Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, мотивуючи тим, що відповідач є її рідним батьком, який після досягнення нею повноліття не приймає участі в її матеріальному утриманні у зв`язку з продовженням нею навчання. Вказує, що з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року вона навчається на денній державній формі навчання педагогічного факультету Рівненського державного гуманітарного університету за спеціальністю - дошкільна освіта, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, зокрема, для оплати проїзду до місця навчання та додому, проживання та харчування за місцем навчання, для придбання підручників, методичної та наукової літератури, канцелярського приладдя, для участі у навчальних семінарах та програмах, тощо. Зазначає, що вона фактично знаходиться на утримання матері, яка самостійно не може забезпечити необхідне та достатнє утримання для її гармонійного розвитку та навчання, оскільки весь її дохід складається з заробітної плати, яку вона отримує за виконання своїх посадових обов`язків на посаді асистента фармацевта у ТОВ «Аптека низьких цін Львів», розмір якої, зокрема, за листопад 2022 р. склав 6 389,15 грн., з яких було утримано 1150,05 грн. податку з доходів фізичних осіб. Власного рухомого чи нерухомого майна, грошових заощаджень вона немає, стипендії не отримує, стан здоров`я має добрий. Вказує, що відповідач участі в її утриманні у зв`язку з продовженням навчання після досягнення повноліття не приймає, хоча має можливість брати достатню, належну та регулярну участь в її матеріальному утриманні та надавати матеріальну допомогу, оскільки за віком та станом здоров`я є працездатним, отримує стабільний дохід, перебуваючи на посаді директора Острозького комунального підприємства «Теплоенергія». Стан здоров`я у відповідача добрий, на його утриманні також знаходиться неповнолітній син від іншого шлюбу. В добровільному порядку матеріальної допомоги відповідач не надає, між нею та її батьком домовленості щодо її утримання у зв`язку з продовженням навчання не досягнуто, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 16.01.2023р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, окрім того задоволено клопотання позивачки та витребувано з ОКП «Теплоенергія» відомості про дохід [PERSON] . Відповідач у встановлений судом строк надав відзив на позовну заяву, згідно якого заперечив проти позову, просив у його задоволенні відмовити в повному обсязі, обгрунтовуючи тим, що позивачка навчається на державній формі навчання та нею не доведено здійснення будь-яких витрат, пов`язаних з продовженням навчання. Окрім того вказав, що він має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який потребує більшої матеріальної допомоги, а ніж позивачка. Зазначив, що у зв`язку з дистанційною формою навчання витрати доньки на проїзд до місця навчання та у зворотньому напрямку додому є не постійними. Окрім того вказує, що матір позивачки також працює та інших утриманців вона не має, на відміну від нього, а відтак теж зобов`язана нести витрати на матеріальне забезпечення доньки. Вказує, що він працевлаштований, грошових заощаджень на банківських рахунках не має, рухомого та нерухомого майна не має, у зв`язку з чим заявлений позивачкою до стягнення розмір аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно поставить його у вкрай скрутне матеріальне становище та призведене до виникнення штучної заборгованості по аліментах. Вважає, що позивачкою не доведено необхідність отримання нею матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу відповідно до ст.ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та надані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини справи у їх сукупності, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи та доводів сторін судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 08.09.2005 року. Під час спільного подружнього життя у них [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвомпро народження серії [NUMBER] від 17.02.2004 року, відповіднодо якого батьком вказано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.12, 16). Згідно довідки Рівненського державного гуманітарного університету № 606/54-29 від 12.10.2021 р. позивачка [PERSON] з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року навчається на денній державній формі навчання педагогічного факультету Рівненського державного гуманітарного університету, за спеціальністю - дошкільна освіта (а.с.13). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання №48004 від 06.09.2021 р. позивачка [PERSON] у зв`язку з навчанням зареєстрована в гуртожитку за адресою : [ADDRESS] , водночас з доводів позивачки судом встановлено, що під час дистанційного навчання вона періодично проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] (а.с.11). Згідно довідки про доходи від 12.12.2022 р. матір позивачки [PERSON] працює в ТОВ «Аптека низьких цін Львів» на посаді асистента фармацевта та розмір нарахованої їй заробітної плати за червень - листопад 2022 року становить 39203,15 грн.(а.с.18). Згідно довідки виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області від 20.02.2023 р. [PERSON] працює на посаді директора Острозького комунального підприємства «Теплоенергія» з 11 квітня 2019 року по даний час, та його посадовий оклад згідно контракту складає 19 544 грн. (а.с.44). З матеріалів справи та доводів відповідача судом встановлено, що він 06.02.2006 року вдруге одружився та від другого шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.02.2006 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.07.2006 року (а.с.34, 35). З доводів позивачки [PERSON] встановлено, що у зв`язку з тим, що вона навчається на денній формі навчання - вона не працює, стипендії та будь-яких інших доходів не отримує, потребує матеріальної допомоги, зокрема для придбання підручників, методичної та наукової літератури, канцелярського приладдя, проживання, продуктів харчування, оплати проїзду до місця навчання та додому, витрати для участі у навчальних семінарах та програмах дистанційного навчання, та на інші щоденні побутові витрати. Усі витрати на її утримання, які пов`язані з її навчанням, здійснює її мати [PERSON] . Таким чином, з досліджених судом доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований та отримує стабільну заробітну плату, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці у зв`язку з продовженням останньою навчання, що відповідачем не заперечується. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків - визначений законодавчо прожитковий мінімум, який встановлюється законом про бюджет кожного року. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня - 2684 грн. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Відповідач доказів на підтвердження належної участі у матеріальному утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суду не надав. При цьому, суд бере до уваги, що відповідач є працездатною особою, за станом здоров`я обмежень до праці немає, працює на посаді директора Острозького комунального підприємства «Теплоенергія» та отримує регулярний та стабільний дохід, доказів на підтвердження того, що він не має можливості надавати кошти на утримання доньки, відповідач суду не надав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою відповідача та після досягнення повноліття навчається на денній державній формі навчання педагогічного факультету Рівненського державного гуманітарного університету, за спеціальністю - дошкільна освіта, та витрати, пов`язані з навчанням несе її матір [PERSON] , водночас відповідач не приймає участі в утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, та доказів, які б спростовували встановлені судом обставини відповідачем не надано. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз ст.ст.199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] коштів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, добровільно не надає та відповідачем вказана обставина не спростована, та з урахуванням наявності у відповідача постійного місця роботи, наявності стабільного заробітку, суд приходить до висновку про можливість надання відповідачем такої допомоги, а відтак про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/7 частки заробітку (доходу) щомісячно, що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги, що відповідач за віком та станом здоров`я є працездатним, офіційно працевлаштований, проживає окремо від доньки, має на утриманні неповнолітнього сина від другого шлюбу, а тому суд вважає, що у відповідача існує можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання у вищевказаному розмірі. Враховуючи те, що обоє з батьків дитини повинні приймати участь в її матеріальному утриманні та вихованні, а також те, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/7 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення нею навчання, однак не пізніше як до досягнення двадцяти трьох років, що буде достатнім для забезпечення першочергових потреб позивачки. При цьому, суд враховує періодичні витрати, які несе позивачка та її матір у зв`язку з проїздом до місця навчання та у зворотному напрямку, та відсутність можливості у вільний від навчання час працювати та отримувати дохід, а також бере до уваги, що у зв`язку з навчанням безумовно мають місце витрати, пов`язані з придбанням канцелярського приладдя, навчальної літератури та інших необхідних предметів для навчання, а такожвитрати для участі у навчальних семінарах та програмах та дистанційному навчанні. Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 23.12.2022р., а тому за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі викладене та

Outcome: partial