Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . На засіданні з питань прав дитини 25.10.2022 року було розглянуто матеріали щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав відносно [PERSON] . Зазначила, що за результатами розгляду вищевказаного питання встановлено, що за результатами огляду умов проживання сім`ї, такі є незадовільними, у житловому будинку відсутні електропостачання, дрова для опалення, будинок в антисанітарному та занедбаному стані, а мати дитини проживає окремо та зловживає спиртними напоями, стан здоров`я дитини незадовільний. На даний час дитина перебуває в притулку для дітей ССД Закарпатської ОДА. Вважає, що мати вихованням дитини не займається, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує дитині належного догляду, необхідним харчуванням, медичним доглядом. Тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та стягувати з неї на користь Закарпатського центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Свалява аліменти на утримання [PERSON] в розмірі всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Від представника ООП Полянської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні (а.с. 74). Від представника третьої особи - Закарпатського центру соціально- психологічної реабілітації дітей надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечила (а.с. 75). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про розгляд справи неодноразово повідомлялася (а.с. 53, 61, 65, 67, 71). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Згідно\~статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За ст. 8 ЗУ Про охорону дитинства, батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 3 та чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною у обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке розлучення може бути необхідним, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №00021838454 від 10.01.2019 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.05.2014 року, батьками [PERSON] , [INFO] є батько [PERSON] та мати [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 15, 42). Згідно повідомлення ССД Полянської сільської ради від 25.10.2022 року № 275/01-13, за клопотанням служби від 29.08.2022 року, [PERSON] поміщено до Притулку для дітей ССД Закарпатської ОДА. За час перебування дитини в даному закладі мати долею хлопчика не цікавиться, співпрацювати з соціальними службами відмовляється, продовжує вести асоціальний спосіб життя (а.с. 16-18). Як убачається з Акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 17.05.2021 року, за адресою [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , залишений без батьківського піклування, мати хлопчика залишила його на далеких родичів, майже на 6 днів не забирає сина, а місце її знаходження невідоме (а.с. 19). Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 13.08.2021 року, за адресою [ADDRESS] , зі слів дідуся дитини, його мати перебуває на заробітках, щоб покращити умови проживання дитини (а.с. 20). Відповідно до Актів обстеження умов проживання від 13.12.2021 року, 15.02.2022 року та 14.06.2022 року, за адресою [ADDRESS] в будинку було тепло, в холодильнику наявні продукти харчування. Однак, 15.02.2022 року та 14.06.2022 року, встановлено, що [PERSON] ніде не працює, з нею проведено профілактичну бесіду, щодо належного догляду за сином, рекомендовано влаштуватися на роботу, закупити дрова, звернутися до лікаря щодо сина, купити продукти харчування та засоби гігієни, прибрати та зробити ремонт в будинку, також вона попереджена про відповідальність за неналежне виховання дитини (а.с. 21-23). Як убачається з Актів обстеження умов проживання від 29.08.2022 року та 30.08.2022 року, [PERSON] залишила сина [PERSON] одного вдома з 27.08.2022 року, без продуктів харчування та засобів гігієни, а сама проживає за іншою адресою, і комісією вирішено питання щодо поміщення дитини до притулку для дітей, про що відповідачка була повідомлена 30.08.2022 (а.с. 24-25). Згідно заяв та пояснень [PERSON] , вона неодноразово залишала сина [PERSON] одного вдома, ніде не працює, з нею проводилися профілактичні бесіди, та рекомендовано влаштуватися на роботу та придбати продукти харчування, засоби гігієни та прибрати в будинку. 26.05.2021 року повідомила, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння, і зі злів брата, її син перебував у нього вдома, а 30.08.2022 року їй повідомлено, що [PERSON] перебуває у притулку (а.с. 26-31). Відповідно до пояснень [PERSON] , брата відповідачки, остання проживає у співмешканця в с. Поляна, залишає сина вдома самого без продуктів харчування та засобів гігієни. Тетяна веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, ніде не працює, вихованням сина не займається та не піклується про нього (а.с. 31). Згідно висновку сімейного лікаря від 29.08.2022 року, [PERSON] , [INFO] , проживає в незадовільних умовах, стан дитини незадовільний, вага не відповідає віку, хлопчик неохайний, мама з дитиною до лікарів не звертається (а.с. 32). Як убачається з акту проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] , такий визначено як небезпечний (33-36). Відповідно до характеристики наданої Плосківським ліцеєм від 29.08.2022 року, Мама хлопчика не систематично забезпечує його залежно від потреб (а.с. 37). Згідно Наказів №41 від 17.05.2021 року та № 30 від 29.08.2022 року, [PERSON] , [INFO] взято на облік як такого, що опинився у складних життєвих обставинах через невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків (а.с. 38-39). Як убачається з повідомлень від 06.09.2022 року № 188/01-15 та від 05.10.2022 року № 255/01-15, відповідачка повідомлялася про дату розгляду питання про позбавлення її батьківських прав щодо сина (а.с. 40-41). Відповідно до пояснень сусідів відповідачки, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від 21.09.2022 року, [PERSON] часто залишає сина [PERSON] одного вдома, без догляду їжі та будь-яких засобів гігієни, проживає з співмешканцем в «Сонячне Закарпаття», зловживає спиртним. Мати дитини не цікавиться станом хлопчика, не займається його доглядом, дитина брудна та голодна (а.с. 44-49). За приписами ст. 164 СК України\~батьки, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Правовою підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав є висновок Полянської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-10). Обгрунтовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що оскільки відповідачка не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує їй належного догляду, ухиляється від виховання, тобто свідомо нехтує своїми обов`язками, необхідно позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Щодо стягнення аліментів суд дійшов наступного висновку. За ст. 150 СК України - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовим змістом вказаної норми закону, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком є особистим, індивідуальним, а не солідарним. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За ст. 8 ЗУ Про охорону дитинства, батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 3 та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7-8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Зважаючи на вищевикладене, виходячи з принципів розумності та справедливості аліменти необхідно встановити в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь Закарпатського центру соціально- психологічної реабілітації дітей на утримання [PERSON] , [INFO] щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

Outcome: approved