Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] , (далі - позивачі), в особі представника, адвоката Богданчук О.В., звернулись до суду з позовом до Бишівської сільської ради (далі - відповідач), в якому вказали, що [INFO] померла їх мати, [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, за вказаною вище адресою, а також на частину права на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Позивачі спадщину після смерті матері [PERSON] прийняли, оскільки на час відкриття спадщини були зареєстровані та проживали разом із спадкодавицею за однією адресою. Проте, при зверненні до приватного нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, отримали відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на загадане вище майно. Зокрема Свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) було загублене, про що було зроблено відповідне оголошення у газеті «Макарівські вісті» №37 від 30.12.2022 року. Враховуючи викладене, позивачі, посилаючись на ст. ст. 1216, 1218, 1268 ЦК України, ст. 125 ЗК України, просили суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] : 1) право власності в рівних частках, тобто по за кожною, на житловий будинок під літерою А, загальна площа 98,7 кв.м., житлова площа 56,3 кв.м., з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд: прибудова - а; ганок - а1; сарай Б; сарай - В; погріб Г; вбиральня Д; літній душ Ж; гараж - З; колодязь питний - №1; яма вигрібна - №2; ворота з хвірткою №3; огорожа - №4; розташований за адресою: [ADDRESS] ; 2) по 1/8 частці за кожною права на земельну частку (пай), розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок», місцезнаходження якого: Гружчанська сільська рада Макарівського району Київської області, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ №0183461, виданого Макарівською районною державною адміністрацією Київської області 24.06.1997 року на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 06.06.1997 року за №186 та зареєстровано 02.07.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0461, належна спадкодавці на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.09.2019 року, виданого державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-1339. Також позивачі просили судові витрати покласти на них. Ухвалою суду від 19.01.2023 року позов [PERSON] та [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.02.2023 року. Ухвалою суду від 16.02.2023 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 24.03.2023 року. В судове засідання 24.03.2023 року позивачі не прибули, в позовній заяві просили слухати справу за їх відсутності (а.с.4). Від відповідача надійшло клопотання про слухання справи за відсутності його представника, а рішення прийняти на підставі наявних у справі матеріалів (а.с.60). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.09.2020 року (а.с.12) та довідкою №249 від 21.12.2022 року Бишівської сільської ради (а.с.29). Позивачі у справі, [PERSON] та [PERSON] , є доньками померлої [PERSON] , що підтверджується наступними документами, копії яких містяться в матеріалах справи: свідоцтвами про народження позивачів серії [NUMBER] від 13.05.1988 року (а.с.15) та серії [NUMBER] від 20.04.1993 року (а.с.16), де їх матір`ю вказана [PERSON] ; свідоцтвами про шлюб серії [NUMBER] від 08.10.2011 року (а.с.17) та серії [NUMBER] від 26.12.2015 року (а.с.18), звідки вбачається зміна прізвища позивачів з « [PERSON] » на « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно. Син [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03.06.1985 року, а.с.14), помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.12.2022 року (а.с.13). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №71028445 від 26.12.2022 року інформація щодо наявності посвідченого заповіту від імені [PERSON] , [INFO] , відсутня (а.с.24-25). Згідно Витягу\~з реєстру\~(спадкові\~справи та\~видані на\~їх підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину) №71028498 від 26.12.2022 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.23). Таким чином, інших спадкоємців, окрім позивачів, які належать до спадкоємців першої черги за законом, щодо спадкового майна ні за законом/заповітом судом не встановлено, що також підтверджується довідкою №249 від 21.12.2022 року Бишівської сільської ради (а.с.29), звідки вбачається, що на день своєї смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] ; разом з нею на день смерті проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , - донька; [PERSON] , [INFO] , - донька. Тож, позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, спадщину після смерті матері [PERSON] прийняли у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживали разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини за однією адресою. Проте, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Корнієвська Н.В. своєю постановою №02-53/1 від 26.12.2022 року відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , на житловий будинок, що в [ADDRESS] , та на частину права на земельну частку (пай), розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок» у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказане майно (а.с.41). Те, що померла [PERSON] мала право на частину права на земельну частку (пай), розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом за №1-1345 та за №1-1343, виданих державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Омельчук К.А., на ім`я [PERSON] та [PERSON] , з яких вбачається, що спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його: дружина [PERSON] , [INFO] , - на (одну четверту) частку; син - [PERSON] , [INFO] , - на (одну четверту) частку; дочка [PERSON] , [INFO] , - на (одну четверту) частку; дочка [PERSON] , [INFO] , - на (одну четверту) частку. Спадщина, на яку в указаних частках видано свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай), розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок», місцезнаходження якого: Гружчанська сільська рада Макарівського району Київської області, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ №0183461, виданого Макарівською районною державною адміністрацією Київської області 24.06.1997 року на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 06.06.1997 року за №186 та зареєстровано 02.07.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0461 (а.с.20, 21). На ім`я [PERSON] державним нотаріусом Омельчук К.А. було видано аналогічне Свідоцтво про право на спадщину за законом за №1-1339 (а.с.19), проте, його оригінал був загублений, про що було зроблено відповідне оголошення у газеті «Макарівські вісті» №37 від 30.12.2022 року (а.с.42). Відповідно до вимог ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи наведе, позивачі як спадкоємці першої черги за законом мають право на рівні частки спадкового майна, яке складається із частки права на згадану вище земельну частку (пай), тобто по 1/8 частці за кожним (:2=1/8). Те,\~що домоволодіння\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~належало померлій\~ [INFO] [PERSON] ,\~підтверджується Випискою\~з погосподарської\~книги №250,\~виданої Бишівською\~сільською радою\~21.12.2022\~року,\~з якої\~вбачається,\~що відповідно архівних даних з погосподарської книги Гружчанської сільської ради Фастівського (перейменованого з Макарівського) району, Київської області, № 8, номер об`єкта 01-0717-1 на 2021-2025 роки, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , є [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.34). Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок за вказаною вище адресою, до складу домоволодіння входить: (А) житловий будинок 1986 року побудови під літерою А, загальна площа 98,7 кв.м., житлова площа 56,3 кв.м., з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд: прибудова - а; ганок - а1; сарай Б; сарай - В; погріб Г; вбиральня Д; літній душ Ж; гараж - З; колодязь питний - №1; яма вигрібна - №2; ворота з хвірткою №3; огорожа - №4; (а.с.30-33). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Статтею 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2018 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Відповідно ж до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подається, зокрема виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом майна померлої [INFO] [PERSON] , спадщину прийняли, інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшли право на частину на земельну частку (пай) та право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, щодо яких нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину. За клопотанням позивачів судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивачів. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved