Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

У грудні 2019 року представник Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 93 657,29 грн. за кредитним договором № GP 5953782 та судові витрати у розмірі 1921 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ПАТ «Банк ренесанс Капітал» та [PERSON] 30 січня 2014 року укладено кредитний договір № GP - 5953782, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 19 999, 55 грн. 19 липня 2016 року ПАТ «Банк ренесанс Капітал» приєдналося до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 10 грудня 2019 року має заборгованість у розмірі 93657,29 грн., яка складається з: 18 635,17 грн. заборгованість за кредитом, 4061,35 грн. заборгованість за процентами, 11 649,15 грн. заборгованість за комісією, 59 311,62 грн. штрафні санкції. По теперішній час відповідач грошові кошти не повернула, у зв`язку з вищезазначеним звернувся до суду з цією позовною заявою. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 липня 2020 року позов\~ задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі 93657,29 грн. за кредитним договором та судовий збір в сумі 1921 грн. 18 жовтня 2022 року відповідач звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 липня 2020 року. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 січня 2023 року задоволено заяву про перегляд заочного рішення, заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 липня 2020 року у справі № 404/9383/19 скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 23 лютого 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що 30 січня 2014 року відповідач [PERSON] заповнила анкету, вказавши в ній свої паспортні дані, дату та місце народження, адресу проживання, РНОКПП, а також підписала пропозицію укласти договори (оферта). Згідно пропозиції укласти договори (оферта) [PERSON] , (далі «Я» або «Позичальник» або «Страхувальник» пропонувала АТ «Банк Ренсанс Капітал», який діє від власного імені та від імені та в інтересах ПрАТ «УАСК «Аска-Життя» на підставі Агентського договору №ВБ -1 від 14 жовтня 2011 року, на умовах зазначених у пропозиції, в Розділі 2 Загальних умов Договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, які є типовими умовами для всіх клієнтів та які є невід`ємною частиною пропозиції, договору страхування життя, що зазначений у частині 3 Пропозиції та Правилах добровільного страхування життя Страховика, укласти з нею Договір страхування та надати їй кредит: на загальні споживчі цілі, з\~ метою\~ оплати ціни договору\~ страхування життя,\~ якщо її не\~ буде\~ сплачено самостійно, з метою оплати комісійної винагороди Банку за переказ коштів у розмірі визначеному в п. 2.6. даної пропозиції. 20 червня 2019 року, письмовою вимогою (повідомлення) за вих. № 1446 позивач - АТ «Банк Ренесанс Капітал» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є позивач АТ «ПУМБ»\~\~ вимагав\~\~ від\~\~ [PERSON] \~\~ виконати\~ зобов`язання\~ перед\~ АТ\~\~ «ПУМБ»\~\~ за кредитним договором, а саме: негайно погасити заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 34 896,01 грн. в строк до 27 червня 2019 року. Згідно списку № 20190621 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в ЦОКК 5 КМД ПАТ «Укрпошта», відповідачу [PERSON] направлялося поштове відправлення за адресою: [ADDRESS] , відправником поштового відправлення зазначений ТОВ «Франко Пак», а/с 151, Київ 136, 04136. З інформаційної довідки та Статуту АТ «ПУМБ» (які містяться в додатках до позовної заяви), позивач - АТ «ПУМБ» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». Вважає, що позивачем не надано будь-яких доказів про передання та приймання на баланс АТ «ПУМБ» (внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал») заборгованості відповідача за кредитним договором та взагалі відомості про наявність (відсутність) заборгованості відповідача перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». 20 червня 2019 року позивач, звертаючись до відповідача з письмовою вимогою (повідомленням) про наявність заборгованості за кредитним договором, укладеним з АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є позивач, зазначав що станом на 20 червня 2019 року становить 34 896,01 грн. та необхідність її негайного погашення до 27 червня\~ 2019 року. Складові суми заборгованості, а також докази набуття прав та обов`язків вибувшого дана вимога не містила. Вказано, що звертаючись до суду за захистом порушеного права, АТ «ПУМБ» визначив вже суму заборгованості відповідача станом на 10 грудня 2019 року у розмірі 93657,29 грн. «підтверджуючи» даний розмір заборгованості письмовим доказом «Загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків». Відповідач вважає, що в частині 2 пропозиції укласти договори (оферта) від 30 січня 2014 року маються відомості щодо заповнених граф паспортні дані [PERSON] ; дату та місце народження; адресу проживання РНОК номер кредитного договору (2.1.); сума кредиту 19999, 55 грн. (п.2.2.) в тому числі на споживчі цілі 16447, в т.ч. в оплату договору страхування 3552,55 грн.; строк кредиту та договору страхування (в місяцях) - 36; спосіб надання кредиту: шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позичальника за реквізитами вказаними в його заяві. В пункті 5 розділу 2 даної пропозиції міститься застереження, що «прийняття Банком даної пропозиції до розгляду не тягне у виникнення Банку обов`язку по наданню кредиту на встановлених в пропозиції умовах». В частині 3 «Договір страхування життя» пропозиції укласти договори (оферта) є наявними відомості щодо заповнених граф: страхова сума - 16447 грн. (3.1.); страховий тариф, % - 0,60 (3.2.); страхова премія 3552,55 грн.(3.3.); найменування, адреса та рахунок страхувальника - ПрАТ «Українська Акціонерне страхова компанія «Аска -життя» (3.4.). Як свідчить преамбула «Загальні умови договорів кредитування та ведення рахунків» Основні умови кредитування та страхування», ці загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» фізичній особі, що разом іменуються як Сторони та разом із Пропозиціями (оферта) містять умови вказаних договорів, що укладаються між сторонами відповідно до пропозиції. Доказів того, що «Загальні умови договорів кредитування та ведення рахунків»» -є невід`ємною частиною Пропозиції укласти договори (оферта) підписаною [PERSON] від 30 січня 2014 року - позивачем не надано. Таким чином, «Загальні умови договорів кредитування та ведення рахунків»», які містяться в додатках до позовної заяви АТ «ПУМБ» не є складовою частиною правовідносин сторін, які виникли з 30 січня 2014 року. Додана до позовної заяви виписка з рахунку відповідача за період з 31 січня 2014 р. по 14 листопада 2016 р., не є доказом існуючої у відповідача заборгованості перед позивачем, оскільки, дана виписка не містить підтвердження руху коштів по рахунку відповідача із зазначенням складових суми заборгованості за кредитним договором. Позивач\~\~ не\~\~ надає\~\~ доказів\~\~ того,\~\~ яка заборгованість існувала у відповідача [PERSON] перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал на\~ час\~ його\~ реорганізації та\~ передачі\~ всіх\~ прав\~ та\~ обов`язків\~ правонаступнику\~ АТ «ПУМБ». Розмір заборгованості відповідача, за наявності пропозиції укласти договори (оферти) [PERSON] від 30 квітня 2014 року, не є доведеним належними та допустимими доказами. Зазначала, що 05 серпня 2019 року (до відкриття провадження у справі) за заявою АТ «Перший Український міжнародний банк», який є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Банк Ренесанс капітал» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за № 17568, яким запропоновано звернути стягнення з громадянки України, якою є [PERSON] , яка народилася [INFO] і є боржником за кредитним договором № GР - 5953782 від 30 січня 2014 року. У виконавчому написі значиться, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 31 липня 2018 року по 31 липня 2019 року. Сума заборгованості складає 34896,42 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 18635,17 гри.; прострочена заборгованість за комісією - 12013,14 грн.; прострочена заборгованість за процентами 4248,11 грн.;строкова заборгованість за сумою кредиту 0 грн.; строкова заборгованість за комісією 0 грн.; строкова заборгованість за процентами - 0 грн. Загальна сума, яка підлягала стягненню з боржника, яким є [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» складає 35396,42 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 лютого 2020 року було задоволено вимоги [PERSON] до АТ «Перший Український міжнародний банк» та визнано виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за № 17568 таким, що не підлягає виконанню. АТ «Перший Український міжнародний банк» самоусунувся від участі у розгляді цивільної справи № 405/7881/19, яка перебувала в провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда та достеменно володіючи інформацією щодо місця проживання [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом по подвійному стягненню грошових коштів з відповідача на підставі анкети та пропозиції укласти договори (оферта) від 30 січня 2014 року, що суперечить нормам чинного законодавства. Водночас, виходячи з фактичних обставин цивільної справи, якими розрахунками керувався позивач та якими доказами підтверджується факт об лікування за позивачем 4061,35 грн. заборгованості за процентами, а також період за кий нарахована відповідна заборгованість матеріали справи не містять. Вказує, що вимоги про стягнення 11649,15 грн. заборгованості за комісією та 59311,62 грн. штрафних санкцій не підлягають задоволенню, оскільки відповідні суми, розрахунки, а також правові підстави по їх стягненню у заявленому розмірі позивачем взагалі не обґрунтовується на підставі належних та допустимих доказів. Зазначала, що очікує понести у зв`язку із розглядом справи витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 20 000 грн. 27 лютого 2023 року відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності. Вказано, що при розгляді даної цивільної справи судом мають бути застосовані строки позовної давності. В частині 2 пропозиції укласти договори (оферта) підписаною [PERSON] 30 січня 2014 року, на підставі якої позивач обґрунтовує позовні вимоги, маються відомості щодо заповнених граф, в тому числі строк кредиту та договору страхування (в місяцях) 36. Сторонами визначено строк користування кредитними коштами, який є визначений датою 30 січня 2017 року. Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписанні сторонами пропозиції укласти договори (оферта) сторони в письмовій формі збільшили строк позовної даності на підставі ст. 259 ЦК. Відповідно на спірні правовідносини сторін поширюється загальна позовна давність тривалістю три роки. З виписки по особовому рахунку з 31 січня 2014 року по 14 листопада 2016 року вбачається, що відповідачем здійснено останній переказ коштів на погашення заборгованості 29 квітня 2014 року. З 2016 року по клієнту [PERSON] , відповідно до виписки банку обліковуються операції по нарахуванню відсотків. Вказано, що з позовом банк звернувся 28 грудня 2019 року, тобто з пропуском строку позовної давності. 02 березня 2023 року представником позивача на електронну пошту суду було направлено відповідь на відзив. Вказано, що кредитний договір та загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків особисто підписані відповідачем. Відповідач, підписавши кредитний договір, підтвердила своє волевиявлення та згоду вступити у кредитні правовідносини. Пунктом 6.1 Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків\~ передбачено, що відповідач зобов`язаний повернути банку кредит, оплатити проценти, комісії, можливі штрафи та збитки на умовах, визначених цим розділом та Пропозицією, а також виконати інші умови ними передбачені. Банк належним чином виконав свої зобов`язання і надав відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Відповідач порушила свої зобов`язання\~ щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Вважає, що суд при ухваленні заочного рішення дослідив наявність у банка обґрунтованих підстав для\~ стягнення\~ з\~ відповідача\~ кредитної заборгованості. Також, встановив факт не виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів. Кредитні кошти були надані відповідачу у тимчасове платне користування. Відповідач фактично отримала кошти, жодних заперечень з умовами та порядком взаємодії в процесі кредитування банку не висловила. Зазначено, що законодавство не встановлює переліку документів, які надаються у якості доказів у цивільному процесі, у тому числі при доведенні правонаступництва. Надання актів/інших документів для передання з балансу на баланс активів і зобов`язань також законодавством не передбачено. ЄДР містить дані про те, що банк є правонаступником ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» і цих даних, які є публічними і достовірними достатньо. Відповідач не була позбавлена можливості відмовитися від договору шляхом повідомлення банку\~ у\~ письмовій формі з одночасним поверненням грошових кошів, одержаних згідно умов договору та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором. Жодних заперечень щодо змісту договору, порядку взаємодії відповідач банку не висловила, що свідчить про її згоду з умовами договору. Відповідач не була позбавлена також можливості надати свої докази відносно суті заявлених банком вимог, зокрема, надати власний розрахунок заборгованості. Заперечень щодо розміру заборгованості відповідач не висловила ні протягом строку дії договору, ні на даний момент. Представник банку зазначає, що банк отримав в рамках виконавчого провадження єдиний платіж у розмірі 552,07 грн. ( 30 жовтня 2019 року). Жодних перерахувань, окрім здійсненого 30 жовтня 2019 року, в рамках виконавчого провадження не було. 02 березня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на заяву про застосування строків позовної давності, у якій вказано, що банк обліковує всю суму кредитної заборгованості заборгованість по основній сумі кредиту некласифікована із стандартної на прострочену, що зазначено у виписці. Нараховуються саме відсотки, заборгованість за основною сумою фіксується, тому що вона не змінюється і її розмір не збільшується щомісяця, на відміну від відсотків. Відповідач не надала доказів на погашення основної суми кредиту, навпаки, у заяві зазначає, зо заборгованість була сплачена лише один раз і цим самим підтверджує факт невиконання своїх зобов`язань. Вважає, що оскільки повернення кредиту обумовлено щомісячними платежами, кожний з яких є самостійним зобов`язанням, що визначено у графіку платежів, тому строк позовної давності обчислюється окремо за кожним таким платежем. В даному випадку за основу береться графік платежів, а не останнє погашення відповідачем заборгованості. Графік платежів у кредитному договорі встановлено щомісячно, де останній щомісячний платіж повинен бути здійснений 31 січня 2017 року, позов подано груднем 2019 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. У прохальній частині позову просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача, адвокат Міхальова В.В. просила у задоволенні позову відмовити. Вивчивши письмові матеріали справи, а також повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із вимогами статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 30 січня 2014 року відповідачем [PERSON] була заповнена анкета ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», того ж дня підписана пропозиція укласти договір (оферта) із зазначенням суми кредиту 19999,55 грн., на строк 36 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15 % річних, комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,82 %, з щомісячним погашенням згідно графіку, встановленого по 31 січня 2017 року включно. 19 липня 2016 р. Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Матеріалами справи підтверджено, що згідно із статутом АТ «ПУМБ» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс капітал» шляхом приєднання до банку згідно рішення загальних зборів акціонерів банку (протокол № 68 від 14 березня 2015 року) та згідно рішення єдиного акціонера АТ «Банк Ренесанс Капітал» (рішення № 2 від 14 березня 2015 року). Судом також встановлено, що згідно письмової вимоги (повідомлення) від 20 червня 2019 року, ПАТ «ПУМБ» було повідомлено відповідача про наявність заборгованості в розмірі 34 896,01 грн. станом на 20 червня 2019 року та вказано вимогу щодо сплати заборгованості в строк до 27 червня 2019 року. Згідно з випискою з рахунка відповідача, заборгованість перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором станом на 10 грудня 2019 р. складає 93657,29 грн., з яких: 18635,17 грн. - заборгованість за кредитом; 4061,35 грн. - заборгованість процентами; 11649,15 грн. - заборгованість за комісією; 59311,62 грн. - штрафні санкції. 05 серпня 2019 року за заявою АТ «Перший Український міжнародний банк», який є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Банк Ренесанс капітал» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за № 17568, яким запропоновано звернути стягнення з громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за кредитним договором № GР - 5953782 від 30 січня 2014 року. У виконавчому написі зазначено, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 31 липня 2018 року по 31 липня 2019 року. Сума заборгованості складає 34896,42 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 18635,17 гри.; прострочена заборгованість за комісією - 12013,14 грн.; прострочена заборгованість за процентами 4248,11 грн.;строкова заборгованість за сумою кредиту 0 грн.; строкова заборгованість за комісією 0 грн.; строкова заборгованість за процентами - 0 грн. Загальна сума, яка підлягала стягненню з боржника, [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» складає 35396,42 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 лютого 2020 року було задоволено вимоги [PERSON] до АТ «Перший Український міжнародний банк» та визнано виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований у реєстрі за № 17568 таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими. Позивач, як сторона у справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, доказів в розрізі положень ст.ст. 76-81 ЦПК України щодо того, що ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» виконано умови зобов`язання в частині надання відповідачу кредиту, позивачем суду не надано. Разом з тим, суд не може прийняти до уваги виписку з рахунку відповідача, як належний і допустимий доказ існуючої у відповідача заборгованості, оскільки дана виписка не містить підтвердження руху коштів по кредитному договору із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, і, до того ж, не є відповідним розрахунком заборгованості та фінансовим документом на підтвердження розрахунків між банком та відповідачем. Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 року, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Також позивачем не надано суду доказів того, яка заборгованість існувала перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» у відповідача на час його припинення шляхом приєднання до АТ «Перший Український Міжнародний Банк». З наданих позивачем документів, не можливо встановити відповідність порядку нарахування заборгованості, штрафних санкцій та проведення відповідних розрахунків, умовам договору, укладеного між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] . Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Отже, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень. Таким чином, суду не надані будь-які докази, які б підтверджували розмір нарахованої банком заборгованості за кредитним договором, яку суд мав би можливість перевірити і встановити внесення\~ відповідачем коштів на погашення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, нарахованих санкцій за прострочення або неналежне виконання зобов`язань. Щодо заявленої відповідачем вимоги про застосування до позовних вимог наслідків спливу строків позовної давності, суд зазначає наступне. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного суду від 07 листопада 2018 року у справі № 372/1036/15-ц, виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, з огляду на позицію відповідача, яка позовні вимоги не визнала, враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а саме: наявність заборгованості відповідача перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та сум загальної заборгованості за кредитним договором з деталізацією розрахунку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають у зв`язку з їх не обґрунтованістю та безпідставністю. Отже, оскільки суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги, а під час розгляду справи позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог, суд відмовляє у задоволені позову через його необґрунтованість та безпідставність, і тому позовна давність не застосовується. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, то в такому випадку судові витрати, які були понесені позивачем, не підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed