Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

В грудні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Хмельницького міського моно-театру «Кут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Хмельницька міська рада про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. 07.03.2023 року представник [PERSON] [PERSON] подав до суду заяву про часткову відмову від позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів №17-к від 14.11.2022 року, №18-к від 21.11.2022 року та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки позивач поновлена на роботі та їй проведено виплати за вимушений прогул. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, а також стягнення судових витрат підтримує. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.03.2023 року прийнято відмову представника позивача - [PERSON] від позову до Хмельницького міського моно-театру «Кут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Хмельницька міська рада в частині позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів №17-к від 14.11.2022 року, №18-к від 21.11.2022 року та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а провадження у справі в цій частині закрито. В обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди позивач вказала, що внаслідок незаконного звільнення вона втратила роботу та єдиний дохід і умовах дії воєнного стану, наразі є безробітною та вимушена нести страждання, пов`язані із необхідністю термінового працевлаштування, зміни звичного способу життя та необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя внаслідок втрати роботи, а також невиправданій потребі захищати своє конституційне право на працю в судових органах. При визначенні розміру моральної шкоди позивач виходить із ступеня та характеру перенесених моральних страждань, що були викликані порушенням гарантованого конституційного права на працю, характеру та способу заподіяння моральної шкоди, вимог розумності і справедливості та оцінює її в розмірі 10000грн. З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду за незаконне звільнення у сумі 10000грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 10000грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав вказаних у позовній заяві. Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, суду пояснили, що в театрі склалось складне матеріальне становище, театр фактично не працює, тому було прийнято таке рішення про скорочення посад. Допущена при звільненні помилка була виправлена, позивача було поновлено на роботі, виплачено середній заробіток та моральну шкоду в розмірі 1000грн.. Ця сума на відшкодування моральної шкоди є достатньою при тих обставинах, що склались. Також просили зменшити судові витрати до 2000грн., враховуючи що правова позиція по справі не складна, справа проста. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом директора Хмельницького міського моно-театру «Кут» №17-к від 14.11.2022р. виведено з 01.12.2022 року із штатного розпису театру дві посади: адміністратора та костюмера. Наказом директора Хмельницького міського моно-театру «Кут» №18-к від 21.11.2022р. [PERSON] звільнено з посади адміністратора театру з 30.11.2022 року у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України. Попередження про майбутнє звільнення [PERSON] отримала під розписку 21.11.2022 року. Наказом директора Хмельницького міського моно-театру «Кут» №03-к від 14.02.2023р.: наказ №17-к від 14.11.2022р. скасовано в частині виведення зі штату посади адміністратора; скасовано наказ №18-к від 21.11.2022р. «Про звільнення [PERSON] »; поновлено [PERSON] на посаді адміністратора Хмельницького міського моно-театру «Кут» з 21.02.2023 року; наказано виплатити [PERSON] середню заробітну плату з 01.12.2022р. по 20.02.2023 р. та моральну шкоду в розмірі 1000грн., про що повідомити останню. Вказані обставини підтверджуються: наказами директора Хмельницького міського моно-театру «Кут» №17-к від 14.11.2022р., №18-к від 21.11.2022р., №03-к від 14.02.2023р.; попередженням від 21.11.2022р.; листом Хмельницького міського моно-театру «Кут» від 14.02.2023р. №19; копією трудової книжки [PERSON] .. Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Пунктом 1 ч.1 ст.40 КЗпП України\~встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Положеннями ч. 1\~\~ст. 1167 ЦК України\~визначено, що\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як встановлено в судовому засіданні відповідачем самостійно до початку слухання справи по суті заявлених вимог було поновлено позивача на роботі та проведено виплату позивачу середнього заробітку та моральної шкоди в розмірі 1000грн. В силу наведених норм трудового законодавства, підставою відшкодування моральної шкоди є порушення власником або уповноваженим ним органом законних прав працівника, що призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В обґрунтування заподіяної моральної шкоди, позивач посилається на незаконне звільнення, втрату роботи та єдиного доходу в умовах дії воєнного стану, у зв`язку з чим, вимушена нести страждання, пов`язані із необхідністю термінового працевлаштування, зміни звичного способу життя та необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя внаслідок втрати роботи, а також невиправданій потребі захищати своє конституційне право на працю в судових органах. Вирішуючи позовні вимоги в цій частині, суд враховує, термін часу протягом якого позивач не була поновлена на роботі та не отримувала заробітну плату, \~ступінь вини відповідача, та його роботу в умовах дії воєнного стану, характер моральних страждань, яких зазнала позивач, відновлення порушеного права позивача відповідачем самостійно та добровільно, в тому числі з виплатою середнього заробітку та моральної шкоди в сумі 1000грн., а тому з врахуванням наведеного вимог розумності і справедливості, вважає, що розмір моральної шкоди виплачений відповідачем становить справедливу компенсацію в частині відшкодування моральної шкоди позивачу. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Хмельницького міського моно-театру «Кут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Хмельницька міська рада про стягнення моральної шкоди, слід відмовити. Відповідно доч.3 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 20.12.2022р. між [PERSON] та адвокатом Дем`яновим Ю.М. було укладено договір про надання правничої допомоги та представництво інтересів у суді, згідно якого предметом даного договору є надання правничої допомоги та здійснення представництва інтересів Клієнта у підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності, у тому числі у суді першої інстанції з питань пов`язаних з написання позовної заяви щодо скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату компенсації за вимушений прогул, її подачу до суду, а також представництво інтересів Клієнта у суді першої інстанції. Згідно п.5.1 Договору за надання правничої допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар. За домовленістю сторін гонорар становить 10000грн. Відповідно до акту надання правничої допомоги від 20.02.2023р. адвокат надав правничі послуги відповідно до Договору від 20.12.2022 року на загальну фіксовану вартість 10000грн. Згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 21.12.2022р. [PERSON] сплатила адвокату Дем`янову Ю.М. 10000грн. Стороною відповідача заявлено клопотання про зменшенння судових витрат до 2000грн., оскільки допущена при звільненні помилка була виправлена, позивача було поновлено на роботі, виплачено середній заробіток та моральну шкоду в розмірі 1000грн., правова позиція по справі не складна, справа проста. Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт,\~а також, що частина позовних вимог була задоволена відповідачем ще до початку слухання справи по суті, виходячи з критерію розумності їхнього розміру та з конкретних обставин справи, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивча до 5000,00 грн. Отже, враховуючи, що частину позовних вимог позивач не підтримувала унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, а решта позовних вимог не підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000грн. витрат на правничу допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: approved