Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ «СК «ЮНІВЕС» про стягнення пені у розмірі 2\~926 грн. 01 коп. за прострочення з 01 червня 2020 року до 31 травня 2021 року виплати страхового відшкодування за страховим випадком від 26 грудня 2017 року за полісом АМ/2094271 за пошкодження автомобіля OPEL TIGRA, н.з. [NUMBER] , з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», який керував забезпеченим відповідачем ПрАТ СК «ЮНІВЕС» транспортним засобом ГАЗ 33021, н.з. [NUMBER] . В обґрунтування позову вказав, що станом на 26 грудня 2017 року о 08.45 по вул..Зіньківська в м.Полтаві сталася ДТП за участю автомобіля ГАЗ 33021, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зіткнувся з належним їй на праві власності автомобілем OPEL TIGRA, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Даний факт підтверджений постановою Київського районного суду м.Полтави від 18.01.2018 року у справі № 552/65/18, якою встановлено, що [PERSON] порушив п.31.1 ПДР, а тому визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Станом на 26.12.2017 року автомобіль ГАЗ 33021, н.з. [NUMBER] , був забезпеченим відповідачем транспортним засобом, так як саме цей транспортний засіб був вказаний у чинному Договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеному з відповідачем [PERSON] 26.12.2017 року ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» отримано повідомлення [PERSON] про вказану ДТП. Із страхового акту № ГО-10843/ХВ від 10 травня 2018 року не вбачається, що страховик ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події чи пізніше розпочав її розслідування чи здійснив запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення відшкодування. Крім того, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП, тобто до 12.01.2018, страховик ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» не направив свого представника на місце настання страхового випадку та/або місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Вказує, що ФОП [PERSON] до нього направила ТОВ АК «Укравтоекспертиза», а не страховик ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», і фактично не для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, а лише для здійснення огляду і фотографування пошкоджень його автомобіля. 31.01.2018 року нею було подано до ПАТ «СК «ЮНІВЕС» заяву про виплату страхового відшкодування разом із копією звіту № 08/01/17 про оцінку розміру вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ, яким було визначено, що ринкова вартість її ТЗ до ДТП становила 76\~297, 86 грн., вартість відновлювального ремонту ТЗ - 112076, 25 грн., вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу - 46195, 72 грн. Відповідачем у встановлені Законом строки не було прийнято рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, так як 10 травня 2018 року прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у сумі 10\~344 грн. 48 коп., про що складений страховий акт № ГО-10843/ХВ від 10 травня 2018 року, проте протягом трьох робочих днів не направлено повідомлення про прийняте рішення. У травні 2018 року страхове відшкодування у сумі 10\~344, 48 грн. їй було виплачено, проте відповідач, як страховик мав прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування у розмірі 30\~102, 14 грн. ( ринкова вартість ТЗ до ДТП у розмірі 76\~297, 86 грн. вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу у розмірі 46\~195, 72 грн., згідно наданого нею Звіту ФОП [PERSON] ). У висновку експерта Поляниці І.В. № 02-05 від 07.06.2019 вартість ТЗ після ДТП становить 31\~338, 45 грн. (ринкова вартість ТЗ до ДТП у розмірі 73\~661, 93 грн. - вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу у розмірі 42\~323, 48 грн.). Натомість страховик при визначенні розміру страхового відшкодування керувався Звітом ФОП [PERSON] № 388 від 24.04.2018 року, який за результатами рецензування Фондом держмайна має недоліки та не відповідає в повній мірі вимогам нормативно-правових актів. Протягом 90 днів з дня отримання заяви про виплату страхового відшкодування відповідач не виплатив їй страхове відшкодування. Вважає, що стягненню з відповідача підлягає 19\~757 грн. 66 коп. ( повинен був сплатити 30\~102, 14 грн. фактично виплачені 10\~344, 48 грн.). Прострочення страхового відшкодування тривало з 01 червня 2020 року до 31 травня 2021 року, тому за її розрахунком пеня, відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», становить 2\~926, 01 грн. З цих підстав, звернулася до суду з позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 03 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 10 червня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено, задоволено клопотання про виклик свідків. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 29 липня 2021 року зупинено провадження по справі до набрання законної сили судовими рішеннями по цивільних справах за позовом [PERSON] до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» про внесення змін до страхового акту в частині визначення розміру страхового відшкодування (справа № 554/11375/19) та за позовом [PERSON] до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» про захист прав споживача, стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування (справа № 554/1202/20). Від відповідача ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» до суду надійшов відзив на позов, в якому вказано, що ним отримано заяву про страхове відшкодування 06 лютого 2018 року, а виплату здійснено 11 травня 2019 року платіжним дорученням № 26320. У зв`язку з тим, що виплату здійснено на 94 календарний день з дня отримання заяви, 11 червня 2018 року ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» прийнято рішення про виплату пені за прострочення виплати страхового відшкодування за 4 дні у розмірі 38 грн. 74 коп., після утримання ПДФО та військового збору у розмірі 31 грн. 19 коп. Зазначає, що зобов`язання щодо здійснення страхового відшкодування виконано, а тому позовні вимоги є безпідставними. Вважає, що позивачем здійснено зловживання своїми процесуальними правами, оскільки з метою тиску подано до відповідача дев`ять позовів. Прохав вжити заходів до позивача та його представника для запобігання зловживання процесуальними та відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 15 грудня 2022 року поновлено провадження по справі. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, до суду остання надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, прохала позов задовольнити, приєднати до матеріалів справи судові рішення, до ухвалення яких суд зупиняв провадження, клопотання про що судом задоволено, на виклиці свідків не наполягала. Представник відповідача ПрАТ\~«СК «ЮНІВЕС»\~повторно у\~судове засідання\~не з`явився,\~будучи належним\~ чином повідомлений про час та місце слухання справи (а.с.186, 191), на відеоконференцзв`язок не вийшов, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що представник відповідача у судове засідання не з`явився повторно, на відеоконференцзв`язок не вийшов, а також враховуючи наявність у матеріалах справи відзиву на позовну заяву, в якій висловлена позиція сторони відповідача щодо позову, суд не встановив підстав для відкладення судового засідання та вважає за можливим розглядати справи за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 26 грудня 2017 року о 08.45 по вул..Зіньківська в м.Полтаві сталася ДТП за участю автомобіля ГАЗ 33021, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобілем OPEL TIGRA, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Київського районного суду м.Полтави від 18.01.2018 року у справі № 552/65/18, [PERSON] порушив п.31.1 ПДР, а тому визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.39). Власником автомобіля OPEL TIGRA, д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] , що слідує із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.38). Згідно Полісу № АМ /2094271 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, строком дії з 02.12.2017 по 01.12.2018, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ГАЗ 33021, н.з. [NUMBER] , [PERSON] застрахована у ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», страхова сума за шкоду заподіяну майну 100\~000 грн. 26.12.2017 року ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» отримано повідомлення [PERSON] про вказану ДТП (а.с.41). 31.01.2018 року [PERSON] подано до ПрАТ СК «ЮНІВЕС» заяву про виплату страхового відшкодування разом із копією Звіту ФОП [PERSON] № 08/01/17 про оцінку розміру вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ, яким було визначено, що ринкова вартість її ТЗ до ДТП становила 76\~297, 86 грн., вартість відновлювального ремонту ТЗ - 112076, 25 грн., вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу - 46195, 72 грн. (а.с.47-71, 74). Згідно\~статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частин першої, другої\~статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Частиною першою\~статті 1187 ЦК України\~передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. На підставі ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема,\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно\~статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно пункту 36.2. статті 36 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову. Відповідачем ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» 10 травня 2018 року прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у сумі 10\~344 грн. 48 коп., про що складений Страховий акт № ГО-10843/ХВ від 10 травня 2018 року (а.с.45). Згідно платіжного доручення № 26320 від 11 травня 2018 року [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у сумі 10\~344, 48 грн. (а.с.73). Таким чином, відповідач виплатив позивачу страхове відшкодування на 94 день з дня отримання заяви про виплату страхового відшкодування, що останнім не заперечується. Страховик при визначенні розміру страхового відшкодування керувався Звітом ФОП [PERSON] № 388 від 24.04.2018 року, який за результатами рецензування Фондом держмайна має недоліки та не відповідає в повній мірі вимогам нормативно-правових актів (а.с.79-83). Згідно рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 04 серпня 2021 року у справі № 554/11375/19, позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» про внесення змін до страхового акту в частині визначення розміру страхового відшкодування задоволено, частково скасовано рішення ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», як страховика, яке прийнято 10 травня 2018 року у формі страхового акту № ГО - 10843/ХВ, - в частині визначення розміру належного [PERSON] страхового відшкодування по страховому випадку від 26 грудня 2017 року за страховим полісом № АМ/2094271 у розмірі 10344,48 грн., зобов`язано відповідача ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», як страховика, внести зміни до страхового акту № ГО - 10843/ХВ від 10 травня 2018 року в частині визначення розміру належного [PERSON] страхового відшкодування по страховому випадку від 26 грудня 2017 року за страховим полісом № АМ/2094271, визначивши його у розмірі 30102 грн. 14 коп. замість раніше визначеного - 10344,48 грн.(а.с.154-161). Постановою Полтавського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2021 року залишено без змін (а.с.162-165). Таким чином, відповідач повинен був доплатити страхове відшкодування позивачу у розмірі 19\~757 грн. 66 коп. ( повинен був сплатити 30\~102, 14 грн. фактично виплачені 10\~344, 48 грн.). Але така виплата відповідачем не здійснена, доказів протилежного суду не надано. Відповідно до пункту 36.5. статті 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Тому за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування відповідачем позивачу [PERSON] має бути сплачена пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно офіційної інформації НБУ облікова ставка в період з 24 квітня 2020 року по 11.06.2020 року становила 8 % річних, з 12.06.2020 року по 04.03.2021 року становила 6% річних, за період з 05.03.2021 року по 15.04.2021 року становила 6,5 % річних, з 16.04.2021 року становила 7,5 % річних. \~ \~ \~ \~Таким чином, за період з 01.06.2020 по 11.06.2020 за 11 днів червня 2020 за подвійною обліковою ставкою НБУ 8х2=16 % річних пеня складає 95, 27 грн.( 19\~757 грн. 66 коп. х 16 % : 365 днів х 11 днів), з 12.06.2020 по 04.03.2021 року (19 днів червня 2020 року +31 день липня 2020 року + 31 день серпня 2020 року + 30 днів вересня 2020 року + 31 день жовтня 2020 року + 30 днів листопада 2020 року + 31 день грудня 2020 року + 31 день січня 2021 року + 28 днів лютого 2021 року + 4 дні березня) за 256 днів за подвійною обліковою ставкою НБУ 6х2 = 12 % річних, пеня складає 1\~662, 89 грн. ( 19\~757 грн. 66 коп. х 12 % : 365 днів х 256 днів); за період з 05.03.2021 року по 15.04.2021 року ( 27 днів березня 2021 року + 15 днів квітня 2021 року) за 42 дні за подвійною обліковою ставкою НБУ 6,5х2 = 13 % річних, пеня складає 295, 55 грн. ( 19\~757 грн. 66 коп. х 13 % : 365 днів х 42 дні); з 16.04.2021 року по 01.06.2021 року ( 15 днів квітня року +31 день травня 2021 року) за 46 днів за подвійною обліковою ставкою НБУ 7,5х2 = 15 % річних, пеня складає 373, 50 грн. ( 19\~757 грн. 66 коп. х 15 % : 365 днів х 46 днів), а всього 2\~926, 01 грн. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 2\~926, 01 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому судом відхиляються доводи відповідача про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, так як останній звертався до суду з позовними вимогами з різним предметом позову, що є його правом. Також відповідачем не спростовано розмір страхового відшкодування, який повинен бути виплаченим позивачу, що встановлено судовим рішенням, яким внесено зміни до страхового акту. Суд зазначає, що рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 09 листопада 2022 року у справі № 554/6141/22 за позовом [PERSON] до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» про поновлення строку, захист прав споживача, стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування, яким позов про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування у розмірі 19\~757, 66 задоволено, судом при ухваленні рішення не враховувалося, оскільки станом на день його ухвалення вказане рішення не набрало законної сили. Проте на висновки суду вказана обставина не вплинула. Питання про розподіл судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та стягує із відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу, позивач зробив заяву у порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved