Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Позивач просить визнати причину пропуску на звернення до суду поважною та поновити строк; визнати протиправним та скасувати рішення Кіровоградської обласної ради №74 від 30.03.2021 року про призначення директора Олександрійського психоневрологічного інтернату; визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Кіровоградської обласної ради №104-гр від 06.04.2021 року про керівника Олександрійського психоневрологічного інтернату; визнати трудову угоду від 04.12.2019 року, яка укладена між [PERSON] та Кіровоградською обласною радою, такою, що діє; поновити [PERSON] на посаді виконувача обов`язків директора Олександрійського психоневрологічного інтернату з 07.04.2021 року; стягнути з Департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути солідарно з відповідачів судові витрати: сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА 04.12.2019 року між Кіровоградською обласною радою та [PERSON] укладено трудову угоду, термін дії якої відповідно до п.6.1 визначено з 05 грудня 2019 року до вирішення питання щодо керівника даного закладу в установленому порядку. Позивач стверджує, що строк дії договору закінчується з моменту прийняття відповідного рішення органом управління в установленому порядку. Рішенням Кіровоградської обласної ради №74 від 30.03.2021 року призначено директора Олександрійського психоневрологічного інтернату - [PERSON], тому 06.04.2021 року за Розпорядженням голови Кіровоградської обласної ради №104-гр позивача звільнено від виконання обов`язків директора. Позивач впевнений, що рішення Кіровоградської обласної ради №74 від 30.03.2021 року та розпорядження голови Кіровоградської обласної ради №104-гр від 06.04.2021 року - незаконне, так як не виконано норми Закону України «Про соціальні послуги» та не проведено конкурс на посаду директора. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧІВ Представник відповідача департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної військової адміністрації подав відзив та повідомив, що оплату праці в Олександрійському психоневрологічному інтернату здійснює Кіровоградської обласна рада, тому позовні вимоги позивача до департаменту щодо виплати середнього заробітку є безпідставні, бо останній є неналежним відповідачем. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.07.2022 року відкрито провадження у справі. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 28.11.2019 року [PERSON] звернувся з заявою до Голови Кіровоградської обласної ради, де просив призначити його виконувати обов`язки директора Олександрійського психоневрологічного інтернату з 05 грудня 2019 року до вирішення питання щодо керівника даного закладу в установленому порядку. Згідно розпорядження голови Кіровоградської обласної ради №353-гр від 04.12.2019 року призначено [PERSON] виконувачем обов`язків директора Олександрійського психоневрологічного інтернату з правом першого підпису фінансово-господасрьких, банківських документів і договорів даного закладу, з 05.12.2019 року до вирішення питання щодо керівника даного закладу в установленому порядку, та укласти з ним трудову угоду. Рішенням Кіровоградської обласної ради №74 від 30.03.2021 року призначено директора Олександрійського психоневрологічного інтернату - [PERSON] 06.04.2021 року за Розпорядженням голови Кіровоградської обласної ради №104-гр [PERSON] звільнено від виконання обов`язків директора. ОЦІНКА СУДУ Правове регулювання відносин, пов`язаних із призначенням працівника виконуючим обов`язки, здійснюється на підставі Кодексу законів про працю України. Подавши заяву до Голови Кіровоградської обласної ради, позивач просив призначити його виконувати обов`язки директора Олександрійського психоневрологічного інтернату з 05 грудня 2019 року до вирішення питання щодо керівника даного закладу в установленому порядку. Таким чином, позивач висловив свою волю та згоду. Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору позивач виявив, коли складав і підписував дану заяву. У цей же час він висловив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Отже, [PERSON] не міг не знати і не мати чіткого та ясного розуміння про умови і строк виконання ним обов`язків директора чи про спеціальний особливий статус цієї посади, а відтак повинен був знати про особливі, встановлені законом, підстави припинення повноважень. Враховуючи, що позивач не обіймав іншої посади на час виконання обов`язків директора, він є таким, який перебував у строкових трудових відносинах з цим підприємством з метою тимчасового виконання ним обов`язків керівника цієї організації до моменту призначення засновником на цю посаду директора. Виконання обов`язків допускається тільки за згодою працівника і на підставі наказу про покладення на нього обов`язків, заява позивача про призначення його виконувачем директора підтверджує його згоду виконувати обов`язки лише до призначення директора, що узгоджується з правовим висновком викладений у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі №333/7100/15-ц, від 16 травня 2018 року у справі №756/5123/16-ц, яким визначено, що чинним законодавством та статутом встановлений спеціальний порядок призначення керівника комунального закладу та відповідно виконувача його обов`язків, а виконання обов`язків керівника носить тимчасовий характер до призначення керівника на постійній основі згідно встановленого порядку. Позивач просить поновити його на посаді виконуючого обов`язки директора Олександрійського психоневрологічного інтернату, проте посада виконуючого обов`язки директора не передбачена штатним розписом, отже позовна вимога є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, що узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 07.02.2018 року по справі №333/7100/15-ц. Суд дійшов висновку, що поновлення позивача на займаній посаді неможливе, оскільки фактично призводить до поновлення позивача на посаді, якої в юридичному значенні для нього не існує. Призначення на посаду директора відбувалося за спеціально прописаною процедурою, але ці дії, а саме відсутність конкурсної процедури, як стверджує позивач, він сам не оскаржує, що позбавляє можливості суд задоволити позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Кіровоградської обласної ради №74 від 30.03.2021 року про призначення директора Олександрійського психоневрологічного інтернату та визнання протиправним та скасування розпорядження голови Кіровоградської обласної ради №104-гр від 06.04.2021 року про керівника Олександрійського психоневрологічного інтернату. Тако, позивач просить стягнути середній заробіток та просить стягнути його з департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної військової адміністрації, але виплати заробітної плати позивачу здійснювала Кіровоградська обласна рада, яка є співвідповідачем у справі. Вимог про стягнення середнього заробітку з Кіровоградської обласної ради позивачем не ставилося. У п. 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №304/284/18 (провадження №14-517цс19) зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Крім того, позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку є похідними, тому суд вказує на відсутність правових підстав щодо їх задоволення, враховуючи вищевикладене обґрунтування. НОРМИ ПРАВА Стаття 5 ЦПК України вказує, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 23 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні контракту. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи (стаття 24 КЗпП України). Згідно ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. П. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. Середній заробіток за ч. 2 ст. 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло в працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, зваживши у сукупності доводи сторін, суд вважає, що позов є необґрунтованим, не доведеним належними та допустимими доказами, а тому його необхідно залишити без задоволення.

Outcome: dismissed