Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про поділ\~будинковолодіння в\~натурі,\~визначення порядку\~користування земельною\~ділянкою,\~на підставі\~положень ст.\~15,\~16,\~356,\~377\~ЦК України,\~ст.\~88\~ЗК України. Заявлені вимоги позивач змінював неодноразово та востаннє 15 вересня 2022 року позивач просив виділити йому в натурі на праві власності 22/100 частин домоволодіння [ADDRESS] в окремий об`єкт нерухомого майна від загального майна приватної спільної часткової власності, припинивши його право спільної часткової власності на 7/25 частки в цьому будинковолодінні, а також визначити порядок користування земельною ділянкою за цією ж за адресою між співвласниками домоволодіння відповідно до їхніх часток в ньому, але з урахуванням фактичного користування земельною ділянкою відповідно до висновку експерта від 08 липня 2022 року за № 661, який відображено в додатку №2 до нього або інші варіанти в яких зазначені варіанти саме з урахуванням фактичного користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння, зокрема варіант №3. Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь грошову компенсацію за зменшення його частки в домоволодінні з 7/25 частки до 22/100 частки в розмірі 47\~581,00 грн, а також стягнути солідарно з відповідачів на його користь всі судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що він успадкував від своєї матері [PERSON] спадкове майно, що складається з 7/25 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками даного житлового будинку є відповідачі по справі, яким належить, зокрема 7/20 частки - [PERSON] , а 37/100 частки [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 травня 2021 року, яка успадкувала його від померлого [PERSON] . Нумерація будинку [ADDRESS] змінювалась,\~зокрема на\~час закріплення\~земельної ділянки\~за цим\~будинковолодінням останнє\~обліковувалося за\~номером 20.\~Рішенням Виконавчого\~комітету Вінницької\~міської ради\~народних депутатів\~від 06\~грудня 1954\~року №\~46/1385\~за цим\~домоволодінням було\~зареєстровано земельну\~ділянку площею\~1255\~кв.м,\~а рішенням\~Виконавчого комітету\~Вінницької міської\~ради народних\~депутатів від\~12\~жовтня 1989\~року №\~346\~«Про впорядкування\~та закріплення\~земельних ділянок\~в індивідуальній\~забудові» додатково\~надано в\~тимчасове користування\~земельну ділянку\~площею 62\~кв.м,\~тобто в\~цілому площа\~земельної ділянки\~становить 1317\~кв.м. Будинковолодіння складається з: житлового будинку житловою площею 45,3 кв.м, позначеного на плані літерою «А», четверо сіней «а», «а1», «а2», «б», житлового будинку житловою площею 27,6 кв.м, позначеного на плані літерою «Б», тамбур «б1», огорожа «№1-4», три вбиральні «Л», «к», «З», льох «п/Б», чотири хліви «Е» «Г» «Д» «Е1». Позивач вказує,\~що між\~сторонами встановлений\~порядок користування\~будинком та,\~виходячи з\~фактичного користування\~ним частиною\~приміщень та\~висновку експертизи,\~просив виділити\~в натурі\~22/100\~частки в\~цьому будинковолодінні,\~припинивши його\~право власності\~на 7/25\~частки в\~цьому будинковолодінні\~та стягнути\~солідарно з\~відповідачів на\~його користь\~грошову компенсацію\~за зменшення\~своєї частки\~в розмірі\~47581,00\~грн.\~Щодо порядку\~користування земельною\~ділянкою,\~то вказує,\~що між\~співвласниками також\~встановлений фактичний\~порядок користування\~земельною ділянкою\~та встановлені\~межі,\~цей порядок\~не обмежує\~інтересів жодного\~з співвласників,\~а тому\~з урахуванням\~цього і\~просив встановити\~порядок користування\~земельною ділянкою,\~виходячи з\~фактичного користування,\~що відображено\~в додатку\~2\~висновку експерта.\~При цьому\~вказує,\~що співвласники\~мають право\~користуватися земельною\~ділянкою площею\~1217\~кв.м,\~щодо яких\~і наданий\~висновок експерта.\~Разом з\~тим зазначає,\~що вони\~мають право\~користуватися земельною\~ділянкою 1317\~кв.м,\~хоча фактично\~користуються меншим\~розміром (а.с.15-18, том 2). Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 27\~травня 2021\~року позовна\~заява [PERSON] прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до\~участі в\~справі як\~третю особу\~Вінницьку міську\~раду та\~витребувано інвентаризаційну\~справу (а.с.37, т.1). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2021 року провадження в частині вимог до [PERSON] закрите та [PERSON] залучена до справи як третя особа. 09 липня 2021 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву. Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, вказує, що його мати [PERSON] успадкувала 37/100 часток будинку домоволодіння [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , а він є власником 7/20 часток цього будинковолодіння. Зазначає, що позивач невірно визначив відомості як про фактичне користування майном, так і про площу приміщень. Що стосується встановлення порядку користування земельною ділянкою, відповідач зазначив, що він звертався з цього приводу до землевпорядної організації, однак після виготовлення документації позивач відмовився підписувати встановлені межі земельної ділянки, не пояснивши причини своє відмови (а.с.61-63, том 1). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2021 року (без винесення окремого процесуального документа із занесення до протоколу судового засідання) [PERSON] залучена до участі в справі як співвідповідач, виключивши останню зі складу третіх осіб (а.с.104-105, том 1). Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року прийнято до розгляду уточнена позовна заява, подана до суду 25 жовтня 2021 року, а позовні вимоги в частині виділу в натурі часток інших співвласників залишені без розгляду ухвалою від 17 листопада 2021 року. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , Вінницької міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою та, уточнивши свої вимоги з урахуванням висновку експертизи,\~просив визначити\~порядок користування\~земельною ділянкою\~площею 1255\~кв.м,\~що розташована в [ADDRESS] , між ним, [PERSON] та [PERSON] відповідно до висновку експерта від 08 липня 2022 року за № 661, який відображений у варіанті №7\~(додаток\~№9),\~а саме\~виділивши йому\~в користування\~437,0\~кв.м\~та 1,5\~кв.м\~залишити в\~спільному користуванні, а також\~стягнути на\~його користь\~понесені судові\~витрати.\~Свої вимоги\~мотивував тим,\~що на\~підставі договору\~дарування від\~14\~лютого 1996\~року йому\~належить 4/25\~частки житлового\~будинку з\~відповідною часткою\~господарських будівель\~та споруд\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Крім того,\~на підставі\~договору купівлі-продажу\~від 16\~липня 1999\~року йому\~також належить\~19/100\~частки цього\~домоволодіння.\~Іншими співвласниками\~є [PERSON] ,\~якій належить\~37/100\~часток цього\~домоволодіння,\~та [PERSON] ,\~якому належить\~7/25\~часток. Рішеннями\~Виконавчого комітету\~Вінницької міської\~ради народних\~депутатів від\~06\~грудня 1954\~року №\~46/1385\~за домоволодінням\~ [ADDRESS] було\~закріплено земельну\~ділянку площею\~1255\~кв.м,\~а рішенням від 12\~жовтня 1989\~року №\~346\~ 62\~кв.м\~надано в\~тимчасове користування. [PERSON] зазначає, що фактично між співвласниками спірного домоволодіння склався порядок користування земельною ділянкою, однак він має намір приватизувати земельну ділянку відповідної до своєї частки в будинковолодінні, а тому звернувся до суду з цим позовом та просить визначити такий порядок користування з урахуванням часток в будинковолодінні (а.с.22-25, том 2). [PERSON] також звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , Вінницької міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою та, уточнивши свої вимоги із врахуванням висновку експертизи, просила визначити порядок користування земельною ділянкою площею 1255 кв.м, що розташована в [ADDRESS] , між нею, [PERSON] та [PERSON] відповідно до варіанту №7 (додаток №9) експертизи, виділивши її в індивідуальне користування 464,0 кв.м, а також стягнути на її користь понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тими ж обставинами, що і вимоги [PERSON] (а.с.29- 32, том 2). Ухвалою суду від 17 листопада 2021 року зустрічні позовні заяви прийняті до розгляді та об`єднані в одне провадження з позовною заявою [PERSON] та за клопотанням представника позивачів за цими зустрічними позовами Вінницька міська рада залучена як співвідповідач по цим позовам (а.с.139-140, 143, том 1). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2021 року в справі призначена будівельно-технічна та земельно-технічна експертизи та зупинено провадження в справі (а.с.148-150, том 1). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2022 року суд поновив провадження в справі (а.с.237, том 1). Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2022 року , 29 вересня 2022 року, 04 жовтня 2022 року (без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) суд прийняв до провадження уточнені позовні заяви. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2022 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.38, том 2). Ухвалою суду від 22 березня 2023 року (без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) відмовлено в задоволенні клопотання позивача за первісним позовом щодо прийняття до розгляду уточнених позовних вимог. Вінницька міська рада як третя особа своїм правом на надання пояснень не скористалась та як відповідач відзив на позов не надала. У судовому засіданні представник позивача \~відповідача [PERSON] \~-\~адвокат Вдовцова\~Л.\~К. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених в останній уточненні позовній заяві в редакції від 15 вересня 2022 року. При цьому просила врахувати склад приміщень, визначених у висновку експертизи, які входять до складу частки про виділ якої заявлений позов, а також наголошувала, що між сторонами встановлений порядок користування земельною ділянкою, який слід взяти до уваги. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] та [PERSON] заперечувала. Крім того вказувала, що нею додатково будуть подані докази про понесені витрати на правничу допомогу. Представник відповідача\~-\~позивача [PERSON] \~ адвоката\~ Чернякова\~М.\~А. в судовому засіданні заперечувала щодо стягнення компенсації за відхилення від частки, вказуючи, що порядок користування реальними частками в будинковолодінні був встановлений, а частка [PERSON] не змінювалася. Щодо порядку користування земельною ділянкою, то вказувала, що співвласники будинковолодіння змінювалися та про домовленості не відомо, докази щодо цього відсутні, а тому просила визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками відповідно до часток в будинковолодінні. Також вказувала, що в порядку ст.141 ЦПК України нею будуть подані докази про понесені витрати на правничу допомогу. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву та просила розгляд справи провести у її відсутність, свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а також стягнути на її користь понесенні нею судові витрати. В судовому засіданні представник Вінницької міської ради Сінкевич Л. О. при вирішенні первісного позову покладалася на думку суду, щодо зустрічних позовів просила відмовити в їх задоволенні до Вінницької міської ради як до неналежного відповідача. Вислухавши учасників справи, експерта, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом установлено, що [PERSON] є власником 7/25 часток будинковолодіння з відповідною часткою господарських будівель та споруд [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 18 вересня 2002 року державним нотаріусом Другої Вінницької державної нотаріальної контори Малою Н. С., зареєстрованого в реєстрі за № 2-3333. Його право власності зареєстроване КП «ВООБТІ» 26 вересня 2002 року за № 7-215 (а.с.6, том 1). 37/100 часток цього домоволодіння з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами належить [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 16 травня 2012 року державним нотаріусом Другої Вінницької державної нотаріальної контори Юкіш О. П., зареєстрованого в реєстрі за № 3-457. Її право власності зареєстроване КП «ВМБТІ» 05 червня 2012 року, реєстраційний номер 36353498, номер запису 7215 в книзі 185д (а.с.49-50, том 1). [PERSON] на підставі договору дарування від 14 лютого 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Вінницької державної\~нотаріальної контори\~Ковальовою В.\~М.,\~зареєстрованого реєстрі\~за №\~2-160,\~є власником 4/25 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстроване КП «ВООБТІ» 05 березня 1996 року за реєстровим номером 7-215 (а.с.72-73,\~135(на\~звороті),\~том.\~1). Крім того, йому на підставі договору купівлі-продажу від 16 липня 1999 року також належить 19/100 частки цього домоволодіння. У постійне користування за цим договором до покупця відійшли: в будинку позначеному на плані літерою «А» кухня 1-1, жилі кімнати 1-2, 1-3, жилою площею 19,3 кв.м, вбиральня К,\~ погріба\~Ж,\~сарай Є1. Право власності за цим договором зареєстроване в КП «ВООБТІ» 31 серпня 1999 року, за реєстровим номером 7-215 (а.с.74, 133\~(на\~звороті), т. 1). Отже, співвласникам домоволодіння [ADDRESS] належать: [PERSON] - 37/100 часток, [PERSON] 7/20 часток, [PERSON] - 7/25 часток. Договором про\~порядок користування\~реальними частками\~домоволодіння від\~26\~вересня 1989\~року,\~посвідченим державним\~нотаріусом Другої\~вінницької державної\~нотаріальної контори\~Старковою Л.\~А.,\~зареєстрованим в\~реєстрі за\~№ 1-2694,\~встановлено порядок\~користування реальними\~частками домоволодіння\~відповідно поверхового\~плану від\~26\~липня 1989\~року між\~попередніми співвласниками,\~а саме:\~ [PERSON] \~буде користуватися\~кухнею 1-1,\~кімнатою 1-3,\~житловою площею\~ 12,2\~кв.м,\~убиральнею літ.\~«К»,\~ погребом\~літ.\~«Ж»,\~сараєм літ.\~«Е1»;\~ [PERSON] кухнею 3-1, кімнатою 3-2, житловою площею 12,5 кв.м., убиральнею літ. «Н», сараєм літ. «Е»; [PERSON] кухнею 4-1, тамбуром ІІІ, кімнатою 4-3, житловою площею 16,8 кв.м., убиральнею літ. «Л», погребом літ. «п/б», сараєм літ. «Д»; [PERSON] передпокоєм ІІ, кухнею 2-1, кімнати 2-2, житловою площею 13,5 кв.м, убиральнею «З», сараєм літ. «Г», погребом літ. «Ж». Огорожа 1-4 перебуває в спільному користуванні. Земельна ділянка використовується співвласниками по раніше установленому порядку (а.с.35-36, том 2). Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 06 грудня 1954 року № 46/1385 за вказаним домоволодінням закріплена земельна ділянка площею 1255 кв.м (а.с. 7, том 1). Крім того, рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 12 жовтня 1989 року № 346 «Про впорядкування та закріплення земельних ділянок в індивідуальній забудові» надано в тимчасове користування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 62 кв.м в тимчасове користування (а.с.8-9, том. 1). Як слідує з даних технічної інвентаризації станом на 01 листопада 2012 року до складу домоволодіння [ADDRESS] входять: житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «а», прибудова літ. «а2», прибудова літ. «а3» (збудовано самочинно), житловий будинок літ. «Б», прибудова літ. «б», тамбур літ. «б1» (збудовано самочинно приміщення 3-2 пл. 1,5 кв.м.), погріб літ. «п/о1» (збудовано самочинно), сарай літ. «Г», убиральня літ. «З», убиральня літ. «Л», сарай літ. «М» (збудовано самочинно), сарай літ. «О» (збудовано самочинно), оглядова яма літ. «о/я» (збудовано самочинно), гараж літ. «о1» (збудовано самочинно), сарай літ. «о2» (збудовано самочинно), убиральня літ. «03» (збудовано самочинно) (а.с.67-71, том 1). За клопотанням учасників справи в справі проведена судова оціночно-будівельна, будівельно-технічна та земельно-технічна експертизи. З висновку експерта ТОВ «Подільський центр судових експертиз» від 08 липня 2022 року № 661 слідує, що при дослідженні встановлено, що сарай літ. «Г» фактично зруйнований, на місці прибудови літ. «б» та тамбура літ «б1» влаштовано прибудову в якій знаходиться кухня, суміщений санвузол та коридор. В своїх поясненнях експерт також зазначав, що погріб засипаний та відсутній сарай «Е», про який є інформація в договорі. За цим висновком експерта встановлено, що 7/25 частки приміщень житлового будинку літ. «А» та літ. «Б» з прибудовами загальною площею 115,3 кв.м, домоволодіння [ADDRESS] становить 32,3 кв.м (115,3х7/25=32,3 кв.м), від загальної площі приміщень житлового будинку літ. «А» та літ. «Б» з прибудовами, що відповідає вимогам п. 5.19 ДБН В.2.2-15:2019р. «Житлові будинки. Основні положення», які представляються до квартир, виходячи з умови їх заселення однією сім`єю та виділити в натурі 7/25 частки без відступу від даних часток не вбачається за можливе та пропонується варіант виділу в натурі 7/25 часток домоволодіння [ADDRESS] з визначенням розміру компенсації співвласнику частка якого буде менша після виділу в натурі, а саме 22/100 частки до складу яких входять: частини житлового будинку літ. «А» площею 24,4 кв.м в складі: кухні 2-1, площею 10,9 кв.м, кімнати 2-2, площею 13,5 кв.м, прибудови літ. «а» в складі прихожої ІІ, площею 6,7 кв.м, убиральні літ. «З», вартістю 186\~643,00 грн, вартість відхилення становить 47581,0 грн (табл. 12 дослідницької частини та Додаток № 1 до даного Висновку). Відповідно до\~статті 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з частиною першою\~статті 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України\~визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Частиною першою\~статті 364 ЦК України\~передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку\~статті 364 ЦК України\~право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні\~статті 181 цього Кодексу. Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року в справі №6-1443цс16 зазначив, що виходячи з аналізу змісту норм статей\~183,\~358,\~364 ЦК України\~можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно». Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює прав приватної власності громадян на житловий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно\~\~ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу. Як вказано вище, сторони у справі є співвласниками житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Крім того, між попередніми співвласниками цього домоволодіння встановлений порядок користування реальними частками спірного домоволодіння, про що свідчить нотаріально посвідчений договір від 26 вересня 1980 року, відповідно до якого, [PERSON] частку якої успадкував [PERSON] користувалась передпокоєм ІІ, кухнею 2-1, кімнати 2-2, житловою площею 13,5 кв.м., убиральнею «З», сараєм літ. «Г», погребом літ. «Ж». Як слідує з Висновку експерта від 08 липня 2022 року № 661 за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, проведеної ТОВ «Подільським центром судових експертиз», на розгляд суду пропонується 1 варіант виділу в натурі частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , належної [PERSON] , яка складається з: частини житлового будинку літ. «А» площею 24,4 кв.м в складі: кухні 2-1, площею 10,9 кв.м, кімнати 2-2, площею 13,5 кв.м, прибудови літ. «а» в складі прихожої ІІ, площею 6,7 кв.м, убиральні літ. «З». Дана частка після виділу в натурі буде становитиме 22/100. Відхилення від ідеальної частки становитиме 47\~581,0 грн (менше). Обираючи такий варіант виділу, суд враховує, що виділ [PERSON] частки в натурі із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] відповідно до запропонованого експертом варіанту є можливим, ремонтно-будівельні роботи при запропонованому варіанті проводити не потрібно, так як приміщення житлового будинку, що пропонується виділу [PERSON] перебувають у його фактичному користуванні та ізольовані від приміщень інших співвласників, він не позбавляє можливості кожного з співвласників користуватись своєю частиною житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, вказані приміщення відповідають тій реальній частці, яку успадкував [PERSON] після смерті [PERSON] , а частка хоча і передбачає відхилення від ідеального її значення, однак наближена до її розміру. Отже [PERSON] виділяється в натурі 22/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , яка складається з: частини житлового будинку літ. «А» площею 24,4 кв.м в складі: кухні 2-1, площею 10,9 кв.м, кімнати 2-2, площею 13,5 кв.м, прибудови літ. «а» в складі прихожої ІІ, площею 6,7 кв.м, убиральні літ. «З». Оскільки після виділу частки право спільної часткової власності припиняється, тому слід припинити [PERSON] його право власності на 7/25 частки в цьому будинковолодінні. Одночасно суд враховує, що при цьому виділі частки в натурі із спільного майна, не дивлячись на наближення її до ідеальної частки, визначений розмір грошової компенсації позивачу з огляду на його меншу частку. Судом не встановлено за рахунок частки якого із співвласників зменшилася частка позивача. Експерт, надаючи роз`яснення щодо висновку, вказував, що таке питання не було предметом дослідження, сторони ж в справі, попри те, що суд відповідності зі ст. 12 ЦПК України роз`яснювалося їхнє право на клопотання про призначення додаткової експертизи та надавав можливість реалізувати своє право після роз`яснень експерта, своїм правом не скористалися, а тому суд, зважаючи, що співвласники спільної часткової власності на майно не мають солідарного обов`язку, вбачає можливим вартість відхилення розділити між співвласникам пропорційно нинішнім їх часткам в праві власності. При цьому суд зважає, що виділ частки без проведення компенсації не є завершеним, а відповідно позовна вимога не вирішеною. Отже на користь [PERSON] з [PERSON] слід стягнути 23129,65 грн та з [PERSON] - 24451,35 грн компенсації за відхилення від ідеальної частки в частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Щодо заперечень сторони відповідача за первісним позовом про стягнення компенсації, так як між сторонами був встановлений порядок користування реальними частками, то суд не бере їх до уваги, оскільки визначальним для виділу частки нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників, виділ же частки без проведення компенсації не є завершеним. Отже позовні вимоги первісного позову в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується визначення порядку користування земельною ділянкою, то як установлено судом за цим будинковолодінням рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 06 грудня 1954 року № 46/1385 закріплена земельна ділянка площею 1255 кв.м, щодо якої і заявлені вимоги учасниками справи. Що стосується отриманих співвласниками будинковолодіння [ADDRESS] )) в тимчасове\~користування земельної\~ділянки площею\~62\~кв.м на підставі рішенням Виконавчого комітету\~Вінницької міської\~ради народних\~депутатів від 12\~жовтня 1989\~року № 346, то слід зазначити, що сторони в справі не заявляли вимоги щодо даної ділянки землі. Крім того, суд звертає увагу, що земельна ділянка надавалася лише в тимчасове користування та на день винесення даного рішення діяв ЗК УРСР 1970 року, згідно ст. 22 якого (в редакції на день винесення даного рішення міської ради) приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється. Наразі документа, який посвідчував таке право користування, матеріали справи не містять. Співвласники будинковолодіння набули право власності на частку в будинковолодінні та відповідно до положень земельного законодавства, чинного на час набуття ними права власності на свою частку, до них перейшло право користування земельною ділянкою. За змістом ст.30 ЗК України ( в редакції 1990 року) при переході права власності громадян на жилий будинок і будівлі та споруди до кількох власників земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів. Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно із\~ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Тобто до співвласників будинку перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розмішені їх частки житлового будинку, прибудов та господарських споруд, та частки земельної ділянка, необхідні для їх обслуговування відповідно до розміру часток в спільній власності на будинок. Відтак, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята\~статті 319 ЦК України). Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення\~будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості\~перенесення\~співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. При вирішенні\~спору,\~визначаючи варіанти\~користування земельною\~ділянкою,\~суд повинен\~виходити з\~розміру часток\~кожного зі\~співвласників на\~нерухоме майно,\~наявності порядку\~користування земельною\~ділянкою,\~погодженого власниками\~або визначеного\~на підставі\~відповідного договору,\~оформленого у\~встановленому законом\~порядку.\~Якщо суд\~установить,\~що співвласники\~визначили порядок\~користування й\~розпорядження земельною\~ділянкою,\~для зміни\~якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Такого висновку\~дійшов Верховного\~Суду України\~у постанові\~від 15\~травня 2017\~року у\~справі №705/6917/14-ц. Позивачі як за первісним позовом, так і за зустрічними позовами, звертаючись до суду, просили встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до їх часток в будинковолодінні з урахуванням фактичного користування. За клопотанням учасників справи в справі з метою визначення порядку користування земельною ділянкою судом була призначена експертиза. На розгляд суду пропонується варіанти №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 1255 кв.м домоволодіння [ADDRESS] , які описані в дослідницькій частині (таблиця № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] ) та графічно зображені на схемах в Додатках №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9 до даного Висновку(а.с.164-236, том 1). Позивач за первісним позовом просить визначити порядок користування відповідно до додатку 2, однак в додатку 2 висновку експертизи відображено фактичне користування земельною ділянкою площею 1271 кв.м, а не варіанти користування земельною ділянкою площею 1255 кв.м., що закріплена за цим будинковолодінням. Розглянувши запропоновані варіанти суд дійшов висновку, що порядок користування земельною ділянкою слід встановити згідно\~варіанту № 7 встановлення порядку користування земельною ділянкою (додаток 9) висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 661 від 08 липня 2022 року, проведеної ТОВ «Подільський центр судових експертиз», згідно з яким: [PERSON] \~користується земельною ділянкою площею 351,0 кв.м, позначеною на плані фіолетовим кольором, [PERSON] - земельною ділянкою площею 464,0 кв.м, позначеною на плані жовтим кольором, [PERSON] -\~земельною ділянкою,\~площею 437,0\~кв.м,\~позначеною на\~плані рожевим\~кольором,\~земельна ділянка\~площею 3,0\~кв.м,\~позначена на\~плані зеленим\~кольором,\~залишається в\~спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] . На переконання суду встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно вказаного варіанту, про який просять позивачі за зустрічним позовом, не завдає шкоди її раціональному використанню, в тому числі із урахуванням видового використання земельної ділянки, при цьому є найбільш наближений до пропорційності часток осіб у праві власності жилого будинку, має менше відхилення від ідеального значення (0,5 кв. м) на відміну від варіантів 1-4, відповідає інтересам\~кожного із\~сторін та досить наближено відповідає фактичному користуванню земельною ділянкою та найбільш враховує фактичне розташування огорожі з урахуванням пропорційності часток на відміну від варіантів 5-6. Такий порядок користування земельною ділянкою не позбавляє можливості кожного з співвласників користуватись своєю частиною будинковолодіння та забезпечувати обслуговування своєї частки. При цьому, суд також враховує пояснення експерта, який вказував, що експертизою визначені всі можливі варіанти в межах земельної ділянки у відповідності до документів, що підтверджують права на неї, та при їх визначені враховувалися нормативні документи в галузі будівництва, санітарні норми, в тому числі й в частині земельних ділянок, які залишаються спільному користуванні. Щодо твердження сторони позивача за первісним позовом про встановлений порядок користування земельною ділянкою, то суд звертає увагу, що сторонами, в тому числі і позивачем за первісним позовом, не надано належних та допустимих доказів про те, що між сторонами чи попередніми власниками укладався договір про порядок користування земельною ділянкою та такий порядок відповідає фактичному користування нею. Суд звертає увагу, що договір між попередніми співвласниками щодо порядку користування реальними частками в будинковолодінні містить умову, що сторони користуються земельною ділянкою відповідно до встановленого порядку. Однак слід зазначити, що цей договір не містить конкретних умов такого порядку (площі, межі, конфігурації земельних ділянок, тощо), договір укладався між чотирьма попередніми співвласниками, співвласнкими змінювалися та чи зберігся обумовлений порядок та чи він відповідає фактичному користуванню доказів щодо цього матеріали справи не містять. Посилання позивача на наявність огорожі суд не може брати за основу при ухвалені рішення, зважаючи, що належними доказами не підтверджено, що це відповідає обумовленому співвласниками порядку, а не є виразом особистого відмежування. При цьому слід звернути увагу, що сторони, в тому числі і позивач за первісним позовом, звертаючись до суду, просили встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до їх часток в будинковлоіння, суд же відповідно до положень ст. 13 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених вимог. З огляду на викладене, позовні вимоги позивачів щодо визначення порядку користування земельною ділянкою як позивача за первісними позовом, так і позивачів за зустрічними позовами підлягають частковому задоволенню. Вимоги позивачів\~за зустрічними\~позовами [PERSON] \~та [PERSON] \~про визначення\~порядку користування\~земельною ділянкою\~заявлені до\~Вінницької міської\~ради задоволенню\~не підлягають,\~оскільки остання\~не є\~належним відповідачем,\~спір виник\~між користувачами\~земельної ділянки\~щодо її\~використання,\~а Вінницька\~міська рада\~хоча є\~власником цієї\~земельної ділянки,\~однак не\~є її\~користувачем,\~а тому\~не є\~особою,\~що порушує,\~не визнає\~чи оспорює\~їхні права.\~При цьому, позивачі [PERSON] та [PERSON] не скористалися своїм процесуальним правом та не подали суду клопотання про зміну процесуального статусу Вінницької міської ради. Отже, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про те, що первісний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Вінницької міської ради, про виділ частки в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою та зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України. Позивач при звернені до суду з первісним позовом сплатив судовий збір в розмірі 2812,00 грн (за вимогу немайнового характеру 908,00 грн та за вимогу майнового характеру (виділ частки) 1904,00 грн). Зважаючи, що дійсна вартість майна становить 234224,00 грн відповідно розмір судового збору за вимогу про виділ частки становить 2342,24 грн. Зважаючи, що первісний позов в цій частині задоволений, то з урахуванням розміру судового збору внесено позивачем (1904,00) та враховуючи, що відповідач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 952,00 грн судового збору та на користь держави 219,12 грн, судовий збір в розмірі 952,00 грн слід компенсувати позивачу за первісним позовом за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6\~ст.141 ЦПК України). Вимоги позивача за первісним позовом про визначення порядку користування земельною ділянкою також задоволені частково, а тому з урахуванням часткового задоволення позову судовий збір в розмірі 452,00 грн (пропорційно задоволеним вимогам) підлягає розподілу в такому ж порядку, як вказано вище: з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 226,00 грн судового збору, судовий збір в розмірі 226,00 грн слід компенсувати позивачу за первісним позовом за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6\~ст.141 ЦПК України). Позивач за зустрічним позовом [PERSON] з вимогами про порядок користування земельною ділянкою звернулася до відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , Вінницької міської ради. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а її вимоги задоволенні частково ( суд відмовив у вимогах до Вінницької міської ради), то судовий збір з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 302,67 грн підлягає стягненню на користь держави ( 908,00 грн : 3 = 302,67 грн). Позивач за зустрічним позовом [PERSON] також звертався з вимогами про порядок користування земельною ділянкою звернулася до відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , Вінницької міської ради та його вимоги задоволенні частково (суд відмовив у вимогах до Вінницької міської ради), а тому, з у рахуванням того, що [PERSON] звільнена від сплати судового збору, на користь [PERSON] слід стягнути 302,67 грн судового збору з [PERSON] та 302,67 грн судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України Підлягають відповідному розподілу і витрати за проведення експертизи. Оскільки позивач за первісним позовом оплатив витрати за проведення експертизи в частині виділу частки в розмірі 12700,00 грн та його позов в цій частині задоволений, тому з відповідачів підлягає стягненню по 6350,00 грн. Витрати на проведення експертизи, понесені [PERSON] , в сумі 13500,00 грн підлягають розподілу з урахування частково задоволення позову, а тому з [PERSON] та [PERSON] на її користь підлягає стягненню по 4500,00 грн (13500,00 грн :3=4500,00). Зважаючи, що при розподілі судових витрат останні були покладені на учасників справи пропорційно задоволеним вимогам, тому суд вважає за можливе застосувати положення ч.10 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Отже, з [PERSON] підлягає стягненню: на користь [PERSON] 6350,00 грн витрат на проведення\~експертизи,\~875,33\~грн судового збору (952 +226-302,67); на користь\~держави 219,12\~грн судового\~збору (219,12\~+302,67-302,67); на користь [PERSON] 4500,00 грн витрат на проведення експертизи. З [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 1850,00 грн ( 6350,00 4500,00) витрат на проведення експертизи. Витрати понесені\~ [PERSON] \~по сплаті судового збору у розмірі 875,33 грн (952,00+226,00 - 302,67) слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Щодо витрат на правничу допомогу, то їх розподіл, в тому числі і витрат відповідача - позивача [PERSON] , з урахування того, що інші учасники заявили про надання доказів в порядку, передбаченому ч.8 ст.141 ЦПК України, суд вирішуватиме з урахуванням вказаних положень, а також наявних доказів. Враховуючи вищевикладене,\~

Outcome: partial