Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на її користь з відповідача аліменти щомісячно в розмірі частини від всіх видів його доходу з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання 30.06.2025 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з 09.09.2022 року є студенткою 1 курсу денної форми навчання Борзнянського аграрного фахового коледжу за спеціальністю «Агрономія», спеціалізація «Організація і технологія ведення фермерського господарства»; термін навчання з 09.09.2022 року по 30.06.2025 року. Після досягнення повноліття вона продовжує навчання, власних доходів не має, перебуває на повному утриманні своєї матері, але цих коштів не вистачає й вона потребує фінансової допомоги, тоді як батько [PERSON] також спроможний і повинен підтримувати її матеріально, але добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач в судове засідання не викликався, оскільки розгляд справи проводиться без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений законом строк відзиву на позов не подав, із жодними заявами до суду не звертався. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] (відповідач по справі) та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Борзнянського районного управління юстиції, актовий запис № 108, шлюб між батьками розірвано. [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] , й після досягнення повноліття продовжує навчатися на 1 курсі денної форми навчання Борзнянського аграрного фахового коледжу за спеціальністю «Агрономія», спеціалізація «Організація і технологія ведення фермерського господарства»; термін навчання з 09.09.2022 року по 30.06.2025 року. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14. Разом з цим необхідно пам`ятати, що за змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки під час навчання, суд вважає, що аліменти можуть бути стягнуті в розмірі частини від всіх видів його доходу. Позивачкою доведено, що вона є дочкою відповідача, яка набула повноліття та не досягла віку 23 років, вона продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням. Таким чином суд приходить до переконання, що, оскільки утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, є обов`язком батьків, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча може її надавати, стягнення аліментів є обґрунтованим. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтв про народження, про розлучення, довідки про реєстрацію місця проживання особи, договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти № 166 від 6.09.2022 року та довідкою Борзнянського аграрного фахового коледжу № 33 від 21.02.2023 року. З врахуванням наданих сторонами доказів, з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі частини від всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня подачі даної позовної заяви і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку за умов продовження навчання, що, на думку суду, є достатнім для забезпечення рівня життя повнолітньої дочки, виходячи з засад розумності та справедливості. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом приписів ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. У даній конкретній справі, аліменти з відповідача на користь позивачки слід стягувати з дня пред`явлення позову до суду - 22 лютого 2023 року і до припинення навчання, але не пізніше 30 червня 2025 року (закінчення терміну навчання згідно довідки навчального закладу). Крім того, у даній справі суд ураховує висновки Верховного Суду, а саме те, що законодавець визначив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, тобто на весь період навчання, який охоплює час від вступу до закінчення навчання чи відрахування з навчання. Таким чином, відповідач не звільняється від обов`язку сплачувати аліменти під час перебування дитини на канікулах (постанова Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 346/103/17). Крім того, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, не залежить від форми навчання (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц). Після продовження навчання по закінченню попереднього освітнього закладу й до досягнення 23-річного віку позивачка не позбавлена можливості знову звернутися до суду з аналогічним позовом. Зважаючи на звільнення позивачки від сплати судового збору при подачі позовної заяви в даній категорії справ (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1076,60 грн судового збору. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved