Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вищевказаним цивільним позовом, який мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 11 липня 2019 року між позивачем та Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» було укладено договір №1552/СП-33 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за умовами якого останній забезпечує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій гуртожитку [ADDRESS] , а позивач забезпечує своєчасну оплату наданих послуг. Позивачка зазначає, що квартира розташована на п`ятому поверсі, що є останнім поверхом у багатоквартирному будинку. Так у червні 2021 року під час сильних дощів зі стелі квартири почала проступати вода, що призвело до відшарування шпалер та залиття квартири. На зверненя до відповідача з приводу затоплення квартири, останнім надано відповідь, що ремонт покрівлі заплановано на серпень 2021 року, однак ремонт виконано не було та перенесено на жовтень 2021 року. 26 травня 2022 року комісією відповідача було проведно огляд квартири та складено акт обстеження кімнати. При обстеженні виявлені темні сухі сліди цвілі та відшарування шпалер, окрім того було проведено обстеження покрівлі даху над квартирою позивачки та виявлено пошкодження шиферної покрівлі (тріщини, невеликі отвори). За результатами роботи комісії рекомендовано відремонтувати пошкоджені ділянки шиферної покрівлі. Стосовно відшкодування шкоди жодних рішень відповідачем не приймалось. Внаслідок залиття квартири позивачка зазнала збитків в розмірі вартості відновлювального ремонту, який, у відповідності до Звіту з оцінки вартості ремонтно-відновлювальних робіт, необхідних для усунення наслідків залиття приміщень квартири на дату оцінки (27.06.2022 року) складає 74 840 грн 00 коп. Добровільно відшкодовувати завдану шкоду відповідач відмовляється. Крім матеріальної шкоди позивачка зазначає, що вищезазначеною бездіяльністю відповідача їй спричинено також моральну шкоду, розмір якої оцінено нею в 10 000 грн. А тому, просить суд стягнути з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, в розмірі 74 840,00 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн., витрати на проведення оцінки майна в розмірі 5 000,00 грн., витрати на проведення технічного обстеження квартири в розмірі 3 000,00 грн., а також понесені витрати на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 18 липня 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09 серпня 2022 року відповідачем на адресу суду направлено відзив на позовну заяву, який мотивував тим, що утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспоу України від 10.08.2004 року №150 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків і споруд». Відповідно до Додатку 2 до п. 2.1.5 Правил передбачено періодичність профілактичного обслуговування елементів жилих будинків, зокрема для покрівлі встановлено 3-6 місяців. Зазначає, що на виконання зазначених норм, відповідач виконав свої обов`язки у жовтні 2021 року шляхом проведення дій за допомогою КП БМР «Міська служба замовника» спеціальної техніки (автовишки), а саме працівники з`єднали отвір, приблизно 10 сантиметрів, який учинився внаслідок зрушення з`єднуючих елементів балкону і покрівлі між покрівлею балкону та покрівлею над кімнатою. Також звертає увагу, що з жовтня 2021 року по травень 2022 року усних та письмових звернень від позивачки не надходило, що свідчить про справність покрівлі на будинку. 05 травня 2022 року позивачка звернулась із заявою, щодо створення комісії для обстеження квартири у зв`язку з протіканням даху. 26 травня 2022 року після несприятливих погодних умов (дощу) комісіє обстежено дану кімнату та покрівлю над нею, про що було складено відповідний акт, в якому зазначено, що явних ознак протікання покрівлі даху не виявлено. Разом з тим, було виявлено дрібні тріщини, які усунуті працівниками КП БМР «Міська служба замовника» 09.06.2022 року. При цьому, відповідач вказує, що в квартирі позивачки виявлено велику кількість акваріумів, які на думку відповідача провокують випаровування води та створення конденсату на склі, який може потрапити в пінний шов і стики прилягання вікна та, як наслідок утворення цвілі у квартирі позивачки. Отже, відповідач вважає, що поява цвілі та грибку, відшарування шпалер в квартирі позивачки та, як наслідок пошкодження майна, сталося через недбайливе ставлення до свого майна самими мешканцями квартири. А тому, вважає, що позивачкою не доведено наявність протиправної поведінки та/або бездіяльність відповідача, а також причинно-наслідкового зв`язку, що призвели б до понесення збитків у заявленому розмірі. Враховуючи наведене, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою суду від 25 серпня 2022 року задоволено клопотання відповідача та призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (адреса: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 6), провадження у справі зупинено. 17 січня 2023 року справа повернута до суду з повідомленням директора КНДІСЕ Рувіна О. про неможливість виконання ухвали суду від 25 серпня 2022 року, оскільки оплата експертизи замовником - відповідачем не була проведена. Ухвалою суду від 18 січня 2023 року провадження у даній справі поновлено. 07 лютого 2023 року відповідач подав до суду клопотання про призначення повторної експертизи, в задоволенні якого протокольною ухвалою суду від 10 лютого 2023 року відмовлено. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити та надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, просила відмовити та підтримала доводи відзиву на позовну заяву. Суд, заслухавши сторін, допитавши свідків, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Вимогами ч.3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Приписами ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 10 липня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Римаренком Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за №976 /а.с. 16-17/. 25 листопада 1999 року КОУ ЖКГ Білоцерківське МБТІ виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . Із технічної характеристики квартири вбачається, що житлова площа становить 41,20 кв.м., загальна площа 63,20 кв.м. 11 липня 2019 року між Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» та [PERSON] було укладено договір №1552/СП-33 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, умовами якого визначено обов`язок виконавця послуг відшкодовувати споживачу збитки завдані його майну та (або) приміщенню, шкоду, заподіяну життю споживача внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості. Виходячи з аналізу договору, мета договору забезпечення кваліфікованого, якісного, гарантованого утримання житлового фонду, його технічного обладнання, дотримання санітарного стану прибудинкових територій для створення мешканцям будинків належних умов проживання. Судом встановлено, що в період з 2020 року по 2022 року позивачка неодноразово зверталась до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» із заявами про обстеження покрівлі будинку, в якому вона проживає, оскільки під час несприятливих погодних умов, зокрема дощів, покрівля протікає /а.с. 20-23/. Так, 12 травня 2022 року позивачка вкотре звернулась до відповідача із заявою, в якій просила вжити заходів щодо ремонту покрівлі даху будинку за адресою: [ADDRESS] , а також створити та направити комісію за вказаною адресою для складання акту обстеження(залиття) її квартири. 26 травня 2022 року комісія в складі начальника КП БМР «МСЗ» Кривенка І.П., інженера з організації експлуатації та ремонту [PERSON] , начальника управління житлового господарства ДЖКГ БМР Макійчука Р.В. та начальника відділу експлуатації житла житлового господарства ДЖКГ БМР [PERSON] провели обстеження квартири позивачки. При обстеженні було встановлено, що в кімнаті №1, а саме у верхньому куту вздовж всієї несучої стіни виявлені темні сухі сліди цвілі, в кімнаті знаходиться акваріум; в кімнаті №2 у лівому верхньому куту зовнішньої стіни виявлено відшарування шпалер та темні сліди сухої цвілі, в кімнаті встановлений акваріум, а також на балконі влаштовано місце для сушіння одягу; в кімнаті №3 у кутку зовнішньої стіни виявлено відшарування шпалер та темні сліди сухої цвілі. Також було проведено обстеження покрівлі даху над кімнатою [ADDRESS] , явних ознак протікання покрівлі даху не виявлено, разом з тим було виявлено незначні пошкодження шиферної покрівлі (тріщини, невеликі отвори) (в даних місцях незначне помокріння на тех. горищі). За результатами роботи комісії було рекомендовано відремонтувати пошкоджені ділянки шиферної покрівлі /а.с. 27/. Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , складеного 21 червня 2022 року ФОП « [PERSON] » на замовлення [PERSON] , експертом під час роведення робіт візуального огляду стін будівлі, дефектів та порушень виявлено часткове пошкодження стін квартири внаслідок потрапляння вологи з покрівлі будинку, протікання природніх опадів, виявлено грибкове покриття в трьох кімнатах квартири. За результатами технічного обстеження об`єкта обстеження встановлення не можливість його надійної та безпечної експлуатації. Були надані відповідні рекомендації для усунення виявлених дефектів та пошкодження об`єкта. /а.с. 40/ Згідно звіту про оцінку майна, а саме: визначення вартості вартості відновлювальних робіт з метою встановлення розміру матеріального збитку квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] , , виготовленого ТОВ «ІНФО-ЦЕНТР КОНСАЛТ» 27 червня 2022 року вбачається, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт та вартість використаних матеріалів, внаслідок залиття квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , на дату оцінки 27 червня 2022 року складає 78 840,00 грн. без ПДВ /а.с. 56-63/ Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будьякими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Кінцевою метою будь якого звернення до суду є відновлення порушеного права та відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями. Так, відповідно до ст.10 ЖК України громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, додержуватись правил користування жилими приміщеннями. Згідно положень ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 190 ЖК України, підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об`єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов`язані відшкодувати заподіяну шкоду. За змістом ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) послуга з управління багатоквартирним будинком результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарськопобутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору та управитель багатоквартирного будинку (далі управитель) фізична особа підприємець або юридична особа суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарськопобутових потреб. Згідно із п. 2, п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, виконавець комунальної послуги суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Управитель багатоквартирного будинку (далі управитель) фізична особа підприємець або юридична особа суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарськопобутових потреб. Згідно п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону послуга з управління багатоквартирним будинком результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарськопобутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарнотехнічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону виконавець комунальної послуги зобов`язаний: 1) забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; 2) готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором; 3) без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством; 4) своєчасно проводити підготовку об`єктів житловокомунального господарства до експлуатації в осінньозимовий період; 5) розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг; 6) вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; 7) виплачувати споживачу штраф за перевищення встановлених строків проведення аварійновідновних робіт у розмірі, визначеному законодавством; 8) своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати актипретензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житловокомунальних послуг; 9) своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини; 10) у разі укладення індивідуальних договорів про надання комунальних послуг здійснювати розподіл загальнобудинкового обсягу послуг між співвласниками багатоквартирного будинку у передбаченому законодавством та договором порядку; 11) інформувати споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до законодавства. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207 (далі Правила), балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Технічне обслуговування житлових будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків (абзаци третій, четвертий пункту 2 цих Правил). Відповідно до пункту 2.4 Правил, якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що належать до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Водночас поточний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Поточний ремонт повинен проводитись з періодичністю, яка забезпечує ефективну експлуатацію будівлі з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту, реконструкції) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт або реконструкцію. Згідно з пунктом 2.4.1. Правил організація поточного ремонту жилих будинків повинна проводитися відповідно до нормативно-правових та нормативно-технічних документів з організації і технології поточного ремонту жилих будинків. Поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій. Неналежне виконання такими підрядними організаціями взятих на себе договірних зобов`язань є підставою цивільно-правової відповідальності, проте не звільняє виконавця послуг від власних зобов`язань. Згідно з пунктами 4.4.1, 4.4.2 Правил під час експлуатації будинку необхідно забезпечувати відсутність дефектів конструктивних елементів даху. Інженерно-технічні працівники виконавця послуг повинні знати вузли несучих конструкцій і стан покрівлі, особливо в місцях сполучення з водостоками, будівельними конструкціями та устаткуванням, що проходить через покрівлю. Згідно п. 4.4.8 Правил м`які покрівлі, що не мають захисних покривних шарів, один раз у 3 - 6 років покривають захисним шаром (фарбою або мастикою з втопленими у неї дрібним гравієм чи грубозернистим піском тощо). Згідно Додатку 2 до пункту 2.1.5 Правил періодичність профілактичного обслуговування елементів жилих будинків: покрівлі 3-6 місяців. Згідно Додатку 3 до пункту 2.1.5 Правил встановлені граничні строки невідкладної ліквідації виявлених несправностей елементів жилих будинків: протікання покрівлі (руберойд, толь) - 5 днів. Згідно п.12 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року №572в редакції ПКМУ від 24 січня 2006 р. N 45, балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку в разі ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю, - шляхом відшкодування збитків. Пунктом 3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Частиною 1 ст.12 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК Україн кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76,80 ЦПК України. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. За змістом частини другої статті 1166 ЦК України у справах про завдання шкоди діє презумція вини відповідача, тобто позивач має надати суду лише докази наявності шкоди, а докази спростування своєї вини має надати відповідач. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Ухвалою від 25 серпня 2022 року клопотання Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» про призначення експертизи задоволено судом та у справі № 357/5665/22 призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: «- Яка технічна причина та час (період часу, точна дата) залиття квартири [ADDRESS] ? - Яка вартість відновлювальних ремонтних робіт для усунення наслідків залиття квартири [ADDRESS] , відповідно до акту №2 від 26.05.2022 року, станом на час проведення дослідження?». 17.01.2023 року за вх.№1559 судом разом з матеріалами справи одержано лист судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, згідно з яким станом на 05.01.2023 року рахунок вартості проведення експертизи не сплачений, ухвалу від 25.08.2022 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи за матеріалам справи залишено без виконання та повернуто надані матеріали справи /165/. Частиною 1 ст. 109 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставину, для з`ясування якої експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні. З урахуванням вказаного, приймаючи до уваги, що призначену судом будівельно-технічну експертизу залишено без виконання у зв`язку із несплатою відповідачем Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» рахунку вартості проведення експертизи, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 109 ЦПК України для спростування доводів відповідача щодо відсутності його вини в заподіянні шкоди позивачці, внаслідок залиття квартири. Отже, виходячи із наведеного, суд вважає, що саме відповідач як балансоутримувач багатоквартирного будинку та відповідно до умов договору повинен нести відповідальність за спричинення шкоди власникові квартири у будинку. В судовому засіданні свідок [PERSON] , який є начальником КП БМР «МСЗ», пояснив, що обстеження квартири позивачки проводилось з метою встановлення залиття квартири внаслідок протікання покрівлі. Свідок [PERSON] , начальник відділу експлуатації житла житлового господарства ДЖКГ БМР, в судовому засіданні пояснив, що під час обстеження покрівлі будинку, розташованої над квартирою позивачки, виявлено, що покрівля була в задовільному стан, однак мала певні пошкодження та тріщини. Крім того, вказав, що позивачка із заявами про залиття її квартири до відділу експлуатації житла житлового господарства ДЖКГ БМР не зверталась. З огляду на викладене, вбачається, що відбувалось неодноразове залиття квартири [ADDRESS] атмосферними водами з причини протікання покрівлі даху багатоквартирного будинку [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи. Верховний Суд в постанові від 21.02.2018 року у справі №381/1957/15 висловив правову позицію, що аналогічні спірним правовідносини є деліктними. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 23 грудня 2020 року у справі №666/213/16-ц відповідальність за завдану позивачам майнову шкоду внаслідок залиття їх квартир з причини неналежного стану даху будинку несе балансоутримувач житлового будинку та виконавець послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Із врахуванням наведеного та з огляду на визначені цивільним процесуальним законодавством принципи змагальності й диспозитивності саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу. Суд вважає, що відповідачем не доведено, що шкода, заподіяна позивачу внаслідок залиття квартири, заподіяна не з його вини. Оскільки відповідач Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» є виконавцем послуг з утримання будинку і прибудинкової території, то саме він зобов`язаний утримувати в належному технічному стані вказаний житловий будинок і проводити його поточний ремонт, в тому числі поточний ремонт покриття житлового будинку [ADDRESS] . Таким чином, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факт завдання шкоди позивачу в результаті залиття її квартири через незадовільний стан покрівлі будинку, невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань та бездіяльність, яка пов`язана із не проведенням своєчасних поточних ремонтів покрівлі будинку, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, тому суд приходить до висновку, що відповідальність за завдану позивачу майнову шкоду внаслідок залиття її квартири з причини неналежного утримання даху будинку несе КП БМР «Міська служба замовника». Досліджені судом докази та встановлені фактичні обставини справи належним чином підтверджують факт спричинення шкоди позивачу, внаслідок бездіяльності КП БМР «Міська служба замовника» щодо несвоєчасного проведення ремонтних робіт покрівлі будинку та в повній мірі дають підстави вважати, що між шкодою та діями/бездіяльністю КП БМР «Міська служба замовника» є безпосередній причинний зв`язок. Отже, в даному випадку наявні всі необхідні елементи складу цивільного правопорушення, що свідчить про можливість настання цивільно-правової відповідальність відповідача у справі, а тому матеріальна шкода, заподіяна майну позивачу підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Суд погоджується з доводами позивачки щодо розміру завданого їй матеріального збитку, що підтверджується звітом з оцінки вартості ремонтно-відновлювальних робіт, необхідних для усунення наслідків залиття приміщень квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , виготовленого ТОВ «ІНФО-ЦЕНТР КОНСАЛТ» 27 червня 2022 року року, який є належним доказом у справі, оскільки, будь яких доказів того, що зазначений у висновку розмір майнової шкоди не відповідає дійсному, відповідачем не надано. З приводу відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Так, [PERSON] оцінює моральну шкоду, спричинену їй залиттям квартири у розмірі 10 000 грн., мотивуючи тим, що неправомірні дії відповідача призвели до душевних страждань позивача та стану постійного стресу, порушення звичних комфортних умов проживання останньої та членів її сім`ї. Вказує, що у даній квартирі проживає її неповнолітня дитина, яка змушена проживати у даній аварійній квартирі, яка кожен раз в місцях затоплення покривається небезпечним грибком, спори грибка знаходяться в повітрі квартири негативно відображаються на її здоров`ї. Зазначає, що у зв`язку із протіканням у її квартиру вологи через невідремонтовану покрівлю будинку вона повинна докладати зусиль для нормалізації свого життя та побуту. Статтею 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я тощо. Згідно п.3 ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому у відповідності до абзацу 2 пункту 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача та її сім`ї, тривале знаходження в стані стресу та зниження якості проживання, небажання відповідача добровільно відшкодувати завдану шкоду, з огляду на те, що позивачем доведено, що вона зазнала душевних страждань у зв`язку з пошкодженям її майна, а саме залиття квартири через незадовільний стан покрівлі, а також доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача, яка полягала у не проведенні вчасного ремонту покрівлі будинку та наслідками у вигляді пошкодження майна [PERSON] , що потягло за собою душевні страждання позивача, виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що в рахунок відшкодування моральної шкоди достатнім і необхідним буде стягнення з КП БМР «Міська служба замовника» на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. В судовому засіданні позивачка просила стягнути з відповідача витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Матеріали справи містять докази, понесення позивачкою на правничу допомогу адвоката витрат в розмірі 13 000,00 грн. На підтвердження цього позивачкою було надано: - Договір №01/07/22 про надання правової допомоги від 01 липня 2022 року, укладений між Адвокатським бюро «Валентини Рашкової» та [PERSON] ; - Протокол узгодження гонорару (договірної ціни) до Договору №01/07/22 про надання правової допомоги від 01 липня 2022 року; - Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №8143/10, видане 31.07.2020 року; - Ордер серії АІ №1238159 від 12.07.2022 року; - Розрахунок витрат за надану правову допомогу від 14 березня 2023 року до Договору №01/07/22 про надання правової допомоги від 01 липня 2022 року; - Акт приймання передачі наданих послуг від 14 березня 2023 року на суму 13 000 грн.; - Меморіальний ордер №9235108К від 23 серпня 2022 року на суму 4 500,00 грн.; - Меморіальний ордер №@2PL541643 від 21 липня 2022 року на суму 5000,00 грн.. У зв`язку з тим, що позов задоволено в повному обсязі та у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з КП БМР «Міська служба замовника» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума сплаченого позивачем судового збору та понесені витрати на проведення оцінки майна в розмірі 5 000 грн. 00 коп., витрати на проведення технічного обстеження квартири в розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Outcome: approved