Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Залізничного районного суду м.Львова із позовом до відповідача Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів) про внесення змін до актового запису про шлюб та зобов`язання вчинити певні дії. Позов мотивує тим, що [INFO] після смерті її чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина. Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюрубою Л.Я. в 2021 році заведено спадкову справу за №13 та зареєстровано в спадковому реєстрі за №67269249. При реєстрації спадкової справи та перевірки документів виявлено, що в актовому записі про шлюб №9, складеному 12 лютого 1967 року Макунівською сільською радою Мостиського району Львівської області міститься невідповідність у відомостях про ім`я нареченої, а саме зазначено її ім`я як « [PERSON] », а фактично вона є « [PERSON] ». З даних обставин, вона не може прийняти спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . З приводу чого вона зверталась із заявою до Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів) про виправлення даних відомостей та внесення змін до вищевказаного актового запису. Згідно висновку Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів) від 07.04.2022 року її було відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб №9, складеному 12 лютого 1967 року Макунівською сільською радою Мостиського району Львівської області. З метою уникнення проблем, врегулювання розбіжностей у документах та оформлення спадщини, змушена звертатись з даною заявою до суду захистом свого права та інтересу. Просить заяву задоволити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова Боровкова Д.О. від 15 червня 2022 року вирішено дану цивільну справу передати за підсудністю на розгляд Франківського районного суду м. Львова. 15.09.2022 року ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. прийнято дану цивільну справу до свого провадження та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати за участю учасників справи. 15.03.2022 року залучити до участі у справ, як співвідповідача Мостиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів). Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позов підтримує. Представник відповідача Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів)в судове засідання не з`явився, подав суду лист, у якому просив суд розглянути справу без його участі за наявними фактами згідно чинного законодавства. Представник відповідача Мостиського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів) у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи. Третя особа в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення заяви не заперечує. За таких обставин суд вважає, що справу слід слухати за відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення. У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] в селі Макунів Мостиського району Львівської області народилась [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 30.11.1988 року(а.с.14), копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 23.12.1997 року Залізничним РВ УМВС України у Львівській області та довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера(а.с.15). [INFO] помер [PERSON] - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 09.11.2020 року(а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина та приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюрубою Л.Я. заведено спадкову справу за №13 за 2021 році та зареєстрована у спадковому реєстрі за №67269249, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі за №67269249 від 26.02.2021 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.10.1968 року сина [PERSON] , у графі мати прізвище ім`я по батькові позивача зазначено « [PERSON] »(а.с.47) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 4.01.1978 року сина [PERSON] , у графі мати прізвище ім`я по батькові позивача зазначено « [PERSON] »(а.с.48). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.02.1967 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », та у графі прізвище ім`я по батькові нареченої міститься виправлення в її імені та зазначено як « [PERSON] ». З висновку Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів) складеного 07.04.2022 року вбачається, що позивач зверталась до органу державної реєстрації актів цивільного стану про внесення відповідних змін до актового запису про шлюб №9, складеному 12 лютого 1967 року Макунівською сільською радою Мостиського району Львівської області з метою виправлення у відомостях про ім`я нареченої з « [PERSON] » на « [PERSON] », однак її було відмовлено у внесенні відповідних змін до такого актового запису(а.с.12-13). Відповідно до ч. 1, 2 ст 49 ЦК України, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Статтею 9 даного Закону визначено, що Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5. Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил Внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у частині другій статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Відповідно до п.п. 1.15, 2.16.7, 2.18 Правил: відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку; на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду; зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, ЦК України та іншим законом, не є вичерпним (частина третя статті 270 ЦК України). Позивач звернулася до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого не майнового права (частина перша статті 273 ЦК України) на відображення достовірної інформації про її ім`я в актовому записі про шлюб, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану. Згідно з п.п. 2, 3, 9, 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 07 липня 1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справи про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», суд розглядає справи про встановлення неправильності записів при реєстрації в державних органах актів народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, міни прізвища, імені та по батькові громадянина в тому разі, коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено заявникові у внесенні змін до записів у актах громадянського стану або коли з цього приводу є спір між заінтересованими особами (між заявником і особами, інтереси яких може зачепити зміна запису, оскільки у них, у зв`язку з цим, виникнуть певні обов`язки). Судам належить враховувати, що реєстрація народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміни прізвища, імені та по батькові провадиться органами реєстрації актів громадянського стану в книгах спеціального зразка, які є єдиними доказами засвідчених у них фактів. Крім цього Закону, порядок реєстрації актів громадянського стану встановлюється Правилами, які затверджуються Міністерством юстиції України. Суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). З такими заявами до суду можуть звертатися особи, щодо яких складено актовий запис; батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники - щодо актових записів, які стосуються неповнолітніх дітей, а у передбачених законодавством випадках і самі неповнолітні; опікуни громадян, визнаних судом недієздатними, а щодо актових записів померлих - особи, які входять до кола їх спадкоємців. Роз`яснити судам, що в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження; у зв`язку з усиновленням (удочерінням), а також у разі запису усиновителів батьками усиновленого; при зміні прізвища одного з подружжя або дитини у зв`язку з розірванням шлюбу або визнанням шлюбу недійсним; якщо прізвище, ім`я та по батькові зазначені без урахування національних традицій; якщо при реєстрації народження дитини їй дане прізвище або ім`я без урахування бажання батьків або одного з них, а також у зв`язку зі зміною статі). Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акту громадянського стану. Виходячи з того, що рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. Відтак, через невідповідність в актового записі про шлюб №9, складеному 12 лютого 1967 року Макунівською сільською радою Мостиського району Львівської області в імені нареченої, у позивача існують перешкоди для реалізації її особистих немайнових прав. Допущені неточності про її ім`я в актовому записі про шлюб ставлять під сумнів і тотожність особи позивача. Тобто, первинний актовий запис про народження позивачки доводить те, що її ім`я в актовому записі про шлюб записано неправильно як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи встановлені судом обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved