Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

03 лютого 2022 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення суду від 25.05.2021 по справі № 487/3311/21 на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] з 1/4 до 1/8 частини від усіх видів заробітку, або фіксовану суму у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця. Позов обґрунтований тим, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.05.2021 року було задоволено позов відповідача до нього про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку. Наразі обставини змінилися таким чином, що позивач не в змозі сплачувати аліменти у вказаному розмірі. 16.11.2017 р. він одружився, а [INFO] у нього народився син [PERSON] , якого він також має утримувати. Також у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина теперішньої дружини від попереднього шлюбу - [PERSON] , що проживає з ними в орендованій квартирі з щомісячною орендною платою 8000 грн. 14 лютого 2022 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 06 жовтня 2022 позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. 24 жовтня 2022 року до суду надійшов відзив, відповідно до якого відповідач не погоджується з позовом, посилаючись на те, що утримання неповнолітнього сина дружини від попереднього шлюбу - [PERSON] не є підставою для зменшення розміру аліментів на [PERSON] , оскільки у [PERSON] є батько, який повинен сплачувати аліменти на його утримання. Зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини - [PERSON] , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - [PERSON] , та суперечитиме його інтересам. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Позивачем не підтверджено погіршення його матеріального стану, в тому числі із народженням дитини, а навпаки підтверджується збільшення доходів останнього, оскільки він може орендувати квартиру за 8000 грн. в місяць. Підтвердження щомісячної оплати оренди в такому розмірі до позовної заяви не додано. На підставі наведеного, просила відмовити у задоволенні позову. 10.01.2023 до суду надійшла заява відповідача про долучення документів до матеріалів справи, в якій відповідач просить долучити документи і вирішуючи питання щодо розміру аліментів, просила суд урахувати обставини, що мають істотне значення, а саме - погіршення здоров`я матері, з якою проживає дитина. 08 лютого 2023 року надійшла заява позивача, в якій він зазначає, що відповідач посилалась на ст. 182-184 СК України, які говорять про погіршення стану платника аліментів, а не одного з батьків, з яким проживає дитина, тому позивач просить заяву та подані відповідачем документи не враховувати як істотні у прийнятті рішення, так як аліменти стягуються на утримання дитини, а тому прийняти до уваги нецільове використання коштів отриманих на дитину. Просить прийняти до уваги документи щодо утримання позивачем 2-х неповнолітніх дітей, один з яких народився у теперішній сім`ї. Просить також звернути увагу, що на даний момент дитина з матір`ю перебувають у зоні обстрілів - у м. Очаків і на прохання позивача відмовляються приїхати до м. Миколаїв. Просить суд розглянути можливість отримання опіки над дитиною поки мати не вирішить питання з покращенням здоров`я. Позивач проживає в орендованій квартирі та має все необхідне на утримання ще одної неповнолітньої дитини. Справу просив розглядати без його участі. 08 лютого 2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. 08.02.2023 надійшла заява відповідача про розгляд справи без її участі. 27.03.2023 надійшла заява відповідача про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 25.05.2021 року Заводським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ у справі № 487/3311/21 (номер провадження 2-н/487/799/21), яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину, з часу подання заяви і до досягнення сином повноліття. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки народився син від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] та він утримує дитину дружини від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Аналіз ст. 192 Сімейного кодексу України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Однак відповідно до постанови Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19, зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Також Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 715/2073/20. наголосив, що факт народження у платника аліментів дитини у іншому шлюбі без належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Тобто, окрім факту народження нової дитини, платник аліментів повинен також довести суду і надати відповідні докази на підтвердження того, що тепер його матеріальний стан погіршився. Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. До того ж, позивач сам зазначає суперечливі обставини: у позовній заяві посилається на неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, а у заяві від 08.02.2023 зазначає, що має все необхідне на утримання ще однієї неповнолітньої дитини. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (постанова Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19). Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 715/2073/20 зменшення розміру раніше стягнутих аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні інших дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Одночасно, судом встановлено погіршення стану здоров`я відповідача, що вимагає значних матеріальних витрат та впливає на матеріальне становище дитини (виписка з медичної карти від 22.09.2021, копія іммуногістохімічного дослідження, акт про надані медичні послуги та чеком про сплату, фіскальний чекам на медичні препарати). Також встановлено, що позивач працює в КНП «Миколаївський обласний центр онкології» МОР та з листопада 2021р. по січень 2022 р. ним сплачено аліменти у загальній сумі 7128,72 грн., отримано на руки 21031,94 грн. Згідно договору оренди житла від 17.04.2021 р., позивач з сім`єю проживає в орендованій квартирі, орендна плата становить 8000 грн. Однак доказів сплати орендної плати саме у такому розмірі позивачем не надано. Доводи позивача щодо утримання ним дитини дружини від попереднього шлюбу, суд не приймає до уваги, оскільки позивач не є його батьком або усиновлювачем, а тому відповідно до ст. 180 СК України не несе обов`язку щодо його утримання. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено наявності підстав для зменшення розміру аліментів. На думку суду, обставини, на які посилається позивач, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішеннями суду розміру аліментів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed