Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

За позовною заявою сторона позивача прагне визнання виконавчого напису № 8613, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» грошових коштів у розмірі 5738 гривень 75 копійок, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вказаних позовних вимог у позові зазначено про те, що [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером, шо підтверджується пенсійним посвідченням виданим Пенсійним фондом України від 25.01.2017 року № 2196029791, у 2022 році отримав з Семенівського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену 15 липня 2021 року старшим державним виконавцем Сушеницею Катериною Олександрівною. Згідно даних постанови було розпочато виконавче провадження № 65989556 на підставі виконавчого напису № 8613, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 18 лютого 2021 року, на суму боргу 5738 гривні 75 копійок на користь стягувача - ТОВ «Фінпром Маркет». Згідно даних копії виконавчого напису, з позивача стягнуто на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість за період з 25 березня 2019 року по 18 лютого 2021 року в сумі 5688 гривень 75 копійок, в тому числі: 1200 гривень 00 копійок заборгованість за тілом кредиту; 4488 гривень 75 копійок заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією. Вся заборгованість нарахована за кредитним договором № 0681947755 від 15 червня 2018 року, який нібито був укладений між позивачем та ТОВ «Інфінанс» (відступлено право вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі договору факторингу). Окрім того, за вчинення виконавчого напису з позивача нібито начебто стягнути 50 гривень 00 копійок. Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з [PERSON] , складає - 5738 (п`ять тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 75 копійок. Позивач вважає, що виконавчий напис № 8613 виданий 18.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем слід визнати таким, що не підлягає виконанню, адже стягнуті з нього суми заборгованості не є безспірними. Також позивач [PERSON] стверджує, що не укладав жодних договорів з ТОВ «Фінпром Маркет» чи ТОВ «Інфінанс», а також те, що жодних підписів у договорі № 0681947755 від 15.06.2018, який нібито укладений між позивачем та ТОВ «Інфінанс», не ставив, його підпис відсутній. Цей договір начебто був укладений за допомогою засобів інтернет-зв`язку, отже, за доводами позивача, будь-яка особа могла укласти такий договір, використовуючи особисті дані (дані паспорта та РНОКПП) позивача. Окрім того, позивач наголошує, що незрозуміло яким чином була нарахована прострочена заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 4488 гривень 75 копійок, адже будь-якого розрахунку заборгованості немає. У зв`язку з викладеним вище, позивач не визнає вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, а отже ця заборгованість є спірною. До того ж з позовом до суду про стягнення з позивача заборгованості ТОВ «Фінпром Маркет» не зверталося. Позивач не згоден з вимогами ТОВ «Фінпром Маркет», тобто безспірність заборгованості та відповідальності по кредитному договору, як обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, була відсутня, що вказує на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону. Представником відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», директором Яворським Романом Ігоровичем, подане до суду письмове клопотання про врегулювання спору за участю судді, за змістом якого позивач пропонує вирішити цей спір в мировому порядку на наступних умовах: у разі сплати коштів у розмірі 1032 гривень 98 копійок на розрахункові рахунки ТОВ «Фінпром маркет», у строк до 18 години 00 хвилин 04.03.2023 частина заборгованості у розмірі 4705 гривень 78 копійок буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 0681947755 від 15.06.2018 та виконавчим написом № 8613 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі. Позивач [PERSON] , подав до суду заяву про заперечення щодо врегулювання спору за участі судді, на умови відповідача сторона позивача не згодна. Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області, постановленою у судовому засіданні 21.03.2021, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», у здійсненні заходів врегулювання спору за участю судді, адже від цього представника відповідача надходила заява про визнання позову, що суперечить клопотанню про врегулювання спору за участю судді. У судове засідання позивач [PERSON] не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності за змістом якої позов підтримав повністю. Представник відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», у судове засідання не прибув, ця юридична особа була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового розгляду через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а. с. 53), відзиву не подав. Раніше, одночасно із зазначеним вище клопотанням про врегулювання спору за участю судді, представником цього відповідача надсилалася до суду електронною поштою заява про визнання позовних вимог (а. с. 47). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а. с. 54), заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не сповістив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Семенівського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, старший державний виконавець Шумейко Людмила Анатоліївна, у судове засідання не прибула, була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового розгляду, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за потрібне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. 15 липня 2021 року старшим державним виконавцем Сушеницею Катериною Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, згідно даних якої було розпочато виконавче провадження № 65989556 на підставі виконавчого напису № 8613, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 18 лютого 2021 року, на суму боргу 5738 гривні 75 копійок на користь стягувача - ТОВ «Фінпром Маркет». Згідно даних копії виконавчого напису, з позивача стягнуто на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість за період з 25 березня 2019 року по 18 лютого 2021 року в сумі 5688 гривень 75 копійок, в тому числі: 1200 гривень 00 копійок заборгованість за тілом кредиту; 4488 гривень 75 копійок заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією. Вся заборгованість нарахована за кредитним договором № 0681947755 від 15 червня 2018 року, який був укладений нібито між позивачем та ТОВ «Інфінанс» (відступлено право вимоги кінцевій юридичній особі - ТОВ «Фінпром Маркет»). Окрім того, за вчинення виконавчого напису з позивача призначено до стягнення 50 гривень 00 копійок. Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з [PERSON] складає 5738 (п`ять тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 75 копійок. Зазначені обставини підтверджуються як даними позовної заяви (а. с. 2-3), так і сукупністю відомостей досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема, копії постанови про відкриття виконавчого провадження (а. с. 9); копії виконавчого напису щодо стягнення наведеної вище суми заборгованості (а. с. 10). За таких обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з приведених нижче підстав згідно приписів чинного на час спірних правовідносин законодавства. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат». Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачеві можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинне вже існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка така, що визначена імперативною нормою закону - ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», слід констатувати, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, зокрема, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження заборгованості боржника. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, в матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу, та того, що боржник про розмір обчисленого боргу достеменно знала, однак проігнорувала вимогу про його погашення. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню повністю на основі положень ст. ст. 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Приписами ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України обумовлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на те, що представником відповідача визнано позов повністю, суд переконаний у закономірності повернення позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved