Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2022 року по справі № 202/380/22 позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди\~задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн., судовий збір у сумі 248 (двісті сорок вісім) грн. 10 коп. Рішення набрало законної сили 02.06.2022 року. Додатковим рішенням\~Індустріального районного\~суду м.\~Дніпропетровська від\~10.05.2022\~року по\~справі №\~202/380/22,\~яке набрало\~законної сили 10.06.2022, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у сумі 45 (сорок п`ять) грн. 50 коп. 28.06.2022\~року Індустріальний\~районний суд\~м.\~Дніпропетровська видав\~ [PERSON] \~два виконавчі\~листи і\~29.06.2022\~року ним до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подана заява про примусове виконання рішення, до якої був долучений оригінал виконавчого листа про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень. 07.07.2022 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пащенко Юлією Андріївною винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 69360919 (ідентифікатор доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження: 337ВАА6737ЕА). 07.07.2022 року Міністерство внутрішніх справ України надало відповідь на запит державного виконавця щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, в якій зазначено про те, що за боржником [PERSON] ( [INFO] ) зареєстровано транспортний засіб - Марка ТЗ: ВАЗ; Модель ТЗ: 21154; Категорія ТЗ: ЛЕГКОВИЙ; Рік виробництва ТЗ: 2007; VIN: [NUMBER] ; Номер кузова: [NUMBER] ; Номерний знак: [NUMBER] ; Колір ТЗ: СИНІЙ; РНОКПП: [NUMBER] ; Назва боржника: [PERSON] ; Серія/номер паспорта: [NUMBER] . 08.07.2022\~року державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника (вищезазначеного транспортного засобу). У зв`язку з виконанням боржником у повному обсязі вимог виконавчого документа, державним виконавцем 12.07.2022 року була винесена постанова про припинення розшуку майна боржника (транспортного засобу), яке було оголошено в розшук згідно постанови від 08.07.2022 року. 12.07.2022 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Крім того, 02.05.2022 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з цивільним позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 25\~000 гривень. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2022 року по справі № 202/1736/22 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 28.06.2022 року у вищенаведеній справі [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, а 11.07.2022 року у вищенаведеній справі [PERSON] подав до суду письмові пояснення, а також клопотання про розгляд справи без його участі. Отже, суд приходить до висновку, що 28.06.2022 [PERSON] достеменно знав про розгляд судом позову [PERSON] про стягнення з нього 25\~000 грн. моральної шкоди. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2022 року по справі № 202/1736/22 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди\~задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 14 000 грн. та судовий збір у сумі 496,20 грн., а також витрати пов`язані із розглядом справи у сумі 25,99 грн. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.01.2023 року по справі № 202/1736/22 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2022 року залишено без змін. Також судом встановлено, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2022 року по справі № 202/2039/22 відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10\~000 грн. 00 коп. 28.06.2022 року у вищенаведеній справі [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, а 11.07.2022 року письмові пояснення, а також клопотання про розгляд справи без його участі. Отже, суд приходить до висновку, що 28.06.2022 [PERSON] достеменно знав про розгляд судом позову [PERSON] про стягнення з нього 100\~000 грн. моральної шкоди. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2022 року по справі № 202/2039/22, яке набрало сили 03.10.2022, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 8 000 грн., судовий збір у сумі 793,92 грн. та витрати пов`язані із розглядом справи у сумі 25,99 грн. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2022 року по справі № 202/2039/22 набрало законної сили 03.10.2022 року. 13.10.2022 року [PERSON] до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подана заява про примусове виконання рішення, до якої був долучений оригінал виконавчого листа. 13.10.2022 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кірсановим Сергієм Івановичем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 70078852 (ідентифікатор доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження: 60827А473Е29) і того ж дня винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанова про стягнення виконавчого збору. 20.10.2022 року державним виконавцем була винесена постанова про розшук майна боржника (ВАЗ Модель ТЗ: 21154 Категорія ТЗ: ЛЕГКОВИЙ Рік виробництва ТЗ: 2007 VIN: [NUMBER] Номер кузова: [NUMBER] Номерний знак: [NUMBER] Колір ТЗ: СИНІЙ РНОКПП/ЄДРПОУ: 2429312751 Назва боржника: [PERSON] Серія/номер паспорта: [NUMBER] ). 29.10.2022 року від Міністерства внутрішніх справ України надійшла відповідь на запит державного виконавця щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, в якій зазначено про те, що в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби. 10.11.2022 року державним виконавцем винесена постанова про припинення розшуку майна боржника (транспортного засобу), яке було оголошено в розшук постановою від 20.10.2022 року. 15.11.2022 року державний виконавець направив на адресу Головного сервісного центру МВС та Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області вимоги, в яких просив повідомити коли та на кого був перереєстрований транспортний засіб (ВАЗ Модель ТЗ: [NUMBER] Категорія ТЗ: ЛЕГКОВИЙ Рік виробництва ТЗ: 2007 VIN: [NUMBER] Номер кузова: [NUMBER] Номерний знак: [NUMBER] Колір ТЗ: СИНІЙ), що належав боржнику [PERSON] , а також просив надати копії документів на підставі яких була здійснена перереєстрація вищевказаного транспортного засобу. 06.12.2022 року з метою виявлення майна боржника, державний виконавець намагався потрапити до зареєстрованого місця проживання боржника ( [ADDRESS] ), однак боржник був відсутній. У зв`язку з чим, державний виконавець склав відповідний акт. 06.12.2022 року з метою виявлення майна боржника, державний виконавець вийшов за адресою фактичного місця проживання боржника ( [ADDRESS] ). Державним виконавцем було встановлено, що боржник знаходиться за даною адресою. Державний виконавець склав відповідний акт. Однак, боржник повідомив виконавця про те, що за даною адресою відсутнє його майно. 13.12.2022 року [PERSON] з`явився до державного виконавця та подав письмову заяву, в якій зазначив про те, що не може виплатити грошові кошти оскільки не працює та у зв`язку з військовим станом. 13.12.2022 року державним виконавцем була винесені постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 1\~700 гривень та у розмірі 3\~400 гривень. 20.12.2022 року з метою виявлення майна боржника, державний виконавець знову вийшов за адресою зареєстрованого місця проживання боржника ( [ADDRESS] ). Однак за даною адресою було відсутнє мано на яке може бути звернено стягнення. У зв`язку з чим, державний виконавець склав відповідний акт. 22.12.2022 року [PERSON] подав державному виконавцю декларацію про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність. З декларації вбачається, що єдиним майном боржника є частина квартири за адресою: [ADDRESS] . Станом 20.03.2023 рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2022 року по справі № 202/2039/22 не виконане. Між тим, з копії договору купівлі-продажу №1249/2022/3277286 від 16.07.2022 судом встановлено, що [PERSON] продав, а [PERSON] купила за 74\~380 грн. 00 коп. транспортний засіб (Марка ТЗ: ВАЗ; Модель ТЗ: 21154; Категорія ТЗ: ЛЕГКОВИЙ; Рік виробництва ТЗ: 2007; VIN: [NUMBER] ; Номер кузова: [NUMBER] ; Номерний знак: [NUMBER] ; Колір ТЗ: СИНІЙ). Відповідно до вимог ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до вимог ст. 655 цього Кодексу за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. За змістом ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до вимог ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Для визнання правочину фіктивним суд повинен встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників: свідомий намір невиконання зобов`язань договору, приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. Як встановлено судом, 16.07.2022, відповідач [PERSON] , відчужуючи належний йому на праві власності автомобіль своїй колишній дружині, відповідачу у справі [PERSON] , був обізнаний про ініційовані проти нього позивачем [PERSON] судові процеси у цивільних справах про стягнення моральної шкоди, і таким чином, міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку стягнення з нього моральної шкоди. Слід зазначити, що правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тому дії особи, що вчинені без наміру створити будь-які юридичні наслідки, не призводять до правочинів. Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють його лише для вигляду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину учасники мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Причому справжні їх цілі можуть бути протизаконними (наприклад, укладення громадянином договору зі своїм родичем з метою приховання цього майна від накладення на нього арешту і реалізації в рахунок виконання зобов`язань). В судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначила суду, що після укладення вказаного договору купівлі-продажу автомобілю вона ним не користується, так як не має посвідчення водія, грошові кошти [PERSON] не передавала. Як пояснив відповідач [PERSON] автомобілем користується його син [PERSON] . Доводи відповідачів про те, що метою укладення Договору купівлі-продажу було вирішення питання щодо поділу майна подружжя, суд вважає необґрунтованими та не підтверджені ніякими доказами. Крім того, суд критично ставиться до доводів позивача [PERSON] про те, що він вирішив продати транспортний засіб колишній дружині через погіршення зору, так як відповідно до довідки МСЕК №192001 йому встановлена група інвалідності 05.12.2022, що майже на шість місяців пізніше укладення оспорюваного договору. Відповідачами суду не надано доказів, що під час укладення спірного договору їхня внутрішня воля відповідала зовнішньому її прояву, та що сторони договорів передбачали реальне настання правових наслідків, обумовлених спірним правочином. Відповідачі у справі не довели суду, що їхні дії, як сторін договору купівлі-продажу, не направлені були на фіктивний перехід права власності на рухоме майно, як до пов`язаних осіб (колишнє подружжя), з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за рахунок відповідача [PERSON] рішення суду про стягнення грошових коштів. Приписами ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд, з`ясувавши дійсні обставини та аналізуючи зібрані в справі докази, дійшов висновку, що договір купівлі-продажу транспортного засобу (ВАЗ 21154, д/н [NUMBER] ) №1249/2022/3277286 укладений 16 липня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] , підлягає визнанню недійсним, а позовні вимоги позивача слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 488 грн. 60 коп., що підтверджується квитанціями, а також він поніс витрати, пов`язані із розглядом справи у розмірі 340 грн. 88 коп. (п.4 ч.2 ст.133 ЦПК України), а відтак, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідачів на користь позивача пропорційно підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~488 грн. 60 коп. та витрати, пов`язані із розглядом справи у сумі 340 грн. 88 коп.

Outcome: approved