Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування з підстав зазначених у позові. Просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 14.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує проти позову. У вирішенні даної справи повністю покладаються на рішення суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Рава-Руської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, при вирішенні спору по суті покладається на думку суду. Крім того, на адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи після смерті [PERSON] , яка витребовувалася судом із Рава-Руської державної нотаріальної контори. А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла бабця позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 7). Копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] , копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 8-9) та копія свідоцтва про шлюб (а.с. 10 спадкової справи) підтверджують, що позивач являється онукою [PERSON] . Син [PERSON] - [PERSON] написав заяву про відмову від оформлення своїх спадкових прав після смерті матері, що видно з копії такої (а.с. 11 спадкової справи). Інших спадкоємців, передбачених цивільним законодавством України, немає. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на земельну частку (пай) площею 1,26 га на підставі на підставі сертифікату серія ЛВ № 118986, яка належала померлій, що вбачається з копії довідки № 105 виданої Добросинсько - Магерівською сільською радою, про те що в книзі записів сертифікатів зроблений запис № 868 про видачу Сертифіката право на землю (середню земельну частку) ЛВ № 118986 [PERSON] (а.с. 12). Копія довідки № 1048 підтверджує, що [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Як вбачається із копії довідки № 66 (а.с.14) позивач проживала разом із померлою [PERSON] , до дня її смерті [INFO] та вели спільне господарство. З копії довідки № 1050 вбачається, що заповіт від імені [PERSON] , померлої [INFO] не посвідчувався (а.с. 13). Судом встановлено, що позивач звернулась в Рава - Руську державну нотаріальну контору Львівської області для отримання свідоцтва про права на спадщину за законом. Державний нотаріус Рава - Руської державної нотаріальної контори Львівської області завів спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.15) та копією спадкової справи № 20/2023 направленій на виконання ухвали Жовківського районного суду. Проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) площею 1,26 га. на підставі сертифікату серія ЛВ № 118986, після смерті [PERSON] , оскільки позивачем не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої Постановою КМУ від 12.10.1995 р. № 801, що підтверджується листом за № 35/01-16 від 31.01.2013 року (а.с.10). У зв`язку з чим, позивач звернулась до Добросинсько - Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, щодо обміну сертифіката встановленого зразка, однак там їй відмовлено та усно роз`яснено, що сертифікат не може бути наданий позивачу у зв`язку із смертю спадкодавця, так як відповідно до п. 4 ст. 25 ЦК України спадкодавцем втрачено цивільну правоздатність та вказано, що визнати право на земельну частку (пай) можливо лише за рішенням суду. Позивач не може пред`явити для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкоємець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до Державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561- 12), Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720-95 ( 720-95) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними де виділення *1 власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм Державних актів на право власності на землю. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи, в тому числі і з копії спадкової справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . В шестимісячний строк після відкриття спадщини, тобто після смерті [PERSON] , ніхто крім позивача не звертався із заявою про прийняття спадщини. На виконання вимог пункту 8 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Однак, як встановлено судом, у позивача відсутній правовстановлюючий документ нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] . Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність. А тому, суд приходить до висновку, що право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved