Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

12.08.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, повернення майна, скасування заборони відчуження та запису про обтяження. Під час слухання справи як третю особу було залучено [PERSON] . В позовних вимогах [PERSON] просила: -припинити шляхом розірвання договір довічного утримання (догляду), укладений 16.08.2013 року позивачем [PERSON] з [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.В., зареєстрований в реєстрі за №1319 та договір про заміну набувача за договором довічного утримання (догляду), укладеного 26.02.2016 року [PERSON] з [PERSON] за погодженням з [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.В., зареєстрований в реєстрі за №238; -повернути [PERSON] в приватну власність однокімнатну квартиру [ADDRESS] ; -скасувати заборони відчуження квартири [ADDRESS] , реєстраційний №1320 від 16.08.2013 року та реєстраційний №239 від 26.02.2016 року, накладені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.В. у зв`язку з посвідченням договору довічного утримання (догляду) від 16.08.2013 року та договору про заміну набувача за договором довічного утримання (догляду) від 26.02.2016 року; -скасувати запис про обтяження №2146518 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вимоги позову обгрунтовані тим, що 16.08.2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір довічного утримання. Згідно умов зазначеного договору, [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] взяв на себе зобов`язання довічно повністю матеріально утримувати [PERSON] , забезпечити її житлом, харчуванням, одягом та необхідною допомогою. 26.02.2016 року за згодою [PERSON] було замінено [PERSON] , як сторону договору на [PERSON] . Як зазначає позивач, влітку 2017 року без її згоди її було переміщено до Київської області та вона проживала в нестерпних умовах. Умови договору з боку [PERSON] не виконувались. [INFO] [PERSON] помер. [INFO] за вказівкою [PERSON] (дружини померлого [PERSON] ) [PERSON] була привезена в м.Київ, в квартиру [ADDRESS] та вона була залишена без їжі, ліків та грошей, засобів зв`язку. 13.08.2019 року [PERSON] знайшла позивача в квартирі [ADDRESS] , викликала наряд поліції, яка прийняла заяву [PERSON] про злочин вчинений щодо неї. Як зазначає позивач, на даний час нею опікується лише [PERSON] та її чоловік. Так як спадкоємці померлого [PERSON] не виконують умов договору довічного утримання, смерть [PERSON] не припиняє її договору, тому [PERSON] звернулась до суду з цим позовом. 20.08.2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , як третьої особи, що заявляє самостійні вимоги з позовом до [PERSON] , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В позовних вимогах [PERSON] просить: визнати за [PERSON] в порядку спадкування право власності на майно, що є предметом договору довічного утримання (догляду), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.В., зареєстрованого в реєстрі за №1319, а саме: однокімнатну квартиру загальною площею 30,60 кв.м., жилою площею 18,10 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вимоги позову обгрунтовані тим, що вона прийняла спадщину після померлого [INFO] батька [PERSON] , зокрема і квартиру [ADDRESS] , яка була набута батьком за договором довічного утримання. Вказана квартира є особистим майном померлого батька. У зв`язку зі смертю батька договір довічного утримання не припинився та [PERSON] прийняла зазначену квартиру. На заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Крім того [PERSON] зазначає, що її батько не виконував належним чином умов договору довічного утримання. На даний час за [PERSON] здійснює догляд [PERSON] та її чоловік. В судовому засіданні [PERSON] та її представник вимоги позову підтримали та просили його задовольнити, позов [PERSON] не підтримали та просили відмовити в його задоволенні. Відповідачі та третя особа в судове засідання не з`явились, хоча належним чином неодноразово були повідомлені про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили, відзив на заявлені вимоги не направили. А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України, враховуючи, що справа тривалий час перебуває в провадженні суду, суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши [PERSON] та її представника, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 16.08.2013 року між [PERSON] (далі - Відчужувач) та [PERSON] (далі - Набувач) був укладений Договір довічного утримання (догляду). За умовами зазначеного договору, [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Як сторони домовились та визначили в п. 11 Договору, [PERSON] зобов`язувався довічно повністю матеріально утримувати [PERSON] , забезпечити її житлом, харчуванням, одягом, доглядом та необхідною допомогою. За згодою сторін обов`язок [PERSON] по наданню [PERSON] довічного матеріального забезпечення визначається у вигляді: забезпечувати [PERSON] житлом, шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у відчужуваній квартирі; щоденним триразовим калорійним харчуванням; чистою водою з міського бювету, забезпечувати придатним для носіння одягом та взуттям; здійснення догляду та необхідної допомоги; надання побутових послуг (прибирання квартири, прання постільної білизни, послуги перукарні, ремонт побутової, а також аудіо- відеотехніки, ремонт санузлів, тощо); забезпечення потреб у відпочинку; прогулянки на свіжому повітрі; забезпечення радіо, телевізійним та телефонним зв`язком, щоденно; забезпечення згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості; забезпечення у разі потреби госпіталізації у лікарню з відвідуванням та поверненням додому, забезпечення послугами адвокатів та нотаріусів. Набувач зобов`язаний щомісячно сплачувати комунальні послуги за квартиру у терміни встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким вони укладені (« Набувачем » та « Відчужувачем »). Крім того, сторони домовились, що грошова оцінка зазначених в цьому договорі видів матеріального забезпечення та послуг на місяць за згодою сторін визначається у двох розмірах мінімальної заробітної плати встановленої законодавством (п.12 Договору). Сторони погодились на умови зазначеного договору про що свідчить їх підпис. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.В. та зареєстрований в реєстрі за №1319. Крім того, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петренко О.В. наклала заборону на відчуження квартири. В подальшому, за згодою [PERSON] , 26.02.2016 року був укладений між [PERSON] та [PERSON] . Договір про заміну набувача за договором довічного утримання (догляду), посвідченого 16.08.2013 року за реєстровим №1319 за умовами якого було замінено сторону набувача за договором довічного утримання від 16.08.2013 року з [PERSON] на [PERSON] . Зазначений договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.В. та зареєстрований в реєстрі за №238. Крім того, приватним нотаріусом накладена заборона на відчуження квартири. [PERSON] , як вбачається з матеріалів справи помер [INFO] . З копії матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулись: [PERSON] - донька померлого; [PERSON] - донька померлого; [PERSON] - дружина померлого та як мати малолітнього сина померлого - [PERSON] . 09.03.2021 року [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] оскільки вона фактично в серпні 2019 року прийняла спадщину та набула обов`язки набувача; інші спадкоємці відмовились від вказаного майна шляхом бездіяльності та відмовились від виконання обов`язків за договором довічного утримання. Однак оскільки нотаріусу не було надано документів, які підтверджують право власності на майно спадкодавця, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голуб Л.А. від 16.03.2021 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. Стаття 744 ЦК України передбачає, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Статтею 749 ЦК України визначено, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Набувач може бути зобов`язаний забезпечити відчужувача або третю особу житлом у будинку (квартирі), який йому переданий за договором довічного утримання (догляду). У цьому разі в договорі має бути конкретно визначена та частина помешкання, в якій відчужувач має право проживати (стаття 750 ЦК України). Крім того, у відповідності до положень ст.751 ЦК України, матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом. При зверненні до суду з позовом [PERSON] зазначала, що зобов`язання за договором довічного утримання не виконуються належним чином що було підтверджено її особистими поясненнями в судовому засіданні. В той же час [PERSON] при зверненні до суду з позовом вказувала що вона належним чином виконувала зобов`язання за договором довічного утримання. Однак суду не надала належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного, враховуючи що [PERSON] заперечувала надання будь-якої допомоги з боку [PERSON] . Стаття 755 ЦК України визначає, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Водночас, стаття 757 ЦК України визначає, що у разі смерті набувача, обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. [PERSON] зазначала, що після смерті [PERSON] (набувача за договором довічного утримання), вона належним чином виконувала власні зобов`язання за договором, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] . Суд не може прийняти до уваги як належні докази протоколи опитування особи, оскільки такі особи не були попереджені про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 КК України. Отже, оцінивши в сукупності надані суду докази, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи що [PERSON] не надала належних та допустимих доказів виконання зобов`язань за договором довічного утримання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині розірвання договору довічного утримання та відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо визнання її права власності на квартиру. Щодо заявлених вимог [PERSON] щодо повернення їй в приватну власність однокімнатну квартиру [ADDRESS] ; скасування заборони відчуження квартири [ADDRESS] , реєстраційний №1320 від 16.08.2013 року та реєстраційний №239 від 26.02.2016 року, накладені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.В. у зв`язку з посвідченням договору довічного утримання (догляду) від 16.08.2013 року та договору про заміну набувача за договором довічного утримання (догляду) від 26.02.2016 року; скасування запису про обтяження №2146518 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно суд вважає за необхідне зазначити наступне. Стаття 756 ЦК України визначає, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Частина 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Таким чином, оскільки розірвання договору довічного утримання є підставою для повернення права власності на квартиру позивачу та підставою для припинення обтяження, в той же час не передбачено скасування записів в реєстрі речових прав, тому суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial