Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

05.09.2022 позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із вищевказаним позовом, який умотивувала тим, що між нею та АТ «Альфа Банк» було укладено кредитний договір №CCNG-630460384 від 25.08.2016 право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та 22.12.2021 приватним нотаріусом Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис №71441 у зв`язку із боргом за вищевказаним кредитним договором у розмірі 56 098,57 грн., з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. Зазначає, що 13.07.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В., на підставі виконавчого напису №71441 від 22.12.2021 відкрито виконавче провадження №69407830. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, а тому вважає незаконно вчинив виконавчий напис. Вказує, що при оформлені виконавчого напису №71441 від 22.12.2021, відповідачем не надано нотаріусу доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису та відповідно документів, що були надані нотаріусу. Отже, заборгованість, яка зазначається у виконавчому написі не дає можливості зробити висновок щодо правомірності її нарахування. Просить суд визнати виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом Солонець Т.М. зареєстрованим №71441 від 22.12.2021, таким що не підлягає виконанню, а також стягнути судові витрати з відповідача. 26.12.2022 на електронну адресу суду, надійшла заява директора ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» Наваренка В.Г. про визнання позову, з якої судом убачається, що відповідач визнає позов у частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просить повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (а.с.41). Також, 26.12.2022 директор ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» Наваренко В.Г. на електронну адресу надіслав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому зазначив, що покладення судових витрат на відповідача в розмірі заявленому позивачем є неправильним і несправедливим. Вважає, що відшкодування відповідачем витрат можливе в обсязі 1 000 грн. (а.с.39). 02.03.2023 у судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, попередньо, на електронну адресу суду, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ " Фінансова компанія «Еліт Фінанс " директор Наваренко В.Г. до судового засідання також не з`явився, про цьому у своїй заяві про визнання позову, просив суд розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. та приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. також до судового засідання не з`явилися по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином. Заяв про розгляд справи у їх відсутність або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З урахуванням вимог ст. 206 ЦПК України судом установлено, що по справі відсутні підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, а надані позивачем докази свідчать про те, що визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Тому, суд з урахуванням поданих позивачем та представником відповідача письмових заяв, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб та задовольнити позов, оскільки він є обґрунтованим виходячи з такого. Судом встановлено, що 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. видано виконавчий напис , який зареєстрований в реєстрі за №71441, згідно якого, пропонує стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», якому на підставі Договору факторингу №3 від 20.09.202 відступлено право вимоги за Кредитним договором №CCNG-630460384 від 25.08.2016, укладеного між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , в загальному розмірі 50998,70 грн., з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису (а.с.11). На підставі вищевказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В., 13.07.2022 відкрито виконавче провадження №69407830, з виконання виконавчого напису №71441 виданого 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість в розмірі 50 998,70 грн. (а.с.12-13). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст.88, 89 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №1172 від 29.06.1999 року, зокрема п.1, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п.2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що в даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів безспірності заборгованості, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Тому, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов - задоволенню. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, а також ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що представником відповідача позов визнано у повному обсязі до початку розгляду справи по суті, тому понесені позивачем документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 744,30 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача та 744,30 грн. підлягають поверненню позивачу із державного бюджету (992,40 грн. судовий збір за подачу позову + 496,20 грн. за подачу заяви про забезпечення позову =1 488,60 грн.). Щодо клопотання директора ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» Наваренка В.Г. про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та стягнення з відповідача у рахунок відшкодування вказаних витрат у розмірі 1 000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Згідно позовної заяви, позовні вимоги позивача були сформульовані наступним чином: «визнати виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом Солонець Т.М. зареєстрованим №71441 від 22.12.2021, таким що не підлягає виконанню»; стягнути судові витрати з відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». На підтвердження понесених судових витрат, позивачем до матеріалів справи долучено квитанцій по сплаті судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, 50 % яких у зв`язку із визнанням представником відповідача позову, судом стягнуто з відповідача на користь позивача. Будь яких інших доказів понесення [PERSON] судових витрат, зокремавитрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката (договору про надання правової допомоги, квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу) позивачем до матеріалів справи не долучено та у позові не зазначено. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, тому суд не вирішував такого питання. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved