Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

02 лютого 2023 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України та перебування у громадянстві станом на 24 серпня 1991 року. В обґрунтування заяви, заявник зазначив, що він народився [INFO] в с. Кордубанове Глобинського району Полтавської області, потім проживав в с. Бабичівка Глобинського району Полтавської області. Єдиний паспорт, що він отримував за своє життя, був паспорт громадянина СРСР, який видавався йому органами внутрішніх справ при досягненні ним 16-ти років у м. Джанкой АР Крим. У 1986 році був призваний на строкову військову службу Глобинським РВК. Після проводження служби в Збройних силах прибув у с. Бабичівка Глобинського району Полтавської області, де проживав у домогосподарстві свого батька з дружиною та дітьми. В 1989 році вибув з с. Бориси в Семенівський район, де працював в колгоспі ім. Комсомолу Семенівського району Полтавської області. З грудня 1990 року повернувся в с. Бориси Глобинського району Полтавської області в домогосподарство батька, де проживав за адресою: [ADDRESS] без реєстрації до 01.01.1992 року, а з 01.01.1992 року та по даний час зареєстрований та проживає у домогосподарстві батька за вказаною адресою. Тобто, станом на 24 серпня 1991 року він постійно проживав в с. Бориси Глобинського району Полтавської області. Влітку 2017 року він загубив паспорт радянського зразка. 16 січня 2021 року він звернувся до Глобинського районного сектору ДМС Управління державної міграційної служби України в Полтавській області з заявою про оформлення паспорта громадянина України, але йому було відмовлено в отриманні паспорту по причині того, що ним не було поданий повний пакет документів. Посилаючись на те, що встановлення факту йому необхідне для отримання паспорту громадянина України, заявник просив суд встановити факт його постійного проживання на території України та перебування у громадянстві України станом на 24 серпня 1991 року. 23.02.2023 року представник заінтересованої особи направив до суду пояснення у якому зазначив, що заперечує проти задоволення заяви, оскільки [PERSON] не надано жодного документу, що підтверджує факт постійного проживання на території України станом на 19.11.1991 року. Щодо вимоги про встановлення факту належності до громадянства, зазначене питання належить до виключної компетенції ДМС та не може бути встановлено в судовому порядку. 14 березня 2023 року представник заявника направила до суду Заяву про уточнення позовних вимог, у якій просила встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та перебування у громадянстві бувшого СРСР [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Кордубанове Глобинського району Полтавської області. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали із наведених у ній підстав, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на підстави, викладені у письмових поясненнях. Заслухавши пояснення заявника та його представника, представника заінтересованої особи, показання свідків та дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до Запису акта про народження № 1 від 01.01.1966 року, [INFO] у с. Красне Знамя Семенівського району Полтавської області народився [PERSON] (а.с.26-27). Як вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00029635760 від 19.02.2021 року, 18 серпня 1978 року було внесено зміни до актового запису про народження та змінено відомості про прізвище дитини з Вахрушев на [PERSON] та місце народження з [ADDRESS] (а.с.57-58). Згідно відповіді на запит № 6/993 від 05.05.2021 року, наданої [INFO] , [PERSON] з 17.12.1983 року був призваний на строкову військову службу Глобинським РВК (а.с.14). Як вбачається з довідки № 423 від 26.07.2021 року, виданої Бабичівським старостатом виконавчого комітету Глобинської міської ради, [PERSON] був зареєстрований у с. Бабичівка, вибув 28.05.1986 року у с. Бориси Глобинського району Полтавської області (а.с.9). Відповідно до довідки № 183 від 23.07.2021 року, виданої Борисівським старостатом виконавчого комітету Глобинської міської ради, [PERSON] , станом на 01.01.1989 року, зареєстрований та проживав у с. Бориси, а 14.02.1989 року вибув з с. Бориси (а.с.8). Як вбачається з архівної довідки № 01-18/57 від 02.04.2021 року, виданої Комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів», [PERSON] у 1989 році працював у колгоспі імені Комсомолу Семенівського району Полтавської області (а.с.13). Згідно довідки № 182 від 23.07.2021 року, виданої Борисівським старостатом виконавчого комітету Глобинської міської ради, [PERSON] станом на 01.01.1992 року і по 21.07.2021 року зареєстрований і проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до Адресного листка прибуття (а.с.53) та відповідно до Домової книги Пирогівської сільської ради (а.с.48-на звороті, 49), [PERSON] 14.09.1993 року зареєстрований у с. Бориси, прибув з с. Чистопілля Рокитнянського району Бєлгородської області. Згідно Довідки, виданої [INFO] № 6/92 від 20.01.2021 року, [PERSON] перебуває на військовому обліку [INFO] з 14.09.1993 року, отримав військовий квиток [NUMBER] , виданий 15.12.1983 року (а.с.52). Як вбачається з Повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00029637015, № 00029637932, № 00029637571, № 00029638947 від 19 лютого 2021 року, [PERSON] є батьком: [PERSON] , [INFO] , який народився у с. Бабичівка Глобинського району Полтавської області; [PERSON] , [INFO] , який народився у с. Вербки Семенівського району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , який народився у с. Бориси Глобинського району Полтавської області; [PERSON] , [INFO] , яка народилася у с. Вербки Семенівського району Полтавської області (а.с.60-64). Глобинський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, розглянувши заяву-анкету [PERSON] № 5554193 від 16.01.2021 року, повідомило, що рішенням від 25.02.2021 року останньому відмовлено у оформленні паспорту громадянина України, у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів та інформації необхідних для його оформлення (а.с.10). 11.01.2022 року [PERSON] звертався\~до Сектору\~поліцейської діяльності\~№ 1\~ВП №\~1\~Кременчуцького РУП\~ГУНП в\~Полтавській області\~ із\~заявою про\~втрату паспорту\~влітку 2017\~року (а.с.11-12).\~ Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що їм відомо, що протягом 1991 року [PERSON] проживав в с. Бориси Глобинського району Полтавської області. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1,2 частини першої статті 3 цього Закону. Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, з 13 листопада 1991 року (частина друга статті 3 Закону України «Про громадянство України»). Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня\~\~\~1991 року) або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року). Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень статті 293 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. Статтею 8 Закону України «Про громадянство України» встановлюються підстави набуття громадянства України. Відповідно до частин першої, другої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001, (далі Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року; дітей осіб, зазначених у підпункті «а» цього пункту. Згідно із пунктом 10 цього Порядку для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає:\~ а) заяву про встановлення належності до громадянства України; \~б) копію свідоцтва про народження; \~в) один із таких документів: \~довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; \~довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;\~ документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року;\~ копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;\~ судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року (підпункт «в» пункту 8 Порядку). Тобто, у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. Пунктом 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Отже, відповідно до положень Закону України «Про громадянство України»\~і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. З наданих заявником доказів, судом встановлено, що заявник народився на території України та постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року, відомостей про те, що заявник виїжджав з території України на постійне місце проживання до іншої країни чи є громадянином іншої держави матеріали справи не містять, встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання паспорту громадянина України. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявником на підтвердження своїх вимог надано достатньо належних та допустимих доказів, які у сукупності свідчать про постійне проживання на території України на час проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), тому заява підлягає задоволенню. Разом з тим, окрім встановлення факту проживання на території України, представник заявника просить суд встановити факт перебування у громадянстві бувшого СРСР [PERSON] . Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення. Приймаючи до уваги те, що до компетенції суду не належить встановлення факту належності особи до громадянства, суд дійшов висновку, що в цій частині заява до задоволення не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: partial