Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що відповідачка є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 20 липня 2022 року, після розірвання шлюбу з відповідачкою, діти залишилися проживати із позивачем за місцем його реєстрації, а відповідачка проживає окремо від них. З часу окремого проживання, відповідачка участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, їх життям, здоров`ям не цікавиться. За таких обставин, позивач просив позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] . Під час підготовчого судового засідання представник позивача [PERSON] , позов підтримав та просив його задовольнити. Також суду пояснив, що відповідачка з липня 2022 року жодного разу не поцікавилася життям дітей, не навідувала їх та жодним чином не допомагала позивачу в утриманні останніх. Оскільки відповідачка ухиляється від виховання дітей, ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, при цьому, позивач жодних перешкод у побаченні з синами відповідачці не чинить, просив задовольнити вимоги позивача та позбавити відповідачку батьківських прав відносно їх синів [PERSON] та [PERSON] . Відповідачка [PERSON] позов визнала та проти позбавлення її батьківських прав відносно її дітей не заперечувала. Обставини наведені у позовній заяві не оспорює. Представник органу опіки та піклування Герцаївської міської ради Чернівецького району Глибочану Т.І., в підготовче судове засідання не з`явилася, втім надала суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Розгляд справи просила провести у їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вважає за необхідне зазначити про наступне. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що за час шлюбу [PERSON] та [PERSON] , у них народилися [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає перелік обов`язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Сторонами визнається, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] , проживають із батьком окремо від матері, яка у свою ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по їх утриманню та вихованню. Питання, щодо неналежного виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дітей, було винесено на розгляд органу опіки і піклування Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області та згідно висновку останнього №19 від 10.02.2023 року, вбачається про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно своїх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, позовні вимоги визнає беззаперечно, суд доходить висновку, що її слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] . Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідачку права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дітей, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За наведених обставин, зважаючи на те, що позивач наполягає на задоволенні позову, а відповідачка не заперечує проти його задоволення, суд приходить до висновку про ухвалення рішення за результатами підготовчого судового засідання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судові витрати. На підставі ст.ст. 150, 164, 166, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved