Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 13.11.2014 року між ПАТ ««Державний ощадний банк України`та [PERSON] укладено Додатковий договір №1 до договору №13837 від 24.06.2014р про відкриття та обслуговування рахунку випуску та надання платіжної картки, де встановлено кредит в розмірі - 11000,00 гривень. Процента ставка за Кредитом є фіксованою та становить 28,00 відсотків річних за користування кредитними коштами та сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 відсотків річних. Зазначає, що позичальник взяті на себе зобов`язання по договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 15.12.2022 року має заборгованість перед банком в розмірі 24053,88 грн., з яких: 10918,69 грн. - заборгованість за основним боргом; 4837,72грн. проценти за користування кредитом; 6,00 грн. комісія; 3102,50грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 753,84 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 655,54 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату процентів; 2100,34 втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 1679,25 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав судові заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Зазначила, що заборгованість за основним боргом (кредитом) відповідача станом на 21.03.2023 року складає 6918,69грн. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав частково,просив відмовити в задоволенні позову в частині 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 3% річних за несвоєчасну сплату процентів; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Матеріалами справи встановлено, що 13.11.2014 року між ПАТ ««Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Додатковий договір №1 до договору №13837 від 24.06.2014р про відкриття та обслуговування рахунку випуску та надання платіжної картки, де встановлено кредит в розмірі - 11000,00 гривень. Процента ставка за Кредитом є фіксованою та становить 28,00 відсотків річних за користування кредитними коштами та сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 відсотків річних. Так, положенням ч. 1ст. 634 ЦК України встановлено, що Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( п. 1 ст. 530 ЦК України). Крім того, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до умов договору, відповідач зобов`язався повернути кредит та плату за його користування, однак в добровільному порядку кредитні кошти не повернув, чим порушив прийняті на себе договірні зобов`язання. Згідно розрахунку заборгованості станом на 15 грудня 2022 року розмір заборгованості відповідача по поверненню кредитних коштів становить 24053,88 грн., з яких: 10918,69 грн. - заборгованість за основним боргом; 4837,72грн. проценти за користування кредитом; 6,00 грн. комісія; 3102,50грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 753,84 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 655,54 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату процентів; 2100,34 втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 1679,25 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Суд, враховує поданий позивачем розрахунок заборгованості та заяву представника позивача, що станом на 21.03.2023 року заборгованість за основним боргом (кредитом) відповідача складає 6918,69грн, та вважає вимоги позивача, щодо стягнення заборгованості за основним боргом(кредитом), проценти за користування кредитом, комісію, пеню за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом обгрунтованими. Проте, вимоги позивача щодо стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 3% річних за несвоєчасну сплату процентів, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. Підсумовуючи вищевикладене та встановлені судом обставини, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягнення з [PERSON] , на користь Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» суму заборгованості в розмірі 14864,91 з яких: 6918,69 грн. - заборгованість за основним боргом; 4837,72грн. проценти за користування кредитом; 6,00 грн. комісія; 3102,50грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Відповідно ст.\~141\~ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 1533,2 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial