Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 13.05.2021 року він здійснюючи свої посадові обов`язки заступника директора ТОВ «СГТ Співдружність», перебував у полі на земельній ділянці кадастровий номер 742068600:02:000:0549, що обробляє товариство, поблизу с. Петрівка Ніжинського району Чернігівської області. Близько 13 години на вказану земельну ділянку прибув [PERSON] , який почав нецензурно висловлюватися та ображатийого. А саме говорив: «Ти долбойоб…, наркоман... прийшов тут і указуєш, що нам робити…наркоман…наркоман…». Крім того, [PERSON] весь час постійно смикав [PERSON] за одяг та руки намагаючись спровокувати бійку. Позивач зазначає, що почувши відносно себе недостовірну інформацію, він зазнав моральних страждань, які полягали у приниженні його честі, гідності та самооцінки, а тому звернувся до суду та просить визнати недостовірною інформацію, розповсюджену [PERSON] та стягнути з нього моральну шкоду в розмірі 10000 грн. У відзиві на позов представник відповідача, адвокат Данішевський А.В. зазначає, що в діях [PERSON] не має складу цивільного правопорушення, оскільки, відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам ЦПК України. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб булла поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника),яка сааме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право. Згідно з п.6 зазначеної вище Постанови Пленуму позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити (фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації. яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. При цьому звертає увагу на те, що відповідно до положень згаданої вище Постанови Пленуму при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення. наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність відповідних обставин, зокрема серед таких обставин визначено - поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб. Під поширенням інформації слід розуміти, зокрема, опублікування її у пресі, передавання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Повідомлення неправдивої інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам. Словесна перепалка, що відбулась між позивачем та відповідачем по справі, мала суто приватний характер, адже жодної особи в момент взаємного обміну образами на той момент в межах досяжності для звукового сприйняття не було. Законодавство та практика Верховного суду для притягнення особи до відповідальності за поширення недостовірної інформації вимагає, щоб факт поширення такої інформації взагалі мав місце як такий. Не кожне повідомлення інформації (достовірної чи недостовірної) може розглядатись як поширення. Дана позиція підтверджується судовою практикою, зокрема рішенням Верховного суду України від 17 травня 2018 року у справі №760/21645/15-ц. в якому суд прийшов вірного висновку що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням. Представник відповідача повторно звертає увагу на те, що повідомлення оспорюваної інформації в даному випадку було здійснене виключно в межах приватної дискусії лише між двома фізичними особами - [PERSON] та [PERSON] , без присутності жоднихі інших осіб. Зважаючи на те, що донесення вказаних висловів було адресовано лише особі, якої вона стосується, поширення оспорюваної інформації не мало місця. Наявні у матеріалах справи докази (включаючи наданий позивачем відеозапис) підтверджують те, що оспорювана інформація повідомлялась лише самому позивачеві і поряд в цей момент жодних інших осіб не було.. Крім того, у відзиві представник відповідача зазначає, що належних та допустимих доказів поширення недостовірної інформації [PERSON] стосовно [PERSON] до суду не подано, оскільки , зокрема , єдиним доказом, посилаючись на який, позивач намагається довести наявність порушення своїх прав, є короткий фрагмент відеозапису, на якому особа, схожа на [PERSON] висловлюється нецензурною лайкою до не встановленої особи. Також, звертає увагу на те, що даний відеозапис був здійснений всупереч волі відповідача, який не давав згоди на його здійснення. Реакція [PERSON] , записана на фрагменті відео є наслідком провокативних дій та висловів самого автора відео. Свідок щодо якого зазначає позивач є його підлеглим , тому до його показів необхідно ставитися критично. Отже, позивачем у позовній заяві не зазначено юридично значимих фактів, на основі яких він звернувся до суду та обґрунтовує заявлені вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, оскільки достатніх та допустимих доказів, що підтверджують факт поширення оспорюваної інформації відповідачем, позивачем не зазначено. Тому, на підставі викладеного представник відповідача просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. При цьому позивач зазначив, що це не вперше відповідач як стосовно нього, так і інших осіб допускає нецензурні висловлювання, які є образливими , принижують честь та гідність, а тому щоб в подальшому з боку відповідача не мала місце такаповедінка і поданий позов. Відповідач та\~його представник\~в судовому\~засіданні вимоги\~не визнали,\~просять відмовити\~в задоволенні\~позову з\~підстав,\~викладених в\~відзиві на\~позов,\~оскільки позивачем\~не доведено\~факту поширення\~неправдивої інформації\~стосовно нього\~іншим особам\~у будь-який\~спосіб.\~Мала місце\~словесна перепалка\~між позивачем\~та відповідачем,\~жодного доказу,\~що \~ дана\~інформація булла\~поширена третім\~особам до\~суду не\~надано.\~Фрагментарність доданного\~відеозапису не\~дає підстав\~для однозначного\~ствердження,\~що [PERSON] \~адресував ці\~образи саме\~в сторону\~ [PERSON] \~на відео\~чітко видно,\~що саме\~автор відео\~женеться і\~переслідує по\~полю з\~камерою відповідача,\~який намагається\~покинути місце\~дискусії.\~Також,\~звертає увагу\~ на\~ те,\~ що\~ даний\~ відеозапис\~був здійснений\~всупереч волі\~відповідача,\~ який\~ не\~ давав\~ згоди\~ на\~ його\~здійснення.\~Реакція [PERSON] ,\~записана на\~фрагменті відео є наслідком провокативних дій та висловів самого автора відео. Свідок [PERSON] був на час вказаний в позові підлеглим [PERSON] . В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 13.05.2021 року він приїхав разом з позивачем [PERSON] у поле поблизу с. Петрівка Ніжинського району Чернігівської області, яке обробляє ТОВ «Співдружність». На поле приїхав також [PERSON] , який почав нецензурно лаятися та ображати [PERSON] , який є заступником директора ТОВ «Співдружність», називав його «долбойобом та наркоманом», а також іншими нецензурними словами. [PERSON] почав знімати все на телефон, проте [PERSON] намагався вирвати телефон. Свідок знаходився біля [PERSON] і все чув і бачив. Інших осіб поруч не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює трактористом фермерського господарства СФГ «Добробут». 13.05.2023 року він бачив, що між [PERSON] та [PERSON] відбувалася якась словесна перепалка, але про що вони говорили не чув через гуркіт мотора та в зв`язку з віддаленістю відмісця перепалки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працю єводієм СФГ «Добробут». 13.05.2023 року він привіз на поле насіння. На полі між [PERSON] та [PERSON] відбувалася якась словесна перепалка, але що сааме він не чув і не міг чути, бо знаходився на іншій стороні поля , приблизно за метрів 400 від них. Поруч нього в машині знаходився охоронник ТОВ «Співдружність» [PERSON] . Також в судовому засіданні був переглянутий відеозапис, наданий позивачем. На відео видно, що по полю йде чоловік схожий на [PERSON] та без вказівки на конкретну особу зазначає «Ти долбойоб…, наркоман... прийшов тут і указує, що нам робити…наркоман…наркоман…». На відео ледь чутно що саме сказав [PERSON] , а тому автор відео йде за ним, щоб записати його слова. Крім [PERSON] на відео інших осіб не має. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 4 ст.32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ч. 1, 4, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 6, 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 N 1 при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. При цьому негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Пунктом 18 указаної Постанови роз`яснено, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Фрагментарність доданного відеозапису не дає підстав для однозначного ствердження, що [PERSON] адресував образи саме в сторону [PERSON] , оскільки в фразі «Ти долбойоб…, наркоман... прийшов тут і указує, що нам робити…наркоман…наркоман…» відсутнє звернення до конкретної особи. Крім того невідомі час та дата відеозйомки. Свідки [PERSON] , [PERSON] та позивач [PERSON] наддали різні покази щодо місця перебування кожного з них, тому суд критично підходить до їх показів щодо даного факту, а отже і підтвердження факту перебування свідка [PERSON] в межах досяжності для звукового сприйняття словесної перепалки між сторонами. Суду не надано належних та допустимих доказів поширення відповідачем неправдивої інформації, яка принижує честь та гідність позивача, а отже ним не доведено також що діями відповідача заподіяна моральна шкода, тому в позові необхідно відмовити. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed