Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм батьком [PERSON] . 05.04.2021 року до служби у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області надійшов лист-повідомлення служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області про те що за адресою: [ADDRESS] , в родині баби [PERSON] , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, виявлена малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , та поміщена на підставі Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку до КНП «Іртиська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області. Неповнолітня мати дитини [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виховання сина, проживає зі своїм батьком, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Матері дитини [PERSON] та дідусю дитини [PERSON] було повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває в КНП «Іртиська центральна міська лікарня» та запропоновано забрати дитину додому. Мати і дідусь відмовилися забрати [PERSON] , [INFO] , з лікарні про, що написали відповідні заяви від 09.04.2021 року. 13.04.2021 року був складений Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я про те що в КНП «Ірпінська центральна міська лікарня» виявлена дитина [PERSON] , [INFO] , який перебуває в закладі 12 днів. Мати [PERSON] та дідусь [PERSON] відмовилися забрати [PERSON] , [INFO] , з лікарні. На підставі подання служби у справах дітей Білогородської сільської ради від 13.04.2021 року, Акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 13.04.2021 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 07.04.2021 року № 00030254651 рішенням виконавчого комітету Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області від 15.04.2021 року № 34 малолітній дитині [PERSON] , [INFO] , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштовано до Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». 01.06.2021 року до служби у справах дітей Білогородської сільської ради був запрошений дідусь [PERSON] , якому було запропоновано забрати онука з Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». [PERSON] була написана заява про те що він відмовляється забрати свого онука [PERSON] , [INFO] , з дитячого будинку. Рішенням виконавчого комітету Білогородької сільської ради Бучанського району малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , 15 червня 2021 року був влаштований під опіку. До служби у справах дітей Білогородської сільської ради 02.06.2021 року надійшов лист від Відділу поліції № 1 Бучанського РУТІ ГУНП в Київської області про те, що 01.06.2021 року до них звернувся гр. [PERSON] з повідомленням що 31.05.2021 року його неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , пішла з місця проживання. Відповідно до листа Відділу поліції № 1 Бучанського РУН ГУНП в Київської області від 19.08.2021 року гр. [PERSON] 09.06.2021 року знову звернувся з повідомленням що 06.06,2021 року його неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , пішла з місця проживання. 09.06.2021 року інспекторами ювенальної превенції Бучанського РУП ГУНП в Київській області було знайдено неповнолітню [PERSON] , [INFO] , в Києві. [PERSON] повідомила, що їй байдуже де жити. Телефонуючи батькову [PERSON] , щоб забрав доньку додому з м. Києва, він повідомив, що не поїде забирати неповнолітню доньку, оскільки перебуває в стані алкогольного сп`яніння. З 22.06.2021 року 22 червня 2021 року неповнолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку служби у справах дітей Білогородської сільської ради, як дитина, яка опинилися в складних життєвих обставинах. Згідно характеристики виданої депутатом Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області [PERSON] - мати неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] характеризується, як замкнута, черства, груба, безвідповідальна, зневажлива до оточуючих людей. Постійно перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, мати - неповнолітня [PERSON] , дід [PERSON] , баба - [PERSON] не звертались з заявами до служби у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області щодо повернення дитини. На комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області розглянуто питання щодо позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та прийнято відповідне рішення від 16 вересня 2021 року, що стало підставою звернення позивача з даним позовом до суду. Ухвалою від 23.10.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 26.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи була повідомлені належним чином. Третя особа Служба у справах дітей Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Батьки несуть відповідальність за виховання своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Згідно положення статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно частини першої та другої ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на викладене батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.09.2020 року, актовий запис № 2210. 05.04.2021 року до служби у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області надійшов лист-повідомлення служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області про те що за адресою: [ADDRESS] , в родині баби [PERSON] , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, виявлена малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , та поміщена на підставі Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку до КНП «Іртиська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області. Неповнолітня мати дитини [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виховання сина, проживає зі своїм батьком, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Матері дитини [PERSON] та дідусю дитини [PERSON] було повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває в КНП «Іртиська центральна міська лікарня» та запропоновано забрати дитину додому. Мати і дідусь відмовилися забрати [PERSON] , [INFO] , з лікарні про, що написали відповідні заяви від 09.04.2021 року. 13.04.2021 року був складений Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я про те що в КНП «Ірпінська центральна міська лікарня» виявлена дитина [PERSON] , [INFO] , який перебуває в закладі 12 днів. Мати [PERSON] та дідусь [PERSON] відмовилися забрати [PERSON] , [INFO] , з лікарні. На підставі подання служби у справах дітей Білогородської сільської ради від 13.04.2021 року, Акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 13.04.2021 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 07.04.2021 року № 00030254651 рішенням виконавчого комітету Білогородької сільської ради Бучанського району Київської області від 15.04.2021 року № 34 малолітній дитині [PERSON] , [INFO] , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштовано до Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». 01.06.2021 року до служби у справах дітей Білогородської сільської ради був запрошений дідусь [PERSON] , якому було запропоновано забрати онука з Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». [PERSON] була написана заява про те що він відмовляється забрати свого онука [PERSON] , [INFO] , з дитячого будинку. Рішенням виконавчого комітету Білогородької сільської ради Бучанського району малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , 15 червня 2021 року був влаштований під опіку. Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Стаття 167 Сімейного кодексу України покладає на суд обов`язок вирішити питання щодо влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, приймаючи до уваги Висновок виконавчого комітету Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області від 22.09.2021 року за № 131/2, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з підстав самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомого ухилення від виховання та утримання дитини, відсутності бажання на виконання батьківських обов`язків, на спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, відсутності прояву інтересу до внутрішнього світу дитини та створення умов для отримання дитиною освіти, що не спростовано відповідачем під час судового розгляду справи. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов органу Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, що діє в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , в інтересах якої діють законні представники [PERSON] та [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, про позбавлення батьківських правпідлягає до задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved