Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що 15.10.2010р. вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Великокардашинською сільською радою Голопристанського району Херсонської області. В шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося внаслідок непорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між ними припинені, позивач разом із дочкою проживають окремо від відповідача. Примирення та подальше подружнє життя, збереження шлюбу не можливе, тому позивач просить розірвати вказаний шлюб. Крім того, зазначає, що [PERSON] \~ добровільно відмовляється виконувати обов`язки щодо утримання дитини, вона в свою чергу, самостійно не спроможна утримувати доньку та забезпечити її усім необхідним. [PERSON] вказує про те, що відповідач є працездатною особою та спроможний утримувати свою дочку, інших осіб на утриманні у нього немає. В зв`язку з чим, [PERSON] , також просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., щомісяця. За ухвалою суду від 02.02.2023р. розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Сторонам були надіслані копії ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. Відповідачу судом був встановлений строк для подання відзиву на позов, що мав би відповідати ст. 178 ЦПК України, та доказів на підтвердження обставин, що обґрунтовують заперечення проти позову; можливість пред`явлення зустрічного позову. Крім того, роз`яснено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності з підтвердженням заявлених вимог, також не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження і ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, який був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі\~повторної неявки\~в судове\~засідання відповідача,\~повідомленого належним\~чином,\~суд вирішує\~справу на\~підставі наявних\~у ній\~даних чи\~доказів (постановляє\~заочне рішення). З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав. За розпорядженням Верховного Суду №52 від 26.09.2022р. «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Херсонської області», з 03 жовтня 2022р. визначено територіальну підсудність судових справ Голопристанського районного суду Херсонської області, Нижньосірогозького районного суду Херсонської області, Нововоронцовського районного суду Херсонської області, за Теплодарським міським судом Одеської області. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] 15.10.2010р. був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15.10.2010р. Великокардашинською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, актовий запис №8. У сторін за час шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області 18.08.2015р.). Малолітня дочка [PERSON] проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні (довідка від 15.09.2022р. №2602-7001506897 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи). Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося через непорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, різні погляди на життя. Шлюбні відносини подружжя припинені. Спору про розділ спільного майна на теперішній час немає. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу не можливе. Згідно ст.ст. 105, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Як зазначено у ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину становить\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку і\~може бути\~присуджений судом\~у разі\~достатності заробітку\~(доходу)\~платника аліментів. Суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі.\~Розмір аліментів,\~визначений судом\~або домовленістю\~між батьками\~у твердій\~грошовій сумі,\~щорічно підлягає\~індексації відповідно\~до закону,\~якщо платник\~і одержувач\~аліментів не\~домовилися про\~інше (ст. 184 СК України). Частина 1 ст.191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №\~2710-IX від 03.11.2022р. прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2023р. становить 2833 гривні. Визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. В зв`язку з наведеним, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо неї, виходячи зі встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини певного віку, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] народження, аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2833 грн. щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 04.01.2023р. і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] ; розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону, оскільки вимоги позивача в цій частині є законними та обґрунтованими, враховуючи, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач належної участі у вихованні та утриманні доньки не приймає. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє позивачу в задоволенні за недоведеністю. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. За ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення аліментів. Таким чином, враховуючи те, що позовні вимоги позивача, звільненого від сплати судового збору за подання відповідної позовної заяви, задоволені частково, суд стягує з відповідача 1073 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Outcome: partial