Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, збільшивши позовні вимоги просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, а також зобов`язати [PERSON] постійно брати участь у додаткових витратах на дитину інваліда - [PERSON] , [INFO] , шляхом оплати половини вартості лікування, оздоровлення та придбання ліків. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні. Оскільки відповідач відповідно до вимог ст.180 СК України на рівні з позивачем зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, однак добровільно жодних коштів на утримання дітей не надає, хоча є військовослужбовцем та отримує достатнє матеріальне забезпечення, тому з метою забезпечення належного рівня життя дітей, просить позовні вимоги задовольнити. Крім цього, оскільки старший син сторін є дитиною-інвалідом, з 2015 року перебуває на постійному лікуванні, у зв`язку з чим потребує додаткових витрат на його обстеження та перебування у лікувальних закладах, вартість якого за кордоном становить 6431,65 євро на рік, купівлю медикаментів, тому на підставі ст.185 СК України просить також зобов`язати відповідача постійно брати участь у додаткових витратах на дитину інваліда - [PERSON] , [INFO] , шляхом оплати половини вартості лікування, оздоровлення та придбання ліків. Ухвалою від 05.09.2022 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 28.09.2022, яке у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 01.11.2022, а в подальшому за клопотанням обох сторін на 06.12.2022. 05.12.2022 позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 23.01.2023, яке за клопотанням відповідача було відкладено на 16.02.2023. 07.02.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому [PERSON] позовні вимоги визнав частково та просив стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 3500 грн. на кожного з синів або у розмірі частини від його заробітку (доходу). Зазначив, що не заперечує свого обов`язку утримувати дітей та з часу припинення шлюбних відносин з позивачем систематично допомагав дітям матеріально, ніс усі витрати на лікування дитини та оплату комунальних послуг, що підтверджується квитанціями про переказ коштів на карту позивача. Лікування сина [PERSON] за кордоном було проведено не за власні кошти позивача, а за кошти, які було зібрано Благодійним фондом. Будучи батьком дітей, відповідач не відмовляється від сплати аліментів, однак враховуючи те, що він є військовослужбовцем, його доходи не є постійними, а значна сума коштів витрачається на купівлю спорядження, амуніцію, відповідач не має фінансової можливості сплачувати аліменти у розмірі, про який просить позивач. 13.02.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій остання позовні вимоги підтримала повністю та просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання синів у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), а в разі часткового задоволення позовних вимог не менше 1/3, а також призначити щомісячну сплату додаткових витрат на лікування старшого сина. Звернула увагу на те, що витрати військовослужбовців зазвичай здійснюються одноразово і не носять систематичний характер та й зрештою повинні в майбутньому компенсовуватись відповідно до чинного законодавства. Крім цього, з 2019 року позивач займається волонтерством, є співзасновником Благодійного Фонду «Соболевська Скул» та у зв`язку з цим при перших місяцях від початку воєнного стану 2022 року неодноразово допомагала відповідачу і його побратимам необхідними речима. Проте, закупівля спорядження та амуніції для військовослужбовців не є обов`язком військовослужбовців і відповідно відповідача, але утримання власних дітей якраз і є обов`язком відповідача. За клопотанням відповідача з метою ознайомлення із відповіддю на відзив в судовому засіданні 16.02.2023 оголошено перерву до 22.03.2023. Позивач в судове засідання не з`явилася, скерувала заяву про розгляд справи без її участі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та поданих в судовому засіданні письмових поясненнях. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги визнали частково з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які як визнано сторонами проживають з позивачем. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, суд враховує доходи сторін, те, що відповідач є працездатною особою, має можливість працювати та забезпечувати утримання дитини, є військовослужбовцем, в той же час несе витрати на купівлю спорядження, амуніцію, а також оренду квартири у м.Львові, що підтверджується копією договору оренди квартири, разом з тим, враховуючи потреби дітей для забезпечення їх гармонійного розвитку, беручи до уваги рівність батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача на утримання спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , слід стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. При цьому, суд вважає необґрунтованою, заявлену позивачем, вимогу про стягнення з відповідача аліментів саме у розмірі 1/2 частки всіх доходів відповідача, а також заперечення відповідача, у яких останній просить стягувати аліменти у розмірі частки його доходів, оскільки позивачем не представлено суду доказів, що витрати, необхідні для належного утримання дітей перевищують 1/3 частку доходу відповідача, а останнім що такі витрати становлять не більше частки його доходів. Разом з тим, суд вважає необґрунтованими і посилання відповідача на необхідність стягнення з нього аліментів у розмірі по 3500 грн. на кожного з синів, оскільки згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а позивач заявила вимогу по стягнення аліментів саме у частці від доходу відповідача. Крім цього, відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що старший син сторін [PERSON] , [INFO] , є дитиною-інвалідом, що підтверджується копіями медичних висновків та витягів з медичної карти стаціонарного хворого. При цьому, позивачем безсумнівно доведено, що у зв`язку з хворобою син перебуває на постійному лікуванні та потребує додаткових витрат, зокрема на його обстеження та перебування у лікувальних закладах, купівлю медикаментів. Разом з тим, згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.13 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до змісту положень ст.11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України та такий не містить такого способу захисту цивільних прав, як покладення обов`язку скасувати нараховані кошти за послугу. Згідно зі ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Разом з тим, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом покладення на відповідача обов`язку постійно брати участь у додаткових витратах на дитину-інваліда, з урахуванням того, що такий обов`язок вже покладено на відповідача вимогами ч.1 ст.185 СК України, не є ефективним способом захисту, в той час як вимоги про визначення конкретного розміру участі відповідача у додаткових витратах на дитину відповідно до ч.2 ст.185 СК України позивач не заявляла. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. В той же час, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що вона не позбавлена можливості звернутися до суду із вимогами про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, які вже фактично понесені чи наперед разово, періодично або постійно, однак у конкретному розмірі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 992 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Крім цього, на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial