Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

05.01.2023 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла заява [PERSON] заінтересована особа Хотинська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначає, що при її народженні її було зареєстровано за прізвищем матері [PERSON] . 31 серпня 1978 року, заявник уклала шлюб із [PERSON] , який було зареєстровано у Виконавчому комітеті Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, номер актового запису № 179 та взяла прізвище чоловіка [PERSON] . 25 грудня 1981 року заявник уклала другий шлюб із [PERSON] , який було зареєстровано у Ветьінській сільраді Княжпогостського району Комі АРСР запис № 18 та взяла прізвище [PERSON] , саме за цим прізвищем вона зареєстрована по даний час. [INFO] померла мати заявника [PERSON] , у зв`язку із її смертю відкрилася спадщина. Заявник як її прямий спадкоємець вирішила оформити спадщину на себе, але в будинку матері не виявила жодних документів батька, матері та документів на спадкове майно, а тому виникла необхідність на їх поновлення. Заявник зазначає, що її батьки все життя прожили у цивільному шлюбі, відповідно відсутній і документ про реєстрацію шлюбу, що в свою чергу стало наслідком моєї реєстрації у свідоцтві про народження за прізвищем матері [PERSON] , але звертаю увагу суду що в графі батько зазначено: ( [PERSON] рос.) тобто [PERSON] , саме тому в її документах у графі по-батькові зазначено [PERSON] . Заявник вказує, що все життя вона знала, що її батько [PERSON] [INFO] , але при її зверненні до Державного архіву Чернівецької області, вона отримала відповідь, що [INFO] у селі Данківці, Хотинського району, Чернівецької області народився син [PERSON] у [PERSON] та [PERSON] . Заявник звертає увагу суду на те, що станом на 1931 рік, а точніше з 1919 року по 1940 рік та з 1941 по 1944 рік Чернівецька область перебувала під румунською окупацією, відповідно окупанти зареєстрували на власний розсуд та перекрутили прізвище [PERSON] на [PERSON] . Більше того її діда ніколи не називали [PERSON] чи [PERSON] на будь-який лад, дід носив українське ім`я [PERSON] , всі його діти носили прізвище [PERSON] та по-батькові [PERSON] ( [PERSON] ). Всього було вісім дітей, на жаль на сьогоднішній день семеро померли, залишилась лише тітка [PERSON] [INFO] . Враховуючи вище наведене та той факт, що заявник самостійно не може виправити такі відомості та з метою приведення документів, які посвідчують факт батьківства її батька в належний стан заявник просить суд заяву задовольнити та визнати, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є одна і та ж особа, і вірно його прізвище та по батькові [PERSON] . Встановити факт, що [PERSON] [INFO] є батьком [PERSON] . Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 січня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку окремого провадження. Представник заявника [PERSON] в судовому засідання просив суд заявлені вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи Гіждівський В.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що [PERSON] був його сусідом, а тому свідку відомо те, що [PERSON] є батько заявника. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що є двоюрідним дядьком. Батьком [PERSON] був [PERSON] , який помер близько 15-20 років назад. Свідок вказує, що [PERSON] визнавав себе батьком заявника. Мати заявника є [PERSON] , яка після смерті [PERSON] не одружувалася. Згідно до ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 25.12.1981 року [PERSON] та [PERSON] уклала шлюб, який було зареєстровано Ветьінській сільраді Княжпогостського району Комі АРСР запис № 18, після реєстрації шлюбу дружині встановлено прізвище « [PERSON] », зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Як вбачається з витягу № 00037152542 з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу 31.08.1978 року виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, номер актового запису № 179 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу дружині встановлено прізвище « [PERSON] ». Відповідно до довідки державного архіву Чернівецької області від 07.10.2022 року № 1/1887 вказується, що є відомості про те, що [INFO] народився [PERSON] , син [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] вбачається прізвище дружини [PERSON] , після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Як вбачається з письмових пояснень [PERSON] в яких пояснює, що її рідний брат [PERSON] дійсно по батькові « [PERSON] ». Також вказує, те що всі брати та сестри в сім`ї по батькові « [PERSON] ». Згідно до довідки від 04.11.2022 року № 322 [PERSON] і [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] жили однією сім`єю. Зазначене також підтверджується копіями по-господарської книги № 268 з якої вбачається (ПІБ), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 18). З по-господарської книги особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.20) вбачається, що в с.Данківці разом проживають [PERSON] 1931 року народження - голова двору, [PERSON] 1931 року народження - дружина, [PERSON] 1960 року народження - донька, [PERSON] 1968 року народження - син. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [INFO] народилася [PERSON] її батьком в графі вказано « [PERSON] ». Відповідно до сертифікату на право на земельну частку пай серія ЧВ № 0019299 право на земельну частку (пай) в розмірі 1,96 га належить « [PERSON] ». Щодо встановлення факту встановлення, що [PERSON] та [PERSON] є одна і таж сама особа. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Пунктом 12 вказаної Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень зазначеної норми. При розгляді цих справ суд установлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Таким чином законодавством передбачено механізм встановлення правовстановлюючих документів. Суд аналізуючи зміст заяви та вище вказані норми вбачає, що заявник просить встановити факт тотожності особи, а саме, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, що суперечить вимогам ст.315 ЦПК. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного суду від 08 грудня 2021 року справа № 464/6696/20 зроблено висновок, що подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме тотожність особи, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні. Наведене виключає можливість розгляду заяви про встановлення факту тотожності осіб. Враховуючи вище наведене суд вважає, що у задоволені в цій частині заявлених вимог слід відмовити, оскільки відсутні підстави для задоволення заяви з огляду на те, що юридичний факт про встановлення тотожності особи за законом не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні. Щодо встановлення факту, що [PERSON] [INFO] є батьком [PERSON] . Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про прав. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що в господарстві особовий рахунок № [NUMBER] с.Данківці проживала та були зареєстровані [PERSON] (головна двору), [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька), [PERSON] (син). У свідоцтві про народження серія [NUMBER] 10.08.1960 року вказується, що народилася [PERSON] її батьком в графі вказано « [PERSON] ». Свідки в судовому засіданні вказали, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Отже, встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. Факт родинних відносин між заявником та померлим підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи та показами свідків. Крім того, вказаний факт ніким не заперечуються і визнається заінтересованою особою. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту родинних відносин, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви в цій частині, судом не встановлено. Суд вважає, що дослідженні в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що [PERSON] [INFO] дійсно є батьком [PERSON] [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: partial