Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Представник ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №574746 від 12 квітня 2021 року у розмірі 37\~407,54грн, судових витрат зі сплати судового збору у сумі 2 481,00 грн і витрат на правову допомогу у сумі 9 000,00 грн., посилаючись на неналежне виконання зобов`язання відповідачем за кредитним договором, чим порушуються майнові права позивача. В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 12квітня 2021 року між позичальником [PERSON] та ТзОВ «Слон кредит» укладено договір №574746 про надання споживчого кредиту в розмірі 18750,00 грн. строком до 12 квітня 2024 зі сплатою процентів за користування кредитними коштами на умовах, визначених умовами договору. Згідно п.1.5. договору кредиту відсоткова ставка є фіксованою, а її розмір залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних), за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту\~85% річних. Кредит повертається згідно графіка погашення кредиту. Кредитор виконав свої зобов`язання та надав позичальнику кредитні кошти. 26 листопада 2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №26-11/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, в тому числі і за договором №574746, що укладено із [PERSON] .. Отже ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача. За період користування кредитом позичальником здійснено часткові платежі на погашення кредиту і процентів за користування кредитом, однак станом на день звернення до суду із позовом заборгованість за кредитним договором не погашається, проценти за користування кредитом не сплачуються, в результаті чого утворилася прострочена заборгованість. Станом на 06 грудня 2022 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 37407, 54 грн., з яких 14\~670,46 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, 9\~263,77 грн.\~заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 12845,7 грн.\~заборгованість за нарахованими відсотка згідно договору кредиту, 108,52 грн нараховані 3% річних, 519, 09 грн втрати від інфляції. Враховуючи викладене просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором, а також 2481,00 грн. сплаченого судового збору та 9000,00 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою судді від 19 січня 2023 позовну заяву ТОВ «Вердикт Капітал» прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно п.6 позовної заяви, на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України розгляд справи просять проводити за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення суду в разі неявки відповідача не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12 квітня 2021 між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] було укладено Договір №574746 про надання споживчого кредиту в розмірі 18 750,00 грн. строком на 1096 днів з кінцевим терміном повернення кредиту 12 квітня 2024 року, що зазначено у п.1.3., п.1.4 Договору. Процентна ставка за користування кредитом є фіксована та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку кредиту 85% річних. Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування в розмірі 15000,00 грн. на рахунок позичальника; у розмірі 3750,00 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору. Згідно п. 3.5 Договору сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає Товариству отримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу Паспортом споживчого кредиту, який підписано позичальником [PERSON] визначено основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної відсоткової ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, а також порядок повернення кредиту (графік сплати суми кредиту, відсотків та загальну суму платежу до сплати). Додатком №1 до Договору про надання споживчого кредиту №574746 від 12 квітня 2021 року є Графік платежів, в якому зазначено дати платежів (періодичність внесення - щомісячно), залишок суми кредиту після сплати поточного платежу суму кредиту до сплати, нараховані проценти до сплати та загальну суму платежу до сплати. Відповідно до платіжного доручення №5064 від 12 квітня 2021року кредитор ТОВ «Слон кредит» перерахував позичальнику [PERSON] за договором №4574746 від 12 квітня 2021 кошти в сумі 15000,00 грн. 26 листопада 2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №26-11/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, які вказані в додатку до договору факторингу «Реєстр боржників». Згідно додатків договору долучається Форма реєстру боржників, форма Акту приймання- передачі Реєстру боржників в електронному та паперовому вигляді, форми реєстру платежів Згідно Додатку 1 до договору факторингу до Ресєстру боржників внесено 1045 боржників, згідно порядкового номеру 389 боржником зазначений [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №574746 від 12 квітня 2021року станом на 06 грудня 2022 відповідач [PERSON] має заборгованість на загальну суму 37407,54 грн., яка складається з заборгованості по основній сумі кредиту в розмірі 14670,46 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 9263,77 грн., заборгованості по відсотках 12845,70, нарахованих 3%річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України 108,52грн, інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України в розмірі 519,09грн. Заборгованість з комісії та пені не нарахована. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог\~статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей\~77,\~78,\~79,\~80\~цього ж\~Кодексу\~вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем є зобов`язальними і регулюються нормами\~ЦК України. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ч.1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст.ст.\~1054,\~1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.ст.\~599,\~526,\~527,\~530 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Згідно ч.1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, що належать відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2\~ст. 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530\~ЦК України визначено, що зобов`язання підлягає виконанню у встановлений ним строк. Згідно п.4 ч.1ст.1 Закону України «Про споживче кредитування»:\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. У відповідності до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування»:\~До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо;\~інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ст. 512 ЦК України). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1\~ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК України). Статтею 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1\~ст. 1078 ЦК України). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом (ст. 1082 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Слон кредит» 12.04.2021 укладено кредитний договір №574746. Первісним кредитором було відступлено право вимоги за кредитним договором новому кредитору\~позивачу, про що було укладено відповідний договір факторингу. В порушення умов кредитного договору та норм\~ЦК України, відповідач не виконав взятого на себе зобов`язання, кошти не повернув, відсотки за користування коштами не сплатив, тому суд приходить до висновку, що сума заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню з відповідач на користь позивача. З огляду на положення\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] на користь позивач ТОВ «Вердикт Капітал» слід стягнути 2481,00 грн. судового збору. Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 9 000,00 грн. суд зазначає наступне. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1-3 статті 133 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач подав такі докази: договір про надання правничої допомоги від 07.10.2022 року № 07-10/2022; прайс-лист АО «Лігал-Ассістанс» з зазначенням виду послуг та вартості роботи; платіжного доручення №34550030 від 10.11.2022р. оплати згідно договору про надання правової допомоги на суму 56\~000грн,; витяг з акту №3 про надання юридичної допомоги від 07.11.2022, заявки на надання юридичної допомоги №283 від 01.11.2022р. по супроводу стягнення заборгованості з [PERSON] вартістю 9000грн. Згідно з положеннями статті 59\~Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 19\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Пунктом 3.2\~Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009\~передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У частині третій статті 141\~ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд вважає такі витрати обґрунтованими, належним чином доведеними та співмірними із складністю і обсягом робіт, проведеними представником позивача у даній справі. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved