Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . На момент смерті останнього разом з ним за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: мама позивача [PERSON] , позивач, його дружина та двоє дітей. Після смерті батька відкрилася спадщина. До складу спадкового майна померлого входить житловий будинок за вищевказаною адресою. Вказує, що спадкоємцям до майна батька є він, а його мама на спадщину не претендує та не заперечує щодо визнання за ним права власності на спірний будинок. Зазначає, що його покійний батько не зареєстрував за собою право власності на вищевказаний житловий будинок і у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на такий, він не може оформити право власності на такий. Тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник Свалявської міської ради просила розгляд справи провести за наявними в матеріалах справи документами. Третя особа [PERSON] щодо задоволення позову не заперечила (а.с. 36-37, 52). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.08.2020 року, [PERSON] [INFO] , помер [INFO] , актовий запис № 16 від 11.08.2020 року (а.с. 7). Згідно свідоцтва про свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.03.1977 року батьками позивача є батько - [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 8). Як убачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.05.1976 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 29.05.1976 року уклали шлюб. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку в [ADDRESS] , головою дворогосподарства є [PERSON] , 1954 р.н. та в такому окрім останнього зареєстровані: [PERSON] , 1956 р.н.; [PERSON] , 1977 р.н.; [PERSON] , 1979 р.н.; [PERSON] , 2005 р.н., [PERSON] , 2009 р.н. (а.с. 13-21). Згідно повідомлення Свалявської міської ради від 07.02.2023 року № 123, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на момент смерті був головою домогосподарства за адресою [ADDRESS] . Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці 0,07 га, що перебувала у користуванні останнього (а.с. 2). Як убачається з свідоцтва №6 садиби в сільських населених пунктах УРСР та Витягу з рішення Свалявської районної ради народних депутатів від 23.05.1979 року за № 146 [PERSON] виділено та відведено земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва житлового будинку (а.с. 24-27). Згідно дозволу №205 [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці в с. Тибава (а.с. 28). Відповідно до технічного паспорта будинку садибного типу за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер ТІ01:3780-4531-7454-3996, інвентаризаційна справа №52/2023) такий складається з А- житлового будинку; Б- літня кухня; В- сарай; Г сарай; Д- вбиральня; Е сарай; І колодязь; №1-2 Огорожа. Вартість такого, відповідно до Довідки № 39 від 23.02.2023 року, становить 89\~320 грн (а.с. 29, 41-47). Вищезгадані обставини стверджуються відповідними документами і ніким не оспорюються. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20). Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється. \~ \~ \~ \~ Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном,

Outcome: approved