overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів - [PERSON] , [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок та земельні ділянки, які належали її батьку [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідачі надали заяву, згідно яких просять слухати справу без їх участі, заперечень не надали. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивачки, якому на праві власності належали: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] ; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га, яка знаходиться по [ADDRESS] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ТР №002309 виданого Млиновецькою сільською радою 05.11.2001 року; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,6000 га, яка знаходиться в с.Млинівці Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ТР № 002309, виданого Млиновецькою сільською радою 05.11.2001 року. На випадок смерті [PERSON] розпорядився належним йому майном, склавши 14 жовтня 2013 року заповіт, згідно якого заповів вказане майно своїм донькам [PERSON] ьа [PERSON] .. Позивачка звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Інші спадкоємці - дружина спадкодавця [PERSON] та дочка спадкодавця [PERSON] претензій на частку у вказаному майні не мають, що засвідчують їх заяви. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок та земельні ділянки, які належали її матері [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без його участі, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивачки, якій на праві власності належали: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] ; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га (кадастровий номер 6122685100:02:001:0553), яка знаходиться по [ADDRESS] ; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3200 га (кадастровий номер 6122685100:02:001:0554), яка знаходиться в с.Курівці Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1540 га (кадастровий номер 6122685100:02:001:0588), яка знаходиться в с.Курівці Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7323 га (кадастровий номер 6122685100:01:001:1078), яка знаходиться на території Курівецької сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3071 га (кадастровий номер 6122685100:01:001:1079), яка знаходиться на території Курівецької сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 04 липня 2018 року заповіт, згідно якого заповіла вказане майно позивачці. Позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Інший спадкоємець - брат позивачки [PERSON] , відповідач у справі, претензій на спадок не має про що надав письмову заяву. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

позивач [PERSON] , в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Зборівської міської ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за її малолітнім сином, в порядку спадкування за законом, право власності на частину житлового будинку, який належав батьку дитини - [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що дитина є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - чоловік позивачки та батько малолітнього [PERSON] , якому на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] . Малолітній [PERSON] прийняв спадщину в силу ч.4 ст.1268 ЦК України, в свою чергу позивачка відмовилася від спадщини в користь сина. Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на дитину, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що малолітній син спадкодавця є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, інші особи претензій на спадок не мають, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - [PERSON] з вимогами про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позивачка позовні вимоги підтримує, просить стягнути з відповідача аліменти на сина [PERSON] - [INFO] в розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, відзиву чи будь - яких клопотань не надав. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що 15 липня 2008 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано Залозецькою селищною радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 10. Сімейні відносини із відповідачем не склалися, тому згідно рішення Зборівського районного суду Тернопільської області шлюб розірвано 11 вересня 2017 року. В спільному шлюбі в сторін народився син [PERSON] - [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), який проживає з матір`ю. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи, що відповідач є працездатною особою і зобов`язаний утримувати свою дитину з нього слід стягувати аліменти. Таким чином позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Відповідно до частини 6 статті 259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. При розгляді справи суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ч. 6 ст. 259 ЦПК України відкласти складення повного тексту рішення, проголосивши вступну та резолютивну частини судового рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона наказом міського дитячого дошкільного об`єднання від 01.07.2016 року №52к/тр, з 04.07.2016 року була прийнята до Комунального закладу дошкільної освіти комбінованого типу № 2 «Кульбабка» Марганецької міської ради на посаду вихователя. 15.12.2022 року наказом КЗДОКТ №2 від 14.12.2022 № 96-к/тр її було звільнено з займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату та чисельності працівників. Вважає звільнення незаконним, таким що не відповідає вимогам чинного законодавства з наступних підстав. 06.10.2022 року виконавчим комітетом Марганецької міської ради прийнято рішення 293 «Про внесення змін до штатних розписів закладів освіти територіальної громади». Відповідно до цього розпорядчого документу «з метою оптимізації діяльності та доцільності утримання закладів освіти, раціонального та ефективного використання наявних ресурсів, забезпечення стійкого функціонування об`єктів освіти в умовах воєнного стану та рівного доступу до якісної освіти» до штатних розписів закладів освіти м.Марганця з 15.12.2022 вносяться зміни, а управління освіти Марганецької міської ради зобов`язують провести по підпорядкованих закладах освіти заходи з вивільнення у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Передумовою для проведення заходів зі зменшення штатної чисельності та штату працюючих повинні бути зміни в організації праці, тобто проведення процедур ліквідації, реорганізації (злиття, приєднання, поділу тощо). На теперішній час цього не відбувається: у закладі збереженні контингент здобувачів освіти і мережа груп, штатна чисельність була приведена у відповідність до вимог типових штатних нормативів закладів освіти, проведена тарифікація працівників на новий навчальний 2022/2023 рік. При звільненні було порушено вимоги статті 57-1 Закону України «Про освіту», яка визначає для працівників закладів освіти державні гарантії в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану, зокрема: організацію освітнього процесу в дистанційній формі або в будь-якій іншій формі, що є найбільш безпечною для його учасників; збереження місця роботи, середнього заробітку. Управлінням освіти на підставі та на виконання рішення виконкому №293 видано наказ від 07.10.2022 № 152 «Про заходи на виконання рішення виконавчого комітету Марганецької Міської ради від 06.10.2022 року «Про внесення змін до штатних розписів закладів освіти територіальної громади», відповідно до якого адміністрацією закладів освіти до 15 жовтня проведено заходи, передбачені статтею 49-2 КЗпП України, з попередження працівників про наступне вивільнення. При цьому: У закладі освіти не було передумов для проведення скорочення штату і чисельності, що передбачено ст. 40 КЗпП У країни. Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пп. 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 07.03.1996 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Мишинській сільській Раді Коломийського району Івано-Франківськох області, актовий запис №2. Позивач зазначає, що від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , який на даний час повнолітній, та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Вказує, що спільно сторони не проживають, сімейні стосунки між ними припинені. Позивач просить суд шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] , який зареєстрований 07.03.1996 року у Мишинській сільській Раді Коломийського району Івано-Франківськох області, актовий запис №2 розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися. В судове засідання позивач не з`явилася, однак попередньо від позивача надійшла заява, у якій позивач зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задоволити. Зазначає, що примирення між сторонами неможливе, просить розгляд справи проводити без її участі. Представник позивача, адвокат Чобанюк М.М., попередньо подав до суду заяву, у якій зазначив, що позові вимоги підтримує в повному обсязі та просив розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача. В судове засідання відповідач не з`явилася, однак подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.03.1996 року сторони зареєстрували шлюб у Мишинській сільській Раді Коломийського району Івано-Франківськох області, актовий запис №2 (а.с. 4). Від даного шлюбу у сторін є двоє дітей, один з яких є повнолітній, та є неповнолітній син: [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 05.10.1985 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №491. Позивач зазначає, що від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на сімейне життя. Зазначає, що подружні відносини з відповідачем фактично припинені, та на даний час вони не ведуть спільного господарства. Зазначає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Позивач зазначає, що відповідач вчиняв відносно неї фізичне та психологічне насильство, у зв`язку з чим вона зверталася до органів поліції. Зазначає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї є неможливим. Позивач просить суд шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] , який зареєстрований 05.10.1985 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №491 розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися. В судове засідання позивач не з`явилася, однак у позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.10.1985 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №491 (а.с. 5). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини та відкласти складення повного рішення суду.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що з 28.04.2017 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось і вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім`єю через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Просить шлюб розірвати, судові витрати стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином смс повідомленням, відзиву на позов не надав. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 28.04.2017 року між сторонами укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Враховуючи те, що подружжя проживає окремо, шлюбні відносини припинені, позивач наполягає на розлученні, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому стягненню з відповідача на корись держави підлягають судові витрати в сумі 1 073,60 грн., так як сплачений позивачем судовий збір не підтверджений оплатою. На підставі викладеного і ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 31 серпня 2019 року між ними було укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №629. Сторони від шлюбу дітей не мають. Позивач свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, що призвело до втрати почуття кохання і взаємоповаги між ними, з цього приводу виникали постійні сварки. З 1 вересня 2022 року вони мешкають окремо, шлюбно - сімейні відносини припинені, спільний сімейний бюджет відсутній, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена, надала заяву, відповідно до змісту якої просила слухати справу у її відсутність, уточила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, час на примирення просила не надавати. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до змісту якої просив справу слухати за його відсутності, уточнив, що проти позову не заперечує, час на примирення просив не надавати. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, спільних дітей не мають, вважає що збереження сім`ї неможливе, крім того, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.112 СК України «Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них». На підставі приведеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду , пов`язаного з потребою в обґрунтуванні позовних вимог , на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved