Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

У січні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 05.06.2014 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від спільного життя у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану був зроблений відповідний актовий запис № 645 та видано свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі, спільне життя у подружжя не склалося, рішенням Дергачівського районного суду Харківської області шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] розірвано, з того часу відповідач не бачив дитину ні разу. Підставою звернення позивача до суду з вищевказаним позовом стали ті обставини, що відповідач ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, стан здоров`я, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, матеріальної допомоги відповідач дитині не надає. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач вважає що відповідач фактично самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків, усі питання щодо забезпечення та виховання дитини вирішуються позивачем самостійно, дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.01.2023 року вищезазначену цивільну справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07.03.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась судом завчасно та належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, про поважність неприбуття до суду не повідомив. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Заяв клопотань про відкладення розгляду справи не надав. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частини 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 30.03.2018 між ними розірвано (а.с.14). У даному шлюбі у подружжя народилась дитина, [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.09.2014 року, виданого Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, вбачається, що в графі батьки зазначено: «батько»- [PERSON] , «мати» - [PERSON] . (а.с.8). Згідно заочного рішення Дергачівського районного суду м. Харкова від 17.10.2018 року позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки [PERSON] , [INFO] , задоволено повністю. (а.с.10-11). Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції з заявою, про примусове виконання виконавчого листа № 619/2241/18 виданого 27.11.2018 р. Дергачівським районним судом Харківської області. Постановою державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова відкрито виконавче провадження за № 57830467. (а.с.12). Згідно довідки про неотримання аліментів Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова вбачається, що позивач [PERSON] за період з 01.06.2019 року по 01.05.2020 рік не отримувала аліменти з [PERSON] (а.с.13). Як вбачається з копії довідки «Міської дитячої поліклініки №1»Харківської міської ради, дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом фахівців комунального некомерційного підприємства «МДП №1» Харківської міської ради. На диспансерному обліку з приводу хронічних захворювань дитина не перебуває. (а.с.15). Згідно довідки Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 34 від 26.08.2020 р. вбачається, що дитину [PERSON] до закладу дошкільної освіти № 34 приводить мати, догляд за дитиною та її вихованням здійснює [PERSON] . Зовнішній вигляд дитини у задовільному стані, охайна. Батько до закладу дошкільної освіти не з`являється. (а.с.16). Згідно наданої позивачем суду характеристики з Територіального центру надання соціальних послуг Слобідського району м. Харкова вбачається, що позивач працює в територіальному центрі з 03.08.2020 року на посаді фахівця з соціальної роботи відділення денного перебування. За період роботи зарекомендувала себе як грамотний і кваліфікований фахівець, дисциплінарних стягнень не має, проявляє особисту ініціативу при вирішенні задач по роботі. (а.с.17). Як вбачається з висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 10.12.2021 року № 679 та акту обстеження умов проживання зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] (а.с.47-49). Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Положеннями ст. 150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, за приписами п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що перешкоди для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків - відсутні. Відповідач байдужий до життя, стану здоров`я та розвитку своєї дитини, не цікавиться її життям. Тривалий час без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та її утриманню, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені та документально підтвердженні судові витрати з оплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved