Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою Лебединського районного суду від 05.11.2021 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 06.07.2021 року у м. Лебедині за участю автомобіля «АЗЛК», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] , належного ТОВ «Тедіс Україна». На момент ДТП між позивачем та ТОВ «Тедіс Україна» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0197-00108 від 11.01.2021 року, згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] . ТОВ «Тедіс Україна» 08.07.2021 року звернулося до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, яка була розглянута, а пошкодження автомобіля потерпілого внаслідок ДТП було визнано страховим випадком. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 84 235 грн. 00 коп. Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування - у розмірі 82 985 грн. 00 коп., та 27.08.2021 звернувся до страхової компанії відповідача - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою на виплату (страхового) відшкодування за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АР4799615, за яким страхова компанія відповідача здійснила виплату в розмірі 47 179 грн. 00 коп., яка не покриває суму виплати за договором №28-0197-00108 від 11.01.2021 року. Тому представник позивача звернувся до суду та просив стягнути з [PERSON] різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченого за договором № 28-0197-00108 від 11.01.2021 року та сумою страхового відшкодування, виплаченою за полісом № АР4799615, в розмірі 35 806 грн. 00 коп., а також витрати на оплату судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві підтримав позовні вимоги і повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. У відповіді на відзив він заперечив проти доводів, зазначених представником відповідача у відзиві та запереченні, мотивуючи це тим, що на момент ДТП строк експлуатації автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] дійсно перевищував 10 років, тому ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» застосувало коефіцієнт фізичного зносу, в результаті чого страхова виплата за полісом № АР4799615 склала 47 179 грн. 00 коп., а відповідач, внаслідок цього в свою чергу, як особа, відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати позивачу різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою за договором № 28-0197-00108 від 11.01.2021 року та сумою страхового відшкодування, виплаченою за полісом № АР4799615. Представник відповідача в судовому засіданні та у наданих суду відзиві та запереченні проти задоволення позовних вимог заперечив, мотивуючи це тим, що чинним законодавством обов`язок відшкодування шкоди в межах страхової суми покладено на страховика винної особи, яким в даному випадку є ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», а розмір збитків, завданих ТОВ «Тедіс Україна» не перевищує суми страхового відшкодування. Тому [PERSON] не повинен відповідати за пред`явленим позовом, що буде відповідати положенням інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, в наданих суду заявах та поясненнях просив розглянути справу за його відсутності і зазначив, що при розрахунку розміру матеріального збитку, завданого автомобілю «Ford», д.н.з. [NUMBER] страховиком ПАТ «Страхова компанія «УСГ» не був застосований коефіцієнт фізичного зносу, з врахуванням якого вартість його відновлювального ремонту склала 48 679 грн., тобто ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» повністю виконало свої обов`язки щодо виплати страхового відшкодування позивачу в розмірі, який розрахований на підставі норм закону, перерахувавши йому 47 179 грн. та взявши до уваги ту обставину, що розмір франшизи [PERSON] становить 1 500 грн. З договору, свідоцтва (а.с. 3-9), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 11.01.2021 року між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та ТОВ «Тедіс Україна» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0197-00108 з додатком, згідно яких ПАТ «Страхова компанія «УСГ» прийняла на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної страхувальнику автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] . З постанови (а.с. 10-11), дослідженої в судовому засіданні, вбачається, що постановою Лебединського райсуду від 05.11.2021 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 06.07.2021 року у м. Лебедин за участю автомобіля «АЗЛК», д.н.з. [NUMBER] під його керуванням та автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] , належного ТОВ «Тедіс Україна», а провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП. З заяви, актів, рахунку, розрахунку, платіжного доручення (а.с. 13, 15-20), досліджених у судовому засіданні, вбачається, що ПАТ «Страхова компанія «УСГ» 19.08.2021 року за заявою ТОВ «Тедіс Україна» на його рахунок сплатила страхове відшкодування в сумі 82 985 грн. 00 коп. згідно полісу ЕР-202055722 по страховому випадку, який стався 06.07.2021 року з автомобілем «Ford», д.н.з. [NUMBER] , що належить ТОВ «Тедіс Україна». З заяви, платіжного доручення (а.с. 14, 21), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що ПАТ «СК «Арсенал Страхування» 02.12.2021 року за заявою ПАТ «Страхова компанія «УСГ» на його рахунок було здійснено страхове відшкодування в сумі 47 179 грн. 00 коп. по полісу АР4799615 по страховому випадку, який стався 06.07.2021 року з автомобілем марки «Ford», д.н.з. [NUMBER] , належним ТОВ «Тедіс Україна» та автомобілем марки «Москвич 2140», д.н.з. [NUMBER] , належним [PERSON] . З полісу (а.с. 22, 38, 50), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що станом на 06.07.2021 року цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу марки «Москвич 2140», д.н.з. [NUMBER] була застрахована у Приватного акціонерного товариства «СК «Арсенал Страхування» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР4799615. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 130 000 грн. Розмір франшизи 1 500 грн. З квитанції (а.с. 25), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що при поданні позовної заяви до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2 481 грн. 00 коп. Вислухавши представника відповідача та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований, між сторонами склалися цивільні правовідносини, позовні вимоги пов`язані з спорами, що виникають із відшкодування завданої матеріальної шкоди і підлягають до задоволення частково, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що 06.07.2021 року у м. Лебедин мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «АЗЛК», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] , належного ТОВ «Тедіс Україна». Постановою Лебединського райсуду від 05.11.2021 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні цієї ДТП. На момент ДТП між позивачем та ТОВ «Тедіс Україна» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0197-00108 від 11.01.2021 року, згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] . ТОВ «Тедіс Україна» 08.07.2021 року звернулося до ПАТ «Страхова компанія «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, яка була розглянута, а пошкодження автомобіля потерпілого внаслідок ДТП було визнано страховим випадком. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 84 235 грн. 00 коп. Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування - у розмірі 82 985 грн. 00 коп., та 27.08.2021 звернувся до страхової компанії відповідача - ПАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою на виплату (страхового) відшкодування за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АР4799615, за яким страхова компанія відповідача з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу визначила вартість відновлювального ремонту в розмірі 48 679 грн. та взявши до уваги що розмір франшизи [PERSON] становить 1 500 грн. здійснила виплату позивачу 47 179 грн. 00 коп., що не покриває суму виплати за договором № 28-0197-00108 від 11.01.2021 року. Вказані обставини стверджуються поясненнями представника позивачки і матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ч.1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ч. 1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: - навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; - вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); - невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; - неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди; Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Незадовільне фінансове становище страховика (МТСБУ) не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Суд бере до уваги, що згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні сторонами було доведено, що06.07.2021 року у м. Лебедин мала місце дорожно-транспортна пригода за участю автомобіля «АЗЛК», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] , належного ТОВ «Тедіс Україна», яке 11.01.2021 року уклало Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0197-00108 з ПАТ «Страхова компанія «УСГ». Постановою Лебединського райсуду від 05.11.2021 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні цієї ДТП. 08.07.2021 року ТОВ «Тедіс Україна» звернулося до ПАТ «Страхова компанія «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування - у розмірі 82 985 грн. 00 коп., та 27.08.2021 звернувся до страхової компанії відповідача - ПАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою на виплату (страхового) відшкодування за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АР4799615. Страхова компанія відповідача з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу визначила вартість відновлювального ремонту в розмірі 48 679 грн. та взявши до уваги що розмір франшизи [PERSON] становить 1 500 грн. здійснила виплату позивачу 47 179 грн. 00 коп., що не покриває суму виплати за договором № 28-0197-00108 від 11.01.2021 року. Зазначені обставини стверджуються документами, дослідженими в судовому засіданні (а.с. 3-11, 13-22, 38, 50). При цьому,в судовому засіданні представником відповідача докази на підтвердження сплати [PERSON] франшизи подано не було. Суд бере до уваги доводи представника відповідача в тій частині, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В цьому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, поскільки вони грунтуються на вимогах ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . Разом з тим, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності та вимогам ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В той же час, суд не може взяти до уваги доводи представникаПАТ «Страхова компанія «УСГ» виходячи з тих мотивів, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст.ст. 3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Таким чином, на думку суду, покладення у спірних правовідносинах на страхувальника (винну особу) обов`язку з відшкодування шкоди, що не перевищує ліміту відповідальності страховика, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Тому суд вважає необхідним позовні вимоги про стягнення страхового відшкодуваннязадовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 1 500 грн., яка відповідає розміру франшизи, не сплаченої відповідачем після вчинення дорожно-транспортної пригоди. В частині стягнення судового збору суд вважає необхідним вимоги позивача задовольнити в силу ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved