Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся\~ [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання судового рішення. В обґрунтування поданої заяви\~\~ [PERSON] зазначив, що 12.08.2013 рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області по справі № 2/267/494/13 його позов до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, відсотків за користування позикою, штрафу і пені задоволено у повному обсязі та стягнуто солідарно з відповідачів на його користь суму боргу за договором позики 12\~202, 38 грн., відсотки за користування позикою у сумі 10 249 грн., штраф у сумі 30 000 грн., пеню 1\~464, 29 грн., а всього 53\~916, 63 грн. Рішення набрало законної сили 23.08.2013. Зазначив, що ухвалою суду від 21.05.2013 у цій же справі на належне відповідачу [PERSON] майно\~автомобіль Митцубиси Паджеро, реєстраційний номер [NUMBER] , накладений арешт. 01.10.2013 Гірницьким районним судом м. Макіївки Донецької області видані виконавчі листи по справі, а 10.10.2013 Гірницьким ВДВС Макіївського МУЮ відкриті відповідні виконавчі провадження, але у зв`язку з тривалим невиконанням рішення суду відповідачами у 2014 році виконавчі листи були йому повернуті без виконання, які він не отримав через початок бойових дій на території м. Макіївка Донецької області. 17.11.2016 рішенням Краматорського міського суду Донецької області у справі № 234/13083/16-ц (провадження №2-в/234/21/16) частково відновлене провадження по цивільній справі № 2/267/494/13 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, відсотків за користування позикою, штрафу і пені. 07.02.2017 він отримав виконавчі листи, які пред`явлені до Гірницького ВДВС Макіївського МУЮ до виконання. У березні 2017 року відносно відповідачів відкриті відповідні виконавчі провадження. Станом на день звернення до суду з даним позовом виконавчі листи повернуті через ухилення відповідачів від виконання рішення суду, а виконавчий лист відносно [PERSON] постійно передається новому державному виконавцю, при цьому дії щодо виконання щодо звернення стягнення на майно - автомобіль Митцубиси Паджеро, реєстраційний номер [NUMBER] , не здійснюються. Звертав увагу суду, що рішення суду не виконане відповідачами, за період часу з 01.03.2019 по 01.12.2021 у зв`язку з невиконанням відповідачами своїх зобов`язань за рішенням суду він поніс та продовжує нести додаткові інфляційні втрати та витрати на правову допомогу, у зв`язку із чим просив суд стягнути з відповідачів на свою користь три проценти річних від простроченої суми заборгованості у сумі 4\~458, 09 грн., інфляційні втрати у сумі 9\~544, 20 грн. [PERSON] надав заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомили, відзив на позов не надали, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17.11.2016 рішенням Краматорського міського суду Донецької області по справі № 234/13083/16-ц (провадження № 2-в/234/21/16) частково відновлене втрачене судове провадження по цивільній справі № 2/267/494/13 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, відсотків за користування позикою, штрафу і пені, відповідно до якого: «Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики 12 202, 38 грн., відсотки за користування позикою у сумі 10 249, 96 грн., штраф у сумі 30 000 грн., пеню 1 464, 29 грн., а всього 53\~916, 63 грн. Стягнути з\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування понесених судових витрат по 179, 74 грн. з кожного. Вказане рішення не виконано до цього часу, що підтверджується постановами державного виконавця ВП № 53606155 від 18.05.2018, ВП № 59232608 від 06.03.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу. Підставою повернення виконавчих документів є\~п. 5\~ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»\~(у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника). Відповідно до частин першої та третьої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування позикодавцеві грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок або реального повернення коштів. Згідно з частиною першою\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша\~статті 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання (частини перша\~статті 610 ЦК України). Статтею 625 ЦК України\~встановлено, що\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення\~\~боргу. Таким чином, оскільки чинне законодавство України не пов`язує припинення зобов`язання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових рішень про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, то правильними є висновки суду апеляційної інстанції про наявність підстав для покладення обов`язку на відповідача сплатити на користь позивача три проценти річних та інфляційні втрати за прострочення сплати відповідачем стягнутої за рішенням суду суми основного боргу. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 6-2311цс16, постанові Верховного Суду від 24.06.2019 року по справі № 713/340/17. З огляду на викладене позивач має право на отримання інфляційних втрат та 3% річних за період з 01.03.2019 по 01.12.2021. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що час прострочення повернення боргу за договором позики у сумі 53\~916, 63 грн. з 01.03.2019 по 01.12.2021 3% річних будуть становити 4\~458, 09 грн. За змістом\~статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення»\~індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої\~статті 625 ЦК України\~щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. З огляду на те, що сума боргу, стягнута із відповідачів рішенням суду, визначена у національній валюті України - гривні, тому такі грошові кошти підлягають індексації. Розмір інфляційних втрат за період з 01.03.2019 по 01.12.2021 становить 9\~544, 20 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідачів слід стягнути на користь [PERSON] інфляційні втрати у сумі 9\~544, 20 грн. та трьох відсотків річних у сумі 4\~458, 09 грн. Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 908 грн., а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 302, 66 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved