Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2804049457 від 24.07.2019 в розмірі 16503,56 грн та заборгованість за кредитним договором № 629803150 від 05.03.2021 в розмірі 21654,40 грн та понесені судові витрати. Заявлені вимоги мотивують тим, що 24.07.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2804049457, згідно якого позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. 29.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення прав вимоги № 20211229, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 20211229 від 29.12.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16503,56 грн, з яких: 7202,59 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1190,67 грн - сума заборгованості за річними відсотками, 7990,62 - сума заборгованості за щомісячними відсотками, 119,68 грн - сума заборгованості за пенею. Посилаючись на те, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 2804049457, представник позивача просив суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2804049457 від 24.07.2019 в сумі 16503,56 грн. Крім того, 05.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 629803150, згідно якого позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. 28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 629803150. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права грошової вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21654,40 грн, з яких: 10100,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11554,40 грн - сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на те, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 629803150, представник позивача просив суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 629803150 від 05.03.2021 в сумі 21654,40 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, проте направив до суду клопотання, в якому прохає суд розгляд справи провести за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заяви про поважність пропуску судового засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та винесена відповідна ухвала. Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до часткового задоволенню. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що 24.07.2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2804049457, згідно якого позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором (а.с.7-9). 29.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення прав вимоги № 20211229, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників (а.с.17-18). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 20211229 від 29.12.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16503,56 грн, з яких: 7202,59 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1190,67 грн - сума заборгованості за річними відсотками, 7990,62 - сума заборгованості за щомісячними відсотками, 119,68 грн - сума заборгованості за пенею (а.с.19). У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним вище кредитним договором утворилась заборгованість в сумі 16503,56 грн, що підтверджується наданими розрахунками заборгованості (а.с.16). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В силу ст. 526, ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2804049457 від 24.07.2019 року в сумі 16503,56 грн. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 629803150 від 05.03.2021 року в сумі 21654,40 грн суд зазначає наступне. Згідно зі статями 512, 514 ЦК України первісний кредитор має право відступити свої права вимоги новому кредитору лише в тому обсязі, які існували у первісного кредитора. При цьому, право вимоги має бути дійсним та існуючим станом на момент такого відступлення. Майбутня вимога (вимога, що може виникнути в майбутньому) не може бути предметом договору про відступлення права вимоги. Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Судом встановлено, що 05.03.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 629803150, згідно якого позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором (а.с.23-26). 28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорими укладеними з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с.27). У зв`язку із цим, вимога позивача щодо стягнення за кредитним договором № 629803150 від 05.03.2021 року, є безпідставною, суперечить умовам договору та вимогам законодавства та задоволенню не підлягають. До такого висновку прийшов суд з урахуванням того, що договір факторингу №28/1118-01 укладено 28.11.2018 року, тобто до моменту виникнення зобов`язань відповідача перед первісним кредитором через укладення кредитного договору лише 05.03.2021 року. За змістом пункту 1.5 договору факторингу від 28.11.2018 року ( а.с 27) вказано, що реєстр прав вимог - означає перелік прав вимог до боржників згідно з додатком № 1 до договору, якого суду взагалі не надано. Тобто, суд не може оцінити, які саме боржники включені до вказаного реєстру. Згідно з ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задовольняючи позовні вимоги на 43,25 % від заявлених в позові вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1160,83 грн.

Outcome: partial