Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб між ними та визначити місце проживання їх малолітньої дитини разом з нею. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2017 року, в якому мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з разом з нею. Сімейне життя між ними не склалося в силу різних життєвих інтересів та цілей, шлюбні відносини припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, фактично сім`я припинила своє існування, примирення та збереження шлюбу неможливе, у зв`язку з чим просила шлюб розірвати та визначити місце проживання дитини з нею, оскільки вона опікується сином, між ними існує психологічний контакт, прив`язаність одне до одного, вона слідкує за станом здоров`я сина, здатна забезпечити його, оскільки працює, має у власності житло, намірів перешкоджати батькові у здійсненні його прав та обов`язків щодо дитини не має. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Позивач у підготовче засідання не з`явилась, до початку його проведення подала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач подав до початку розгляду справи по суті заяву, в якій позов визнав у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи подала до суду заяву, в якій просила проводити судове засідання без її участі та просила ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства в інтересах малолітньої дитини. Згідно з ч.\~ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши позовну заяву, повно та всебічно дослідивши надані докази встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Суд установив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.9). Частиною 3 статті 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 1 статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.\~ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати\~та батько,\~які проживають\~окремо,\~не дійшли\~згоди щодо\~того,\~з ким\~із них\~буде проживати\~малолітня дитина,\~спір між\~ними може\~вирішуватися органом\~опіки та\~піклування або\~судом. Під\~час вирішення\~спору щодо\~місця проживання\~малолітньої дитини\~беруться до\~уваги ставлення\~батьків до\~виконання своїх\~батьківських обов`язків,\~особиста прихильність\~дитини до\~кожного з\~них,\~вік дитини,\~стан її\~здоров`я та\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Суд не встановив обставин, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Ознайомившись зі ставленням батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, та з обставинами, що мають істотне значення, ураховуючи позицію представника третьої особи, викладену в заяві, а також визнання позову відповідачем, суд вважає, що визначення місця проживання дитини подружжя з позивачем не суперечитиме інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved