Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

9 лютого 2023 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у цивільній справі №753/19274/21 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири. 16 лютого 2023 року від представника позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яка обґрунтована тим, що під час ухвалення рішення судом не було вирішено питання про стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 34 000 грн. У позовній заяві зазначалось, що докази понесення судових витрат будуть подані у строки передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України. У судове засідання сторони не з`явились, про час, дату та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Суд вважає за можливе провести засідання за відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи та заяву, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 9 лютого2023 року позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 81 192 грн, на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 76 642 грн, на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 76 642 грн. Однак при винесені рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що на виконання вимог ст. 134 ЦПК України разом із позовною заявою представником позивача [PERSON] було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правову допомогу, які вона очікує понести в зв`язку з розглядом справи, що складає 22 000 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Костюк Ю. не погодилась із заявленим позивачем розміром витрат на правову допомогу, зазначила, що вони є неспівмірними із категорією справи, не відповідають критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їх розміру, у зв`язку з чим просила відмовити у їх стягненні. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Норма частини 8 статті 141 ЦПК України визначає, що докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься копія договору про надання правової допомоги № 2608/21 від 26 серпня 2021 року, додаток № 1 до договору № 2608/21 від 26 серпня 2021 року, акт виконаних робіт за договором від 9 лютого 2023 року (а.с. 51-57, т. 2). Детальний опис наданих адвокатами позивачу правових послуг зазначений у акті виконаних робіт за договором від 9 лютого 2023 року (складення позовної заяви, відповіді на відзив, клопотання з процесуальних питань, аналіз документів поданих іншими учасниками судового процесу, представництво інтересів клієнта в суді (а.с. 57, т. 2). Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Згідно наданих позивачем квитанцій № 266610018 від 27 серпня 2021 та № 266610019 від 27 серпня 2021 року [PERSON] сплачено 22 000 грн (а.с. 58, 59, т. 2). Доказів сплати ще 12 000 грн витрат на правову допомогу заявником не надано. Представник відповідача вважаючи, що заявлений позивачем розмір витрат не співвмірним із категорією справи не наводить жодного аргументу щодо неспіввмірності таких витрат. Оскільки при ухваленні рішення про задоволення позову [PERSON] судом не було вирішено питання про відшкодування їй понесених витрат на професійну правничу допомогу, то суд вважає необхідним заяву задовольнити частково та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 22 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial