Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивував тим, що між ним та відповідачкою 23 серпня 2015 року був зареєстрований шлюб у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №2355, від якого мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалось, сторони втратили почуття любові, припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що за таких обставин збереження шлюбу є неможливим, примирення буде не ефективним, а тому просив розірвати шлюб. При цьому вказував, що син проживає разом з ним, знаходиться на його вихованні та утриманні. Відповідач же допомоги на утримання сина не надає, хоча працездатна, здорова, має постійний дохід, інших утриманців не має та може забезпечити утримання сина. За вказаних обставин також просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від всіх видів її заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2023 року було відкрите спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив, а також витребувано в позивача докази фактичного проживання сина з позивачем. Відповідач відзив на позов не надала, однак матеріали позову містять її заяву, в якій остання просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги визнає та зазначила, що вона не заперечує щодо розірвання шлюбу та стягнення з неї аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від усіх доходів з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 березня 2023 року здійснено перехід до розгляду справи з викликом (повідомленням) сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та підтвердила, що син дійсно проживає з позивачем, в її житті так сталися обставини, що вона проживає в своїх батьків, сина періодично навідує, наразі має намір виїхати за межі держави та не заперечує , щоб врегулювання питання про утримання дитини, яка залишилася проживати з батьком, в судовому порядку. Вислухавши учасників справи, дослідивши докази, оцінивши в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом установлено, що 23 серпня 2015 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №2355 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 23 серпня 2015 року, а.с.10). Сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, примирення між ними неможливе. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 грудня 2016 року (а. с. 11). Позивач з дитиною проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджуються довідкою про реєстрацію місця проживання особи Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 04 липня 2019 року № 37792, довідкою ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об`єднання» від 06 січня 2023 року №83 (а.с. 12-13). Вказана обставина також визнається відповідачем. Відповідачка проживає окремо. Сторони виявили бажання в судовому порядку врегулювати участь відповідачки в утриманні сина. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України в частині припинення шлюбу та обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом установлено, що примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2833 гривні. Дитині - [PERSON] , [INFO] , на день ухвалення рішення суду виповнилося 6 років. З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача кошти на утримання дитини (аліменти). Визначаючись щодо способу та розміру стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до його повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, те, що відповідачка здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги. Суд бере до уваги визнання відповідачем позову та відсутність доказів щодо неможливості утримувати нею дитину. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, встановлені обставини в їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі про який клопоче позивач. При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, визначені ст.182 СК України. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 16 січня 2023 року. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 1073,60 грн судового збору та на користь держави 1073,60 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved