Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Рух справи. Процесуальні дії у справі. 9 січня 2023 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Після виконання судом вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 8 лютого 2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено до розгляду на 16:00 30 березня 2023 року. У призначене судове засідання учасники провадження не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності сторін, суд враховує вимогу позивача, у позовній заяві, про розгляд справи без участі представника АТ «ОТП Банк», щодо ухвалення заочного рішення не заперечує та те, що відповідач належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, поважність причин неявки у судове засідання не повідомила, відповідно до статей 174, 178 ЦПК України не скористалася своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову, положення частини першої статті 223 ЦПК, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, що не з`явилися. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Обґрунтування позову. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12 серпня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2025318431. Згідно з умовами Кредитного договору АТ «ОТП Банк» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 184320,00 гривень. Відповідно до пункту 2 кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставна у розмірі 36% річних. Згідно з пунктом 3 договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов Кредитного договору відповідач не здійснювала своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання. 19 жовтня 2022 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості. Однак, відповідач всі звернення проігнорувала, вимогу не задовольнила, погашення заборгованості не здійснила, чим грубо порушила права Позивача. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором №2025318431 від 12 серпня 2019 року становить 158503,39 гривень, що складається з: 110701,97 гривня - заборгованість по тілу, 47801,42 гривня - заборгованість по відсоткам. Позивач, посилаючись на положення статей 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за Кредитним договором №2025318431 від 12 серпня 2019 року у розмірі 158503,39 та судовий збір у розмірі 2481 гривню. Щодо правової позиції учасників провадження. Жодних заяв, клопотань, пояснень щодо позовних вимог або заперечень на позовні вимоги в будь-якій формі від відповідача на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити її правову позицію щодо предмету спору. Фактичні обставини, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що 12 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до Акціонерного товариства «ОТП Банк» з Анкетою-заявою на отримання кредиту, в якій вона зазначила свої персональні дані, такі як: ПІБ, дата народження, ідентифікаційний номер, дані свого паспорта, соціальний статус, адресу реєстрації та проживання, інформацію щодо місця роботи, номер домашнього та мобільного телефону, інформації про суму доходу та персональні витрати, а також вказала суму бажаного кредиту - 180 000,00 гривень, строк кредиту - 60 місяців, (а. с. 5). 12 серпня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2025318431 (а.с. 4). Відповідно до пункту 1.1. Договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: розмір, валюта та цільове використання кредиту - 180000 гривень на споживчі цілі, 4320 гривень на придбання послуг зі страхування у продавця 1 (СК «Арсенал Лайф»): «Страхування від нещасного випадку», загальний розмір кредиту становить 184320 гривень; комісія за управління кредитом сплачується щомісячно у розмірі 0,85 % від суми Кредиту. Дата остаточного повернення Кредиту - 12 серпня 2024 року. Відповідно до пункту 2 Договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись: Фіксована процентна ставка у розмірі 36% річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником Ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у Додатку №1 Кредитного договору (пункт 3 Договору). Згідно з пунктом 4 Договору, датою (моментом) надання Банком та отримання Позичальником Кредиту вважається дата підписання Позичальником Кредитного договору. Кредит надається шляхом видачі суми Кредиту у вигляді готівкових коштів через касу Банку. У разі отримання Кредиту також і на оплату Послуг у Продавця та/або на оплату комісійної винагороди за видачу Кредиту, Кредит надається також шляхом перерахування Банком відповідної частини Кредиту на поточний рахунок Продавця послуг та/або утримання Банком Комісійної винагороди за видачу Кредиту. [PERSON] підтвердила власним підписом згоду з умовами Кредитного договору, Графіком платежів та розрахунком загальної вартості кредиту, та була обізнана з суттєвими характеристиками запропонованих послуг та певних наслідків, які можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором. Також, 12 серпня 2019 року між ТОВ «СК «Арсенал Лайф» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування життя №25/02/2025318431, відповідно до якого сторони домовились, що перша страхова премія сплачується з моменту укладання цього Договору за період страхування, що відповідає строку дії Кредитного договору згідно пункту 3.1. Частини 1 Договору та визначається як добуток страхової премії (в місяць) та строку дії Кредитного договору і відповідає сумі 4320 гривень (а.с. 10). Відповідно до пункту 3.1. договору предметом договору є майнові інтереси, які не суперечать чинному законодавству України, пов`язанні з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи, яка уклала в АТ «ОТП Банк» кредитний договір №2025314431 від 12 серпня 2019 року строком дії на 60 місяців. Відповідно до заяви на видачу готівки №005Т01XNMX від 12 серпня 2019 року, АТ «ОТП Банк» надав, а [PERSON] отримала, грошові кошти у розмірі 180000 гривень (а.с. 17). Таким чином АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №2025318431 заборгованість [PERSON] станом на 13 жовтня 2022 року становить 158503,39 гривень, що складається з: 110701,97 гривня - заборгованість по тілу, 30045,30 гривень - заборгованість по відсоткам, 17756,12 - комісія за РО (а.с. 20-23). 13 жовтня 2022 року на адресу відповідача надсилалась вимога про погашення заборгованості, яка залишена відповідачем без уваги (а.с. 18, 19). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права. Частина перша статті 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина перша статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина перша статті 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Пункти 1, 2, 3, 4 частини першої статті 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України). За приписами частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З аналізу норм статті 1048, частини другої статті 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. За змістом частин першої та другої статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також, частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Отже, встановлено, що вказаний Кредитний договір, укладений між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, а тому, саме з 12 серпня 2019 року між сторонами виникли договірні відносини. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «ОТП Банк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за Кредитним договором від 12 серпня 2019 року. Позивач реалізував своє право на стягнення заборгованості за Кредитним договором №2025318431 від 12 серпня 2019, шляхом пред`явлення позову до суду. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню. Судом перевірений розрахунок заборгованості долучений до позовної заяви, який суд вважає вірним. Висновок суду. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, а також беручи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, а отже таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2481 гривня.

Outcome: approved