Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 40 862,38, за орендну плату за 3 місяці у розмірі 27 500,00 грн, ремонтні роботи у розмірі 4 926,05 грн, інфляційні втрати за грудень 2021 року - 51,00 грн, за січень 2022 року - 117,00 грн, за лютий -липень 2022 року - 1 590,38 коп, 3% річних у розмірі за відповідні періоди: 11.12.2021 - 31.12.2021 року - 14, 67 грн, 01.01.2022 - 31.01.2022 року - 22,93 грн, 01.02.2022 -31.07.2022 року - 148,77 грн та судовий збір у розмірі 992, 40 грн. В обгрунтування позову представник позивача [PERSON] зазначила, що 03.10.2019 року між позивачем, в особі представника [PERSON] та відповідачем укладено письмовий договір оренди однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] строком до 03.10.2020 року. Договір доповнено двома додатками, які погоджені між позивачем та відновідачем: акт прийому -передачі квартири від 03.10.2019 року та акт здачі квартири від 29.01.2022 року. 21.01.2022 року позивачем блуо встановлено порушення п.п. 3.1, 3.4 договору, у відповідача винникла заборгованість зі сплати орендної плати та житлово-комунальних послуг, що зафіксовано у розписці від 21.01.2022 року. 21.01.2022 року позивач повідомив відповідача про припинення договору на підставі п. 4.5 договору за систематичне невиконання відповідачем своїх обов`язків: несплата комунальних платежів, несвоєчасна оплата оренди квартири, наявність фактів відключення світла в квартирі, введення в оману та про заборгованість станом на 18.01.2022 року. 29.01.2022 року позивачем зафіксоване чергове порушення, про що складена розписка. Внаслідок сестематичного порушення відповідачем договору 29.01.2022 року договір оренди припинено. Актом здачі квартири встановлено, що заборгованість по орендній платі становить - 17 500,00 грн, заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг - 2 032,48 грн, непридатність устаткування квартири зокрема: лампочки у люстрах кухні, вітальні та передпокої, кришка унітазу зламана, ліжко зламане, несправна витяжка, лампочни на дзеркалі не горять, домофон не працює, відсутній телевізор у кількості 1 штука. Станом на 28.07.2022 року заборгованість відповідача за договором складає: 2 947,71 грн - за послуги із управління багатоквартирним будинкои за січень 2022 року, 334,48 грн - за постачання та розподіл електроенергії, 12 515,88 грн - за постачання центрального опалення, 585, 48 грн - інфляційна складова боргу за центральне опалення, 957,91 грн - за постачання гарячої води, 1,61 грн, 3,89 грн, 52,00 грн, 183,58 грн - інші платежі, 23 279,84 грн за постачання централізованого опалення, оплата орендної плати - 8 500,00 грн - за грудень 2021 року, 9 000 грн - за січень 2022 року, 10 000, 00 грн - за лютий 2022 року. Позивачем було встановлено пошкодження майна у квартирі - пробита кухонна витяжка, ремонт 2 дверей, перекраска усієї кухні, балкону, коридору, витрати на прибирання, оскільки квартира була значно забруднена, всього витрачено на це 4 926,05 грн. Відповіда не викона свої зобов`язання відповідно до розписок від 21.01.2022 року та 29.01.2022 року, у зв`язку з чим позивач просить позов задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 28.07.2022 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (99). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.07.2022 року заяву про забезпечення позову залишено без задоволення (а.с. 100-101). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.08.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 103-104). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, заначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений за адресою реєстрації, причини неявки суду невідомі. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Суд, оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). В судовому засіданні встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 24.12.2013 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності (а.с. 29, 30-31). 26.06.2019 року [PERSON] уповноважив [PERSON] крім іншого укладати та підписувати договори найму (оренди) квартири, що підтверджується довіреністю засвідченою приватним нотаріусом Данченко О.О. (а.с. 30-31). 03.10.2019 року між орендодавцем [PERSON] , в особі представника [PERSON] та орендарем [PERSON] укладено договір оренди квартири та додаткову угоду до договору- акт прийому-передачі квартири, акт здачі квартири [ADDRESS] (а.с. 26-27). Умовами договору оренди передбачений наступний порядок сплати орендної плати та розрахунків за договором оренди. Згідно п. 2 п. 2.2 договору визначено, що орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату, комунально - експлуатаційні платежі (електрика, газ, тепло - та водопостачання, домофон, консьєрж, інтернет, ТВ, тощо). При оплаті комунально - експлуатаційних платежів вказувати прізвище та ініціали орендодавця. Згідно із п. 6 п. 2.2 договору орендар зобов`язаний забезпечувати збереження квартири та майна орендодавця, запобігати їх пошкодженню і псуванню, тримати приміщення і майно квартири в порядку , передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки, підтримувати орендоване майно і приміщення квартири в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, здійснювати заходи протипожежної безпеки. Підпунктом 7 пункту 2.2 договору визначено, що орендар зобов`язаний своєчасно повідомляти орендодавця про несправності технічних пристроїв. Положеннями підпункту 9 пункту 2.2 договору орендар зобов`язаний звільнити квартиру і здати її орендодавцю в належному стані з урахуванням нормального фізичного зносу протягом одного робочого дня з дня закінчення терміну дії договору або дострокового розірвання договору згідно акту здачі квартири (Додаток №2 до Договору). Відповідно до пункту 3.1 договору за домовленістю сторін орендна плата за користування квартирою становить 8 500,00грн, що дорівнює 335 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на дату підписання цього договору. При збільшені офіційного курсу долару США більше ніж на 3 відсотки, орендна плата на дату проведення розрахунку збільшується в такій же пропорції. Пунктом 3.4 договору щомісячні розрахунки по орендній платі орендар здійснює не пізніше 10 (десятого) числа поточного місяця безпосередньо орендодавцю або його уповноваженому представнику. Згідно із пунктом 3.5 договору визначено, що оплата комунально - експлуатаційних платежів здійснюється орендарем самостійно (або за домовленістю сторін представником орендодавця) з оплатою банківської комісії за свій рахунок, квитанції про оплату передаються орендодавцю разом з сумою орендної плати, якщо інше не передбачено домовленістю Сторін. Пунктом 4.3 договору визначено, що при наявності у орендаря заборгованості по оплаті орендної плати та інших обов`язкових платежів, день закінчення дії договору прирівнюється до дати підписання сторонами акту здачі квартири. Відповідно до пункту 4.5 договору систематичне (двічі та більше) невиконання орендарем своїх обов`язків за договором є підставою для його дострокового розірвання за ініціативою орендодавця, з повідомленням про це орендаря за чотирнадцять днів до передбачуваної дати розірвання договору. В зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання передбачені умовами договору оренди по сплаті орендної плати за користування об`єктом та інших платежів. Позивач 21.01.2022 року на адресу [PERSON] направлено повідомлення про припинення договору оренди від 03.10.2019 року, з якою 21.01.2022 року [PERSON] особисто ознайомився під розписку (а.с. 32), але їх вимоги не виконав та не сплатив заборгованість за договором оренди. Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Стаття 820 ЦК України передбачає, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За умовами п. 1 ч. 2 ст. 825 ЦК України договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі: невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі - понад два рази.. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в межах даного спору [PERSON] правомірно пред`явлено вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованість по орендній платі в розмірі 17 500,00 грн (грудень 2021, січень 2022), вимоги в частині стягнення за лютий 2022 року у розмірі 10 000,00 грн задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не підтверджено належними і допустимими доказами факт виселення відповідача у березні 2022 року. Позивачем до позовної заяви долучено акт здачі квартири [ADDRESS] , в якому, під час здачі квартири відповідачем, зафіксовано та підписано сторонами договору, що не сплачено комунальні послуги у розмірі 2 032,48 грн (а.с. 29). Також, відповідачем в порушення взятих на себе зобов`язань у відповідності до п. 3.5 Договору не сплачувались рахунки по комунальним платежам. Жодних доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати заборгованості по орендній платі, а також по оплаті комунальних платежів, матеріали справи не містять. Таким чином, з матеріалів справи вбачається та підтверджується доказами, що заборгованість за житлово комунальні послуги складає 2 032,48 грн. Однак не знайшли у судовому засіданні підтвердження заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 40 862,38 грн, оскільки не надано належної якості, читабельних квитанцій та відповідних розрахунків вказаної заборгованості, а тому суд позбавлений можливості визначити дійсний розмір вказаної заборгованості. В частині стягнення витрат на ремонтні роботи у розмірі 4 926,05 грн вказана позовна вимога є не мотивованою, не містить правового обгрунтування, не вказано чітко яке саме майно, коли і які роботи або відновлення майна було проведено, не надано розрахунку вартості робіт або послуг в розрізі заявленого позову. Щодо стягнення з відповідачів на користь позивача пені, 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помножений на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем у якому мав бути здійснений платіж і за будь-який місяць (місяці) у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути інфляційні втрати у розмірі 1 691,92 грн, з розрахунку 51,00 грн за 12.2021 року та 1 691,92 грн з 01.01.2022 року по 31.07.2022 року та 3% річних у розмірі 171,49 грн. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial