпП України. /а.с.9-11/ Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 26 грудня 2013 року було встановлено, що професійне захворювання [PERSON] виникло за таких обставин: тривалий стаж роботи в умовах виробничих факторів: пилу, вимушеної робочої пози, шуму. /а.с.12-15/ Згідно з п.14 акту Форми П-4 [PERSON] встановлений діагноз: 1. Вібраційна хвороба другого ступеня від комбінованої дії загальної та локальної вібрації з периферичним ангіодистонічним синдромом, у поєднанні з полірадикулопатією, вираженими статико-динамічними порушеннями хребта на фоні грижі Шморля в тілах, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, остеоартрозу ліктьових та колінних суглобів, деф.артрозу дрібних суглобів кистей, трофічними порушеннями на кистях. 2.Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пило токсичний бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), ЛН першого ступеня. 3. Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). Відповідно до\~п.17\~акту Форми\~П-4,\~причинами виникнення\~професійного захворювання\~позивача є:\~Запиленість повітря\~робочої зони\~(концентрація\~пилу),\~у тому\~числі вміст\~вільного двоокису\~кремнію:\~середній \~1,7\~мг/м3,\~максимальний \~4,9\~мг/м3.\~Підвищені та\~знижені температури,\~температура поверхні\~устаткування,\~матеріалів,\~повітря робочої\~зони +12 ° С\~+13 ° С\~при нормі\~+19 °+23 ° С. Рівень барометричного тиску 732 АТ. Рівень вологості та рухомості повітря: вологість 84-88 % при нормі 76-95%; рухомість 0,6 м/с при нормі до 0,5 м/с. Рівень шуму 111-128 дБА при нормі 80 дБА (при роботі в умовах підвищеного рівня шуму робітники забезпечуються засобами індивідуального захисту «Беруши»). Рівень фізичного перевантаження: ІІІ клас 2 ступінь важкості трудового процесу. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №761772 від 14.01.2014 року [PERSON] було встановлено третю групу інвалідності з 02.01.2014 року у зв`язку з професійним захворюванням. Інвалідність встановлена на строк до 01.02.2015 року. Протипоказані значні фізичні та статико-динамічні навантаження, робота в умовах впливу виробничого шуму, вібрації, з впливом токсичних речовин, в несприятливих кліматичних умовах. /а.с.16/ Відповідно до Виписки з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 10 ААА №263222 від 14.01.2014 року [PERSON] було встановлено третю групу інвалідності. Визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% з 02.01.2014 року, до 31.01.2015 року. Зазначено про потребу в медичному лікуванні, лікуванні в ЛПЗ, санаторно-курортному лікуванні за направленням ЛПЗ. /а.с.16/ Відповідно до Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 10 ААА №251698 від 20.01.2015 року [PERSON] було встановлено третю групу інвалідності. Визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% до 31.01.2017 року. Зазначено про потребу в медичному лікуванні, лікуванні в ЛПЗ, санаторно-курортному лікуванні за направленням ЛПЗ. /а.с.17/ Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №863158 від 20.01.2015 року [PERSON] було встановлено третю групу інвалідності з у зв`язку з професійним захворюванням. Інвалідність встановлена на строк до січня 2017 року. Протипоказані значні фізичні та статико-динамічні навантаження, робота в умовах впливу виробничого пилу, шуму, з впливом токсичних речовин, в несприятливих кліматичних умовах. /а.с.18/ Відповідно до Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №011060 від 10.01.2017 року [PERSON] було встановлено третю групу інвалідності. Визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% до 31.01.2019 року. Зазначено про потребу в медичному лікуванні, лікуванні в ЛПЗ, санаторно-курортному лікуванні. /а.с.19/ Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №181691 від 10.01.2017 року [PERSON] було встановлено третю групу інвалідності з у зв`язку з професійним захворюванням до 01.02.2019 року. Протипоказані значні фізичні навантаження, робота в умовах вібрації, шуму, пилу. /а.с.20/ Відповідно до Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №011937 від 23.01.2019 року [PERSON] було встановлено третю групу інвалідності. Визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% безтерміново. Зазначено про потребу в медикаментозному лікуванні, лікуванні в ЛПЗ, санаторно-курортному лікуванні за термінами. /а.с.21/ Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №173291 від 23.01.2019 року [PERSON] було встановлено третю групу інвалідності з у зв`язку з професійним захворюванням безтерміново. Протипоказані значні фізичні навантаження, робота в умовах вібрації, шуму, пилу. /а.с.22/ Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання від 26.11.2013 року №2068 підтверджуються діагнози професійних захворювань позивача. /а.с.23-25/ Відповідно до виписок з медичних карток стаціонарного та амбулаторного хворого [PERSON] скаржився на біль в шийному і п/кр від хребта, з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху в ліктьових, плечових і колінних суглобах, болі і оніміння рук, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук на холоді, загальну слабкість, задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель сухий, шум у вухах, зниження слуху. /а.с.23-32/ У зв`язку з вказаним розладом здоров`я порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. Окрім того, внаслідок отриманих ушкоджень, що супроводжуються втратою працездатності, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, стрес, депресію. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що він тривалий час пропрацював на роботі в небезпечних умовах праці у відповідача, в зв`язку з чим отримав професійні захворювання, втратив працездатність, що протягом тривалого часу фізично та морально страждає, порушено його звичний уклад життя, він не в змозі виконувати чоловічу роботу, а фізичні навантаження не дають йому вільно дихати та вільно рухатись, ходити, він змушений часто звертатися в лікувальні заклади та проходити постійне лікування, у зв`язку з втратою професійної працездатності він постійно відчуває психологічний дискомфорт, фізичний біль, незважаючи на постійні курси лікування, які дають лише деяке тимчасове полегшення його стану, повне відновлення його стану здоров`я неможливе, що свідчить про незворотність такої втрати як здоров`я. Суд під час розгляду цивільної справи керується та застосовує наступні положення Законів. Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім`ї, і рівних та невід`ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності». Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Згідно зі ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства. Відповідно до ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавецем трудового договору про дистанційну роботу. Враховуючи зазначені положення, відповідач мав створити позивачу, як і іншим працівникам належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров`я чи настання смерті були б неможливими. Відповідно до вимог\~статті 173 КЗпП України\~шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Як слідує з аналізу норм ч. 2 ст.153, ст.173, ч.1 ст.237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Відповідно до частини третьої\~статті 23 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(з відповідними змінами) роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. У пункті 13\~Постанови\~роз`яснено, що відповідно до\~статті 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Крім того, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №2, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.\~\~У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. З огляду на положення ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця). За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов`язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо-геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров`я їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди, гірничі удари, обвалення, самозаймання гірничих порід, затоплення гірничих виробок тощо). Згідно з ст.38 Гірничого закону України до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, безпека гірничих робіт, охорона праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах. За таких обставин, з огляду на вищезазначені норми Законів, під час судового розгляду доведено, що позивачу спричинено моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача професійного захворювання. Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15). Таким чином, суд, при визначені розміру моральної шкоди оцінює глибину, характер та тривалість душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, втрату 60% професійної працездатності, призначення позивачу третьої групи інвалідності безтерміново, характер професійних захворювань, їх наслідки для здоров`я позивача та,

Outcome: partial