Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась із заявою [PERSON] , заінтересована особа: Відділ ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається, на те, що її чоловік [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в місті Горлівка, Донецької області, яке на час смерті знаходилось під окупацією. Крім того, як стверджує заявник, смерть чоловіка [PERSON] , [INFO] , підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 3333, від 28.11.2022 року, довідкою про причину смерті, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , від 29.11.2022 року та фотофіксацією місця поховання. Як вказала заявник, оскільки свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим не відповідає умовам діючого законодавства України, не створює правових наслідків, а тому просила суд встановити факт смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , з метою отримання свідоцтва про смерть, яке б мало юридичну силу на території України, що в подальшому слугуватиме підставою для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є чоловіком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, [NUMBER] , від 04.09.1970 року (а. с. 11). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Горлівка Донецької області. Наведені обставини справи підтверджуються: лікарським свідоцтвом про смерть № 3333, від 28.11.2022 року (а. с. 7), довідкою про причину смерті до лікарського свідоцтва № 3333 (а. с. 8), свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , від 29.11.2022 року (а. с. 9) та фотофіксацією місця поховання (а. с. 12 - 13). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Пунктом 18 постанови, від 31 березня 1995 року, № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», від 01 липня 2010 року № 2398-VI, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», від 15.04.2014 № 1207-VII, тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Таким чином, факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , перебуваючи на тимчасово окупованій території України у м. Горлівка Донецької області, знайшов підтвердження в судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні, доказами. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВСУ № 5, від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] підлягає задоволенню і на підставі п. 8 ст. 430 ЦПК України, вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved