Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради (далі в тексті - Управління) як орган опіки і піклування звернулось до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення опіки. Свою заяву обґрунтовує тим, що до Управління надійшло клопотання від Смілянського дитячого будинку-інтернату з проханням ініціювати направлення до суду заяви про визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та вирішення питання стосовно опіки. Управлінням було встановлено, що [PERSON] є особою з інвалідністю І «А» групи з дитинства та має діагноз «Компенсована гідроцефалія, затримка фізичного розвитку, сходження косоокості, помірна розумова відсталість, органічне ураження ЦНС, компенсована гідроцер, нижній вялий парапарез». Внаслідок хвороби [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду, постійного підтримуючого психофармкологічного лікування, психотерапії і психокорекції, повністю залежна від сторонніх осіб. [PERSON] має статус дитини-сироти, дитини позбавленої батьківського піклування, так як її мати - [PERSON] та батько - [PERSON] , відмовились від батьківських прав та нотаріально засвідчили дозвіл на усиновлення в 2003 році. В зв`язку з відсутністю фізичних осіб, які виявили бажання виконувати обов`язки опікуна, в інтересах [PERSON] , щодо забезпечення її особистих немайнових і майнових прав, як повнолітньої особи, яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, вона з 24 вересня 2010 року по даний час перебуває на обліку в Смілянському дитячому будинку інтернаті на повному державному утриманні. Враховуючи наведене Управління просило визнати [PERSON] недієздатною. В зв`язку з відсутністю фізичних осіб, які б виявили бажання виконувати обов`язки опікуна, Управління просило вирішити питання щодо здійснення над нею опіки відповідно до ст. 66 ЦК України, Ухвалою від 26 грудня 2022 року суд відкрив провадження у справі та призначав справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання учасники справи не з`явились. Представник заявника - Сюкало Ю. подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності у судовому засіданні, заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, однак звернувся до суду із заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Суд, зважаючи на висновок судово-психіатричної експертизи та стан здоров`я [PERSON] , вважає за необхідне провести судове засідання без її участі в судовому засіданні. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом І «А» групи безтерміново, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №778326 та посвідченням серії [NUMBER] від 04 березня 2019 року (а.с.9,10). Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії обліково-статистичної картки дитини № [NUMBER] [PERSON] з 27 березня 2003 року взята на облік як дитина, від якої відмовились батьки, відтак має статус дитини-сироти, дитини позбавленої батьківського піклування, так як її мати - [PERSON] та батько - [PERSON] , відмовились від батьківських прав та нотаріально засвідчили дозвіл на усиновлення в 2003 році (а.с. 12-13). Згідно наказу служби у справах дітей Дніпровської РДА в м. Києві від 27 березня 2003 року [PERSON] надано статус дитини-сироти. Розпорядженням служби у справах дітей Дніпровської РДА в м. Києві від 15 травня 2003 року вирішено влаштувати [PERSON] до державного дитячого закладу на повне державне утримання як дитину-сироту. Як встановлено з довідки №1191 від 10 листопада 2022 року [PERSON] є вихованкою Смілянського дитячого будинку-інтернату з 24 вересня 2010 року, перебуває на повному державному утриманні, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11 - зворот). З висновку ЛКК №625 КНП «Смілянська міська лікарня» СМР вбачається, що [PERSON] за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, повністю залежить від сторонніх осіб (а.с. 14). Відповідно до частини 1 статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. В зв`язку з цим, ухвалою суду від 18 січня 2023 року по справі було призначено судово-психіатричну експертизу з метою встановлення психічного стану [PERSON] , проведення якої доручено експертам Черкаської філії ДУ «ІПСПЕМН» МОЗ України. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 116 від 03 березня 2023 року комісія прийшла до висновку про наявність у [PERSON] проявів хронічного стійкого психічного захворювання у формі помірної розумової відсталості в ступені імбецильності внаслідок раннього органічного ураження центральної нервової системи (перинатальної патології) з грубими мовленевими, емоційно-вольовими порушеннями на тлі стійкої вогнищевої неврологічної симптоматики (дитячий церебральний параліч) у вигляді спастичного млявого тетрапарезу з порушенням функції контролю тазових органів та здатності до самостійного пересування, що не дозволяє їй усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 29 Конституції України встановлено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. За змістом положень Цивільного кодексу України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття), якщо вона не визнана недієздатною або не обмежена в дієздатності. При цьому, як встановлено ч. 1 ст.36 ЦК України якщо фізична особа страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, суд може обмежити її цивільну дієздатність. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України в разі якщо фізична особа внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними вона може бути визнана судом недієздатною. Відповідно до статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Дослідивши обставини справи в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність достатніх доказів того, що [PERSON] страждає хронічним, стійким психічним розладом. У наслідок проведеної експертизи встановлено, що в неї на даний час наявний стійкий хронічний психічний розлад, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому її слід визнати недієздатною. Звертаючись до суду з наведеною заявою Управління в пункті 3 своїх вимог просило суд розглянути питання щодо здійснення опіки над [PERSON] відповідно до ст. 66 ЦПК України. Згідно ст. 41, 58 ЦК України над фізичними особами, які визнані недієздатними, встановлюється опіка. Як вбачається з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Аналогічні норми передбачені і ч. 1 ст. 300 ЦПК України, згідно з якою суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України). Відповідно до ст.76 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Згідно частини 2 статті 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Разом з тим, як встановлено судом, [PERSON] перебуває на постійній основі на повному державному утриманні у Смілянському дитячому будинку інтернаті. Суд бере до уваги, що помістивши [PERSON] до будинку інтернату на повне державне утримання, держава доручила повний догляд та її утримання цьому інтернату. Статтею 66 ЦК України визначено, що якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Суд звертає увагу на те, що Управлінням не надано суду подання щодо призначення [PERSON] опікуна - фізичної особи, як того вимагає ст. 300 ЦПК України. Відтак, суд позбавлений можливості вирішити наведене питання. Суд, також, зазначає, що на законодавчому рівні визначено порядок здійснення опіки над фізичною особою щодо якої не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, а тому вказана обставина не потребує дублювання рішенням суду. Крім того, заявник ставлячи перед судом вимогу про розгляд питання щодо здійснення опіки над [PERSON] , не зазначив яким чином це питання має бути розглянуто, тому вимога у даному випадку не може бути задоволена з огляду на абстрактність її змісту та відсутність конкретного переліку дій, які необхідно вирішити суду. Частиною 6 ст. 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Як встановлено з повідомлення ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» № 221/01-02 від 08 березня 2023 року експертами при проведенні експертизи [PERSON] було витрачено 10 експертогодин, вартість однієї експертогодини складає 537,94 грн., тобто загальна вартість експертизи становить 5379 грн. 40 коп. без ПДВ. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Таким чином, понесені витрати на проведення судової експертизи слід компенсувати експертній установі за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial