Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

06.02.2023 представник позивача звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом цивільної справи № 376/1249/22 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, третя особа [PERSON] про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння. В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що під час розгляду даної справи, позивач, відповідно до пункту 4.1 Договору про надання правничої допомоги від 05.07.2022 р. сплатив адвокату 10 000 грн., що підтверджується квитанцією до касового ордеру. Загальна сума встановлена у фіксованому розмірі та становить 20 000 грн. Станом на 04.02.2023 р. позивач фактично поніс витрати, пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції у розмірі 21 357, 00 грн., що підтверджується: договором про надання правничої допомоги, актом приймання передачі адвокатських послуг від 03.02.2022 р., розрахунком правової допомоги до договору про надання правничої допомоги, розрахунком загальної суми судових витрат, квитанції касового ордеру, квитанцією про сплату судового збору. У зв`язку з викладеним просить стягнути судові витрати на загальну суму 21 357, 00 грн., що поніс позивач у зв`язку з розглядом справи, які стягнути з товариства з обмеженою відповідальність ім. Шевченка. Представник позивача адвокат Загородній В.С., в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій він просить розгляд заяви здійснювати за його відсутності та за відсутності позивача. Представник відповідача адвокат Мусійко В.В. у судове засідання не з`явився, проте звернувся до суду з письмовим клопотанням в якому просить відмовити у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат, понесених ним у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції в частинні стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 гривень, оскільки вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну-правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) , критерію розумності їхнього розміру, чинному законодавству, а тому такі витрати не мають характеру необхідних і вони неспівмірні з виконаною роботою у суді першої інстанції та є необґрунтованими. Розглянувши заяву з доданими доказами, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвокат та має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.5, 6 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати (в тому числі витрати на професійну правничу допомогу), пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини визначені ч.3 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. В силу ст. 30 даного Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Так згідно з рішенням Сквирського районного суду Київської області від 31.01.2023, ухваленому у справі № 376/1249/22, позовні вимоги задоволено у повному обсязі, ухвалено витребувати із ТОВ ім.Шевченка земельної ділянки, кадастровий номер 3224081500:04:009:0015, згідно із витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.05.2021, яка належить на праві власності [PERSON] . З пункту 4.1 договору про надання правничої (правової) допомоги від 05.07.2022, наданого представником позивача, адвокатом Загороднім В.С. вартість послуг адвоката встановлюється у фіксованому розмірі та становить 20 000 грн. Разом з тим із заяви про розподіл судових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи № 376/1249/22, вбачається що відповідно до пункту 4.1 Договору про надання правничої допомоги від 05.07.2022 р. позивач [PERSON] сплатив адвокату 10 000 грн., що підтверджується квитанцією до касового ордеру. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір від 05.07.2022 р. про надання правової (правничої) допомоги, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 05.07.2022 р., акт наданої правничої допомоги згідно договору від 05.07.2022, розрахунок загальної суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи № 376/1249/22, розрахунок платної правової допомоги до договору про наданнч правичої допомоги від 05.07.2022 р. На час розгляду справи в суді чинним законодавством не визначено обмежень чи граничного розміру компенсації витрат на правничу допомогу, проте він повинен бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлений представником позивача розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. є значно завищеним та неспівмірним із складністю справи, виходячи з такого. Витрати позивача на правову допомогу не були фактичними та неминучими з врахуванням рішень Європейського суду з прав людини у справах "Баришевський проти України". Тімайдуліна і інші проти України", "Двойних проти України", "Меріт проти України" , що підтверджується правовими висновками Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 та від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яку згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). Правова позиція позивачем була сформованою, проте доказів додаткового вивчення юридичної природи спірних правовідносин з матеріалів справи не вбачається. Аналогічний правовий висновок щодо застосування критерію обґрунтованості та пропорційності викладений Верховним Судом у постанові від 28.04.2021 у справі № 902/1051/19. Враховуючи вищевказані обставини в їх сукупності, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи обсяг та характер наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, беручи до уваги всі аспекти та складність справи, зокрема затрачений час представника позивача в судових засіданнях (які відбулись всього двічи), залишення позовної заяви без розгляду у зв"язку з порушенням вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. є значно завищеним та належним чином не обґрунтованим, а тому суд вважає за необхідне заяву представника позивача задовольнити частково та стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ім.. Шевченка на користь позивача [PERSON] судові витрати у справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. 00 коп.

Outcome: partial