Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

заявник [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою та просить суд встановити факт постійного його проживання\~ разом\~з матір`ю, яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини\~за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на\~відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. В обґрунтування вимог зазначено, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина, заповіт нею не складався. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини він отримав відмову нотаріуса від 15 листопада 2022 року у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку прийняття спадщини, та у зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім нього інші спадкоємці відсутні. Однак, у зв`язку з похилим віком матері, заявник у березні 2020 року переїхав до неї за адресою постійного місця проживання: [ADDRESS] , та доглядав за нею до моменту смерті. У зв`язку з тим, що сплив встановлений законом строк з дня відкриття спадщини, він не може оформити право на спадкове майно, тому з метою захисту спадкових прав, просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 13 лютого 2023 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження. В судове засідання учасники процесу не з`явилися. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає. Заінтересована особа - Виконавчий комітет Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, заперечень проти заявлених вимог не надала. Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних мотивів. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2\~ст.\~315\~ЦПК\~України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено судом, відповідно до свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11 копії свідоцтва). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до Акту про проживання від 26 листопада 2022 року, складеного мешканцями смт. Христофоріва Криворізького району Дніпропетровської області та засвідченого головою с/ради, [PERSON] , 1968 року народження, проживав разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з березня 2020 року по день її смерті [INFO] (а.с.11- Акт). 15 листопада 2022 року [PERSON] , звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 листопада 2022 року, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки він пропустив встановлений законом шестимісячний строк прийняття спадщини після смерті матері, та у зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 14 копія постанови). Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року (далі Постанова № 7), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Постанови № 7, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Пунктом 23 Постанови № 7 роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON] . Таким чином, оскільки заявник, як спадкоємцець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні (а саме з березня 2020 року) та протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважаються такими, що прийняв спадщину. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved