Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

23.12.2021 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про скасування обтяження рухомого майна. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. 10.02.2023 року за результатами розгляду справи в порядку спрощеного провадження судом було ухвалено рішення, яким позов задоволено, а також вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору. 17.02.2023 року на електронну адресу суду надійшла заява про винесення додаткового рішення суду, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача додаткові судові витрати, пов`язані з правничою допомогою у розмірі 10 000 грн. Вказана заява разом з матеріалами справи була передана головуючому в справі судді протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.03.2023 року. За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Отже, суд вбачає за необхідне ухвалити додаткове рішення за правилами спрощеного позовного провадження щодо стягнення зі сторони відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. Так як розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, то при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення сторони у судове засідання не викликалися. Крім того, представником позивача було направлено копію клопотання та заяви відповідачу, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та поштовою квитанцією, від якого жодних заперечень не надійшло. Тому, враховуючи викладене, суд вважає, що необхідність виклику сторін у судове засідання для вирішення даного питання відсутня. Дослідивши матеріали справи та подану заяву, проаналізувавши надані документи, суд приходить до наступного. У позовній заяві на виконання вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України було зазначено, що позивач очікує понести додаткові судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За вимогами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу було надано ордер серії КС № 879401 від 21.12.2021 року та копію наступних документів: свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; угоди д про надання правової допомоги від 15.04.2021 року; акту приймання-передачу наданих послуг від 16.02.2023 року; квитанції № 2285065 від 16.02.2023 року. Так, згідно наданих документів вбачається, що вартість послуг адвоката, наданих позивачу, складає 10 000 грн. (7 год.), що включає в себе: підготовку позовної заяви (5 год.), усні консультації (2 год.). Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Відповідачем за час розгляду справи відповідного клопотання заявлено не було. При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Так, суд вважає необґрунтованою вартість послуги з надання усних консультацій впродовж розгляду справи, оскільки в жодному документі не конкретизовано, з приводу яких саме питань надавалася відповідна послуга. Крім того, надані документи не містять відомостей щодо вартості кожної наведеної в акті послуги окремо або розмір вартості роботи адвоката за 1 год., що дозволяло б визначити співмірність кожної послуги заявленій вартості. КАС ВС у своїй постанові від 15.04.2021 року (справа № 160/6899/20) зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved