Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

представник адвокат Бондарчук В.Ю. звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 20.11.2017 розірвано. Від шлюбу мають двоє дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Син на даний час вже є повнолітнім. За результатами розгляду заяви позивачки 19.02.2018 Дубенським міськрайонним судом було видано судовий наказ, згідно якого вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. 22.08.2018 Дубенським ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було відкрито виконавче провадження. Дочка проживає з позивачкою. На момент подання та розгляду заяви про стягнення аліментів на утримання дітей відповідач ніде не був офіційно працевлаштований, отримував нестабільні доходи, тому позивачкою було обрано спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Станом на момент подання цього позову матеріальне становище відповідача змінилося, він призваний до лав ЗСУ, має стабільний дохід, на утриманні непрацездатних батьків чи інших дітей не має. Крім того, аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін, зростання потреб дитини, є недостатніми для матеріального утримання спільної доньки сторін. Тому, позивачка змушена звернутися з даним позовом до суду. Вважає, що визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає зміні та визначені у частці від заробітку відповідача. Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Представник позивачки адвокат Бондарчук В.Ю. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві та надала суду пояснення, які відповідають змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що на даний час він дійсно перебуває у лавах ЗСУ, до лютого 2023 року отримував заробітну плату близько 43000 грн, зараз отримує близько 20000 грн. Старший син проживає з ним та навчається у м. Хмельницький, вони з колишньою дружиною оплачують його навчання порівну по 10\~000 в рік кожен. Менша дочка проживає з позивачкою. Тих коштів, що відповідач зараз отримує, йому не вистачає, оскільки значна частина заробітної плати іде на потреби армії, так як приходиться багато чого купувати самим, аби якісно виконувати службові обов`язки. Так як він є сапером, необхідно було скинутися та придбати автомобіль, який також самі військові заправляють. Крім того, зазначив, що відповідачка проживає з іншим чоловіком, який її забезпечує, крім того, вона має власний масажний салон, в кому працює. Відповідач допомагає матеріально своїй мамі-пенсіонерці та сестрі. яка втратила роботу. Також вказав, що він сплачує позивачці аліменти на утримання дочки, купує дитині одяг, дає кошти на різні потреби. Просить залишити аліменти у твердій грошовій сумі, так як вважає, що позивачка лише хоче скористатися тим, що він служить у ЗСУ і по закінченню війни можливо не буде мати стабільного доходу. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з липня 2006 року, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 20 листопада 2017 року розірвано (а.с.10-11). [PERSON] народилася [INFO] , в свідоцтві про народження серії [NUMBER] її батьками вказані сторони по справі (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи, 19 лютого 2018 року Дубенським міськрайонним судом було видано судовий наказ, згідно якого вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 08 лютого 2018 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.12). 22.08.2018 року Дубенським ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного судового наказу (а.с.14-15). Відповідно до військового квитка [NUMBER] (а.с. 32), [PERSON] є військовслужбовцем в/ч [NUMBER] з 08.03.2022. Таким чином, позивачка [PERSON] , як одержувач аліментів, відповідно до вимог ч.3\~ст.181 СК України, має право на звернення до суду з означеним позовом про зміну способу стягнення аліментів. Судом встановлено, що аліменти на утримання дітей стягуються у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з подальшою індексацією, та не можуть в повній мірі забезпечити гармонійного розвитку дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину, зокрема, щодо зміни способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду, регулюються\~Конституцією України,\~Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1\~ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» та\~Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована\~Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України. Згідно із\~ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до\~ст.150 Сімейного Кодексу України\~\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2\~ст. 179 СК України). За змістом\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1\~ст.181 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3\~ст.181 СК України). Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз.2 ч.3\~ст.181 СК України). Відповідно до ч.1\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~\~2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~\~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~\~3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~\~3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~\~4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] та отримує стабільний дохід (а.с. 20, 32) Відповідно до положень ч.1\~ст.183 СК України, стягнення аліментів здійснюється у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка визначається судом. При цьому підстави стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень\~ст.182 СК України, так і положень\~ст.183 СК України. Враховуючи, що позивачем наведено обставини щодо наявності підстав зміни способу стягнення аліментів, то суд приходить до висновку, що позов [PERSON] щодо зміни способу стягнення аліментів на утримання доньки і визначення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача, зокрема, в розмірі 1/4 частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, підлягає задоволенню, так як обставини, на які зсилається позивач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. На думку суду сплата аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини та прав відповідача. Разом з тим, це мінімальний розмір аліментів, передбачений законом. Беручи до уваги те, що відповідач працевлаштований та отримує значну заробітну плату, при стягненні аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку, розмір його щомісячного доходу буде значно більшим прожиткового мінімуму для осіб працездатного віку, а також більшим за мінімальну заробітну плату, встановлену ЗУ «Про Державний бюджет України» та надасть відповідачу фінансову можливість забезпечити свої потреби. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Як вбачається із п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків та з огляду на те, що відповідач є військовслужбовцем, а відтак він звільнений від сплати такого. На підставі викладеного,

Outcome: approved