Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

01 листопада 2022 року адвокат Бороган В.В. в інтересах [PERSON] подав до Суворовського районного суду м. Одеси позовну заяву до [PERSON] , третя особа: Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення батьківства, в якому просив встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , громадянина України, стосовно дитини - [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 1552, складений 07 жовтня 2021 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а також внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , № 1552, складений 07 жовтня 2021 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », вказавши у актовому записі про її народження запис про батька: « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог представник позивачки вказував на те, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від спільного проживання у них народилася донька, запис про батька у актовому записі про народження було здійснено відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 136 СК України зі слів матері, хоча батьки разом проживали з дитиною, [PERSON] піклувався та дбав про доньку, [INFO] [PERSON] помер. Встановлення факту батьківства позивачці потрібно для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника та оформлення спадкових прав. 24 листопада 2022 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Сторони в підготовче засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява представника позивачки про розгляд справи у відсутності позивачки та про підтримання нею позовних вимог. Відповідачка надала суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Третя особа - Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) свого представника у судове засідання не забезпечив, із клопотаннями до суду не звертався, пояснення по справі не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вимоги ч.3 ст.200 ЦПК України та визнання відповідачкою позову, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого засідання. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу та були пов`язані спільним побутом. Від спільного проживання у них народилася донька [PERSON] . У її свідоцтві про народження матір`ю вказана позивачка - [PERSON] , а запис про батька здійснювався зі слів матері відповідно до п. 1 ст. 1 ст. 135 СК України і зазначений - [PERSON] , оскільки при реєстрації народження дитини батьки не перебували у шлюбі та не подавали спільну заяву до органу ДРАЦС про реєстрацію [PERSON] батьком дитини. [INFO] [PERSON] загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За життя померлий визнавав себе батьком дитини, брав активну участь у її вихованні, турбувався про неї, матеріально забезпечував. Відповідно до висновку фахівця судово-медичного молекулярно-генетичного дослідження №12 від 23 травня 2022 року за молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,999%. Колишня дружина померлого - [PERSON] у своїй заяві, посвідченій приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б. 31 травня 2022 року, реєстровий номер 948, підтвердила факт, що останні два роки її колишній чоловік [PERSON] разом із [PERSON] , а останні п`ять місяців перед початком війни - також разом із малолітньою донькою [PERSON] мешкали у будинку по [ADDRESS] , який належить їй на праві приватної власності. [PERSON] , який є батьком загиблого [PERSON] , підтвердив, що протягом 2021 року та до мобілізації сина у зв`язку з військовими діями на території України [PERSON] мешкала з його сином, вели спільне господарство, а також те, що малолітня [PERSON] , [INFO] , є донькою його загиблого сина та відповідно його онукою. Заява [PERSON] посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б. 14 липня 2022 року, реєстровий №1257. Сусіди по [ADDRESS] також підтверджують факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із позивачкою та з малолітньою донькою [PERSON] , у будинку [ADDRESS] з кінця березня 2020 року по 02 березня 2022 року, про що складено акт про проживання від 27.05.2022 р.. Факт спільного проживання однією сім`єю та визнання загиблим батьком дитини підтверджується також спільними сімейними фотознімками разом із позивачкою та малолітньою донькою, а також їхньою перепискою у месенджері «Вайбер». Відповідно до положень ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу . Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (ст. 126 СК України). За вимогами ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути пред`явлена матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з нормами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, відомості про батька дитини у актовому записі про народження [PERSON] , № 1552,складеному 07 жовтня 2021 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; спільне виховання дитини; спільне утримання дитини; докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Верховний Суд в своїй постанові від 15.04.2021 у справі №361/2653/15-ц вказав, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). [PERSON] визнавав за життя себе батьком дитини, проживав разом з матір`ю та донькою [PERSON] , піклувався про нову сім`ю. Крім того, факт батьківства підтверджується судово-медичним молекулярно-генетичним дослідженням. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 травня 2009 року в справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що доводи позивачки про батьківство стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи на підставі зібраних доказів. При цьому, судом враховується, що визнання відповідачкою позову відповідає вимогам закону та інтересам неповнолітньої дитини. Вирішуючи питання про внесення змін до актового запису про народження дитини, суд зазначає наступне. Згідно із п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.п. 2.16.4 п. 2.16 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 - на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно зі ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, необхідно встановити факт батьківства померлого [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , з внесенням змін до актового запису про народження дитини.

Outcome: approved