Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

У грудні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 12 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] було укладено договір позики №\~1797673. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №\~14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права вимоги, а ТОВ « ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 4 від 16 серпня 2021 року до договору факторингу №\~14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача в сумі 15248\~грн 00 коп., з яких: 5000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10248 грн 00\~коп. сума заборгованості за відсотками, 00 грн 00 коп. сума заборгованості за пенею. Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 16 серпня 2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 15248\~грн 00 коп., з яких: 5000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10248 грн 00\~коп. сума заборгованості за відсотками, 00 грн 00 коп. сума заборгованості за пенею. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 січня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду на 30 січня 2023 року. 30 січня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 15\~березня 2023\~року за клопотанням відповідачки. В зазначене судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, при подачі позовної заяви надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала частково, а саме: визнала суму боргу за договором позики у сумі 5000 грн, однак заперечила проти стягнення з неї нарахованих відсотків. Заслухавши думку відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 лютого 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 1797673, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на суму 5000\~грн зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 1,99\~% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, строком на 14 днів, тобто до 26 лютого 2021 року (а.с. 6). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №\~14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1\~Безпечне агентство необхідних кредитів». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 (а.с. 13-14). Відповідно до витягу з реєстру боржників №\~4 від 16 серпня 2021 року до договору факторингу №\~14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЕАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 15248 грн 00 коп., з яких: 5000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10248 грн 00\~коп. сума заборгованості за відсотками, 00 грн 00 коп. сума заборгованості за пенею (а.с. 17). З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1797673 від 12 лютого 2021 року за період з 16 серпня 2021 року по 30\~листопада 2022 року заборгованість [PERSON] станом на 30\~листопада 2022 року становить 15248 грн 00 коп., з яких: 5000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10248 грн 00\~коп. сума заборгованості за відсотками, 00 грн 00 коп. сума заборгованості за пенею (а.с. 18). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України(далі ЦК України). Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). В судовому засіданні відповідачка [PERSON] визнала факт укладення нею договору позики №\~1797673\~від 12\~лютого 2021\~року та отримання грошових коштів за договором позики в сумі 5000\~грн. Також вона визнала позовні вимоги в частині стягнення боргу за договором позики в сумі 5000\~грн. Разом з тим, відповідачка заперечила проти стягнення відсотків за договором позики, вважаючи їх розмір необґрунтованим та завищеним. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення відсотків за договором позики, суд виходить з наступного. Сторони договору позики № 1797673 від 12 лютого 2021 року обумовили орієнтовну загальну вартість позики, що складає 6393\~грн, з яких 1393 грн це проценти за користування позикою, які нараховуються за ставкою 1,99\~% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування сумою позики. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі №\~444/9519/12. Термін повернення суми позики сторони погодили 26\~лютого 2021 року. Тобто, право ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нараховувати відсотки за користування сумою позики припинилося зі спливом строку дії договору 26\~лютого 2021 року, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування сумою позики. Відповідно, таке право відсутнє і в позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ». За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики у сумі 6393\~грн 00\~коп., яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу у сумі 5000 грн 00\~коп., заборгованості за відсотками у сумі 1393\~грн 00\~коп. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено на 41,93% (6393 грн * 100\~% / 15248 грн), тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1040 грн 28 коп. (41,93% від 2481 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial