Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

В жовтні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за договором №22033000280720 від 24 січня 2020 року у розмірі 280 469 грн. 85 коп., яка складається з залишку строкового кредиту у розмірі 182 436 грн. 05 коп., залишку простроченого кредиту у розмірі 24 278 грн. 10 коп., залишку прострочених відсотків у розмірі 1 974 грн. 31 коп. та залишку прострочених комісій у розмірі 71 781 грн. 39 коп., а також стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 4 207 грн. 05 коп. Представник позивача надав заяву про слухання справи без участі сторони позивача, не заперечував щодо винесення заочного рішення по справі (а.с.93). Відповідач про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням про виклик(а.с.97) та трекінгом поштового відправлення з офіційного сайту «Укрпошта»(а.с.99), але в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Встановлено, що 24 січня 2020 року відповідачем було підписано заяву-згоду №1096494 на укладання універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб(а.с.16). Цього ж дня, 24 січня 2020 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №22033000280720 згідно умов якого банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, оплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі. Пунктом 1.2 Кредитного договору передбачено, що Банк надає клієнту грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту 280 000 грн. 00 коп., строк кредитування 60 місяці: кінцева дата, повернення кредиту - 24 січня 2025 року; цільове призначення: на споживчі потреби; Щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 24 січня 2020 року по 23 травня 2021 року - 3% від суми кредиту; з 24 травня 2021 року по 23 серпня 2022 року - 2,5% від суми кредиту; з 24 серпня 2022 року по 23 листопада 2023 року - 1,5% від суми кредиту, з 24 листопада 2023 року по 24 січня 2025 року - 0,925% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів (а.с.10-11). 24 січня 2020 року відповідачем також було укладено договір страхування життя Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА Життя» з розміром страхового платежу 30 000 грн. 00 коп., вигодо набувачем якого є АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»(а.с.12-13). Також відповідач був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту «Кредит готівкою, Стандарт зі страховкою(150-500)», що підтверджується підписом [PERSON] (а.с.15-16) Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Банком зобов`язання за договором виконались, що підтверджується наданими банком виписок по особовому рахунку відповідача, а відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. Згідно наданих банком розрахунків заборгованість [PERSON] за договором №22033000280720 від 24 січня 2020 року у розмірі 280 469 грн. 85 коп., яка складається з залишку строкового кредиту у розмірі 182 436 грн. 05 коп., залишку простроченого кредиту у розмірі 24 278 грн. 10 коп., залишку прострочених відсотків у розмірі 1 974 грн. 31 коп. та залишку прострочених комісій у розмірі 71 781 грн. 39 коп. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до статей 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеними кредитними Договорам №22033000280720 від 24 січня 2020 року та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначених Договором, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, та штрафних санкцій за користування кредитами. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості, а також сплати неустойки, передбаченої договором, у разі прострочення. Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком. Крім того, відповідач не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх повне або часткове спростування. Таким чином, суд дійшов висновку, що розрахунок в частині наявності використаних і не повернутих кредитних коштів, як такий, що не оспорений і не спростований відповідачем, є правильним і відповідає дійсності, а тому відповідно до цього розрахунку відповідач має непогашену заборгованість по кредиту в розмірі 280 469 грн. 85 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 4 207 грн. 05 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved