Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Кравченко В.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу заявнику, [PERSON] , що заповіт складений 11 листопада 1994 року [PERSON] , [INFO] , посвідчений державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Радченко С.Ф., за реєстровий №l-5428, на ім`я [PERSON] в дійсності було складено на ім`я та на користь [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , матір заявника по справі, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого 16 грудня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №4438. За свого життя, [PERSON] склала заповіт, у відповідності до якого, усе своє майно та усе те, що буде їй належати за життя та на що вона матиме право, остання заповіла своїй дочці, заявнику по справі - [PERSON] , який було посвідчено 11 листопада 1994 року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори за реєстровим №1-5428. Так, спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець за заповітом та законом першої черги прийняла її дочка, заявник по справі - [PERSON] , яка своєчасно звернулася до Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Красногора О.В., в якого і була заведена спадкова справі №l32/2022, а також інший спадкоємець за законом першої черги по праву представлення, племінниця заявника - [PERSON] . Проте, під час звернення заявника до Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Красногора О.В. з приводу оформлення своїх спадкових прав, як спадкоємцем за заповітом, після смерті матері - [PERSON] їй було роз`яснено про неможливість такого оформлення, оскільки наданий нотаріусу заповіт має описку, а саме прізвище спадкоємця у заповіті зазначене як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Пояснює, що вказані розбіжності, а саме невідповідність написання по прізвища заявника у заповіті « [PERSON] » - « [PERSON] », виникли, скоріш за все, внаслідок помилкової інтерпретації і перекладів його прізвища з російської мови на українську уповноваженими посадовими особами під час оформлення та видачі відповідних документів (заповіту), а також, можливо, у зв`язку з тим, що заповіт складався в 1994 році державним нотаріусом зі слів заповідача - [PERSON] та унеможливлюють подальше оформлення заявником своїх спадкових прав після смерті матері, в зв`язку з чим він вимушений звернутися із даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу до Новозаводського районного суду міста Чернігова за своїм фактичним та зареєстрованим у встановленому Законом порядку місцем проживання. Так, факт належності складеного [PERSON] заповіту від 11 листопада 1994 року саме [PERSON] , окрім викладених обставин та доказів підтверджується також наступним: паспортними даними заявника, з яких вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в місті Чернігів; наявним у заявника оригіналом складеного [PERSON] заповіту, який 11 листопада 1994 року було посвідчено державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори. Свідоцтвом про народження заявника, з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в місті Чернігові, а її батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] ; довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції №832 від 04 квітня 2008 року, з якої вбачається, що 23 листопада 1991 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 2802. 19 березня 2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано; договором дарування квартири, посвідченого 19 липня 2002 року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори, з якого вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] , однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , котра і увійшла до складу спадщини після смерті спадкодавця. Вважає, що вказані докази повністю узгоджуються між собою та достеменно підтверджують факт належності складеного [PERSON] заповіту, саме [PERSON] . Встановлення факту необхідно заявнику з метою реалізації свого права на спадкування. Від представника заявника до суду надійшла заява про проведення розгляду справи у її відсутність. Додатково зазначив, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Друга чернігівська державна нотаріальна контора надіслала заява, в якій просить провести розгляд справи без участі представника та покладається на розсуд суду. Інші заінтересованні особи у судове засідання не з`явивились. Про час та місце його проведення повідомлялись у встановленому порядку. Жодних клопотань чи заяв від них до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні досліджено: копію паспорту громадянина України [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] та копію ідентифікаційного коду (а.с. 11-12); копію свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 13); копію заповіту [PERSON] від 11.11.1994 року (а.с.14); копію інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №69520588 від 20.07.2022 року (а.с.15); копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.16); копія довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції №892 від 04.04.2008 (а.с.17); копію договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2590 від 19.07.2002(а.с.18); копію технічного паспорту на квартиру (а.с.19-20). Факти що мають юридичний характер - це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З огляду на представлені документи, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа, яке має юридичне значення, оскільки необхідно заявнику для можливості реалізувати своє право на спадкування. Даний факт, за встановленням якого звертається заявник, має юридичне значення, оскільки перешкоджає заявнику в повній мірі реалізувати своє право на спадкування. Даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо, а отже вимоги заявника слід задовольнити.

Outcome: approved