Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

25.11.2022 до Ленінського районного суду м. Полтави звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 05 травня 2017 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 484 від 20.05.2020. Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що протягом останніх років, стосунки з відповідачем поступово погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з серпня 2020 року. Спільне життя не склалося з причини відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб, сім`ю та життя. Шлюбні відносини припинені, подружжя не веде спільного господарства і не проживає однією сім`єю, шлюб носить лише формальний характер. Збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Зазначає про відсутність спору щодо визначення місця проживання дітей та поділу майна набутого за період перебування у шлюбі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 08.12.2022 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник звернувся до суду із заявою щодо розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення справи та відзив на позов до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст.223, ст.ст. 280-281 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2017 року, актовий запис № 484 від 05 травня 2017 року виконано Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (свідоцтво про шлюб (повторно) серії [NUMBER] від 20.05.2020). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 1323 від 26.10.2017 виконано Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (свідоцтво про народження (повторно) серії [NUMBER] від 20.05.2020) та [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 1322 від 26.10.2017 виконано Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (свідоцтво про народження (повторно) серії [NUMBER] від 20.05.2020). Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства, не проживає однією сім`єю та при таких стосунках, які склалися між сторонами, враховуючи втрату ними почуття кохання і небажання відновити стосунки, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки під час судового розгляду позивачем заявлено клопотання про покладення судових витрат на неї, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося. На підставі викладено, ст.ст.24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved