Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» звернулось до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до\~\~ [PERSON] з вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.05.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2121, державний номерний знак [NUMBER] (забезпечений транспортний засіб) під керуванням [PERSON] , який під час виїзду з місця паркування, не впевнившись, що це буде безпечно та не витримавши безпечної дистанції здійснив зіткнення з автомобілем AUDI X А3 державний номерний знак [NUMBER] (автомобіль потерпілого), власником якого є [PERSON] , після чого залишив місце ДТП не викликавши та не дочекавшись приїзду поліції. Своїми діями [PERSON] заподіяв матеріальну шкоду автомобілю потерпілого. На момент настання страхового випадку діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР-1010405 від 23.10.2020, укладений з ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» (Поліс) та [PERSON] , згідно якого Страхова компанія прийняла на себе ризики щодо автомобіля потерпілого. Вина [PERSON] у вчинені ДТП встановлена у постанові Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.06.2021 у справі №607/9516/21. У зв`язку з заподіянням матеріальної шкоди автомобілю потерпілого під час зазначеної ДТП, страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 19746,99грн. згідно з страховим актом №712-21221 та розрахунком суми страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №1411 від 27.08.2021. Таким чином виконавши в повному обсязі зобов`язання за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності позивач зазначає, що постраждала від ДТП особа отримала страхове відшкодування від ПрАТ «СК «Еталон», а отже до нього в порядку ст.1191\~ЦК України та п.38.1.1 ст.38\~ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності» перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» заподіяну шкоду в порядку регресу в сумі 19746,99 грн. та судові витрати. Представник позивача ПрАТ «СК «Еталон» в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує з підстав зазначених у ньому та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема шляхом надіслання на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання повістки про виклик до суду. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки проти заочного вирішення справи не заперечує позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР-1010405 від 23.10.2020року, що укладений з ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» (Поліс) та [PERSON] , транспортний засіб ВАЗ 2121, державний номерний знак [NUMBER] , застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Еталон». 19.05.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2121, державний номерний знак [NUMBER] (забезпечений транспортний засіб) під керуванням [PERSON] , який під час виїзду з місця паркування, не впевнившись, що це буде безпечно та не витримавши безпечної дистанції здійснив зіткнення з автомобілем AUDIX АЗ державний номерний знак [NUMBER] (автомобіль потерпілого), власником якого є [PERSON] , після чого залишив місце ДТП не викликавши та не дочекавшись приїзду поліції. Своїми діями [PERSON] заподіяв матеріальну шкоду автомобілю потерпілого. Вина [PERSON] у вчинені ДТП встановлена у постанові Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.06.2021 у справі №607/9516/21. Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою. У зв`язку з заподіянням матеріальної шкоди автомобілю потерпілого під час зазначеної ДТП, страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 19746,99грн згідно з страховим актом №712-21221 та розрахунком суми страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №1411 від 27.08.2021. В силу вимог ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування»). Згідно ч. 1 ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Відповідно до абз. в, ґ, п.38.1.1., 4.38.1, ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди та якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону, \~ \~ \~ \~, Статтею 27 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996 визначається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З вищенаведеного слідує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Таким чином, у зв`язку із виконанням ПрАТ «СК «Еталон» договірних зобов`язань щодо сплати [PERSON] страхового відшкодування заподіяної [PERSON] шкоди, у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) на отримання з останнього відшкодованої шкоди, позовні вимоги ПрАТ «СК «Еталон» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є доведеними належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача коштів в розмірі 19746,99грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 2 481 гривень судового збору та 2000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved