Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Віньковецької селищної ради, третя особа Віньковецька районна державна лікарня ветеринарної медицини про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, мотивуючи свої вимоги наступним. В травні 2011 року представниками Віньковецької районної державної лікарні ветеринарної медицини та Майдан-Олександрівської сільської ради Віньковецького району (в стані припинення з 15.12.2020 року), правонаступником прав та обов`язків якої є Віньковецька селищна рада Хмельницької області, згідно Розпорядження КМУ від 12.06.2020 року «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Хмельницької області», йому, як священнослужителю в с. Майдан-Олександрівський Віньковецького району Хмельницької області для проживання разом із сім`єю (дружиною та трьома неповнолітніми дітьми) надано безоплатно в користування житловий будинок [ADDRESS] (далі - Будинок). Вказаний Будинок перебував на балансі Віньковецької районної лікарні ветеринарної медицини до 15 квітня 2011 року, а далі рішенням Віньковецької районної ради № 18 від 15.04.2011 року «Про передачу об`єктів нерухомого майна з балансу Віньковецької районної лікарні ветеринарної медицини на баланс селищної та сільських рад» мав передатися на баланс Майдан-Олександрівської сільської ради. Документи про надання в користування житла позивачу не надавалися. А як пояснили уповноважені представники Віньковецької районної лікарні ветеринарної медицини та Майдан-Олександрівської сільської ради Віньковецького району, що такий документ є і буде наданий йому пізніше. Однак станом на день подання позову ніяких документів позивачу передано не було. Він з травня 2011 року добросовісно, постійно, відкрито та безперервно користується Будинком, в якому проживає зі своєю сім`єю. Також за власні кошти замінив старі дерев`яні вікна на нові металопластикові, старі двері на нові, провів капітальний ремонт кімнат без реконструкції приміщення, замінив систему електропостачання, провів водопостачання та водовідведення. Зазначає, що є щорічним передплатником періодичних видань «Укрпошта» з 2011 року, сплачує комунальні послуги з електропостачання. Діти навчалися і навчаються у Майдан-Олександрівському ліцеї. Позивач хоче оформити право власності на Будинок, так як у нього відсутні будь-які документи, що підтверджують законність його проживання у ньому. Посилаючись на норми ст. ст. 7, 16, 328, 344 ЦК України, Постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.05.20109 року у справі № 910/17274/17, Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з огляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, позивач, з врахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на житловий будинок [ADDRESS] . 26.10.2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 18.11.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач [PERSON] , викликаний у судове засідання для надання особистих пояснень, зазначив, що став священнослужителем більше 20 років тому та проживав в с. Карачіївці. Так як він не мав де жити із сім`єю, а люди турбувалися за його помешкання, то вирішили поселити його із сім`єю у приміщення ветмедицини, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Раніше там проживав спеціаліст ветмедицини зі своєю сім`єю. Вказаний будинок\~перебував на\~балансі Віньковецької\~ районної\~лікарні ветеринарної\~медицини.\~Він знав,\~що 15.04.2011\~року Віньковецька\~районна рада прийняла рішення про передачу будівлі ветлікарні на баланс Майдан-Олександрівської сільської ради. Після цього у другій половині квітня 2011 року голова райради передав йому ключі від цієї будівлі і сказав, що вони можуть там жити, а документи їм передадуть пізніше. Він знає випадки, коли аналогічні приміщення ветмедицини у інших селах району передавалися у власність фізичним особам, тому і розраховував отримати пізніше документи про право власності. Спочатку він зробив деякий ремонт (частини даху та вікна), а через кілька місяців він вже туди поселився із сім`єю. Усі ці роки, починаючи з 2011 року, він там жив із сім`єю, сплачував комунальні послуги, отримував за вказаною адресою поштову кореспонденцію, періодичні поштові видання, робив поточний ремонт будівлі. Технічний паспорт на будівлю виготовляв особисто з метою оформлення права власності через суд. Представник відповідача Віньковецької селищної ради Лужняк В.О.у судове засідання не з`явився, але надіслав письмове клопотання, у якому просить розгляд справи проводити за відсутності представника селищної ради, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник третьої особи Чернюк О.С. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову і просить відмовити у задоволені позову, оскільки будівля ветлікарні в с. Майдан-Олександрівський є нежитловою і продовжує залишатися на балансі Віньковецької районної державної лікарні ветеринарної медицини, на підтвердження чого він надав інвентарну картку обліку основних засобів в бюджетних установах та технічний паспорт. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно інвентарної картки обліку основних засобів в бюджетних установах приміщення ветлікарні поставлено на облік 26.11.1976 року, з інвентарним № 10103001, первісна балансова вартість становить 36848 грн. Згідно технічного паспорту на нежитлову будівлю, виготовленого у 2007 році, ветлікарня в с. Майдан-Олександрівський Віньковецького району Хмельницької області є нежитловою будівлею загальною площею 135,3 кв. м., в тому числі службовою площею 60, 5 кв.м., допоміжною площею 74,8 кв.м. Згідно рішення Віньковецької районної Ради народних депутатів Хмельницької області № 2 від 23.09.1992 року «Про розмежування державного майна району між власністю району і власністю селища і сіл» та додатка до нього, прийняте рішення про розмежування державного майна, яке відноситься до комунальної власності, між власністю районної ради і власністю селищної та сільських рад народних депутатів. Згідно додатку № 1 районна станція по боротьбі з хворобами тварин переходить у власність до районної Ради. Відповідно до рішення Віньковецької районної ради Хмельницької області № 18 від 15.04.2011 року «Про передачу об`єктів нерухомого майна з балансу Віньковецької районної лікарні ветеринарної медицини на баланс селищної та сільських рад» та додатку до рішення, передано об`єкт нерухомого майна - будинок ветеринарної лікарні інвентарний номер 10103001 (пункт 16 додатку) з балансу Віньковецької районної лікарні ветеринарної медицини на баланс Майдан-Олександрівської сільської ради. Також вказаним рішенням зобов`язано передачу об`єктів нерухомого майна на баланс селищної та сільських рад провести згідно з чинним законодавством України з оформленням відповідних документів. Згідно із\~розпорядженням Кабінету\~Міністрів України\~«Про визначення\~адміністративних центрів\~та затвердження\~територій територіальних\~громад Хмельницької\~області» від\~12\~червня 2020\~р.\~№ 727-р\~визначено адміністративні\~центри та\~затверджено території\~територіальних громад\~Хмельницької області\~згідно з\~додатком. До Віньковецької селищної ради увійшли наступні територіальні громади: Віньковецька, Великоолександрівська, Говорівська, Дашковецька, Женишковецька, Зорянська, Карачієвецька, Майдано-Олександрівська, Нетечинецька, Осламівська, Охрімовецька, Петрашівська, Пилипо-Олександрівська, Яснозірська. Відповідно до підпункту 9 пункту 6-1 розділу V Прикінцеві та Перехідні положення» закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою. Тому Віньковецька селищна рада є правонаступником прав та обов`язків Майдан-Олександрівської сільської ради. Віньковецькою селищною радою не надано доказів оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна будинок ветеринарної лікарні, розташованого в с. Майдан-Олександрівський, за Майдан-Олександрівською сільською радою чи Віньковецькою селищною радою. Згідно довідки КП «БТІ» Віньковецької районної ради Хмельницької області № 1-602 від 05.09.2016 року станом до 01.01.2013 року за Віньковецьким районним комунальним підприємством «Ветеринарної медицини», Віньковецькою районною державною лікарнею ветеринарної медицини нерухомого майна у Віньковецькому районі Хмельницької області не зареєстровано. Тому згідно повідомлення управління забезпечення реалізації повноважень у Хмельницькій області регіонального відділення фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях № 05-08-01918 від 24.11.2021 року нерухоме майно за адресою [ADDRESS] перебуває на балансі Віньковецької районної державної лікарні ветеринарної медицини. На підставі рішення сесії 24-25/2022 від 08.07.2022 року «Про перейменування назв вулиць та провулків населених пунктів Віньковецької селищної ради» вулиця Центральна в с. Майдані-Олександрівському перейменована на вулицю Ігоря Рембача. Таким чином, учасниками процесу не надано доказів щодо належності права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований по [ADDRESS] . Позивачем надано докази, що він, починаючи з другої половини квітня 2011 року по день звернення до суду, відкрито та безперервно володів будинком ветеринарної лікарні в с. Майдан Олександрівський, що підтверджується довідкою Майдан-Олександрівського старостинського округу № 132 від 10.02.2022 року, довідкою ХДАТ «Укрпошта» без дати, актом депутата Віньковецької селищної ради 8 скликання [PERSON] від 10.02.2022 року, розрахунком по особовому рахунку [NUMBER] абонента [PERSON] та показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також позивачем надано технічний паспорт садибного (індивідуального) будинку з будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовлений 04.03.2021 року за замовленням [PERSON] . Згідно технічного паспорту житловий будинок має загальну площу приміщень 135 м кв., в тому числі житлову площу 71, 3 кв.м. та допоміжну 63,7 кв.м. Згідно з частинами першою та четвертою\~статті 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ч. 6 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 24.06.2021 року у справі № 219/49/20 визначив наступне. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій\~статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до\~статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Отже, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не\~у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б із ним власник. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Для нерухомого майна тривалість володіння становить десять років. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Водночас володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18), а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18), від 27 червня 2019 року у справі № 175/2338/16-ц (провадження № 61-2017св18). У постанові Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.09.2018 року № 205/1178/16-ц (провадження №\~61-14788св18)\~суд також\~вказав,\~щоаналізуючи поняття добросовісності володіння як ознаки набувальної давності за\~статтею 344 ЦК України,\~слід виходити\~з того,\~що добросовісність,\~як одна\~із загальних\~засад цивільного\~судочинства,\~означає фактичну\~чесність суб`єктів\~у їх\~поведінці,\~прагнення сумлінно\~захистити свої\~цивільні права\~та забезпечити\~виконання цивільних\~обов`язків.\~При вирішенні\~спорів має\~значення факт\~добросовісності заявника\~саме на\~момент отримання\~ним майна,\~тобто на\~той початковий\~момент,\~який включається\~в повний\~давнісний строк\~володіння майном,\~визначений законом.\~Крім того,\~позивач,\~як володілець\~майна,\~повинен бути\~впевнений в\~тому,\~що на\~це майно\~не претендують\~інші особи\~і він\~отримав це\~майно за\~таких обставин\~і з\~таких підстав,\~які є\~достатніми для\~отримання права\~власності на\~нього.Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Позивач же на момент отримання нерухомого майна знав, що це майно згідно рішення Віньковецької районної ради передане на баланс Майдан-Олександрівської сільської ради, а отже позивач знав, що не має жодних правових підстав для набуття права власності на нього. Тому суд приходить до висновку, що позивач не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності у нього добросовісності такого володіння.\~ Набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності, тому за відсутності ознаки добросовісності володіння нерухомим майном відсутні підстави для визнання права власності за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України. Крім того, згідно інвентарної картки обліку основних засобів в бюджетних установах та технічного паспорту на нежитлову будівлю ветлікарня в с. Майдан-Олександрівський, будівля ветлікарні є нежитловою згідно експлікації. Позивач самовільно, знаючи, що не є власником вказаного нерухомого майна провів перепланування нежитлового приміщення ветлікарні у житловий будинок (згідно наданого ним технічного паспорту). Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду\~від 14.02.2018\~року справа\~№357/1902/16-ц (провадження №61-1478св18) до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором\~або законом\~передбачено прийняття\~нерухомого майна\~до експлуатації,\~то до\~моменту прийняття\~його до\~експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК України). У зв`язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Відповідно до ст. 39 закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17лютого\~2011року\~№ 3038-VI\~(надалі\~Закон №\~3038-VI)\~та п.3\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 13.04.2011\~року №\~461\~«Питання прийняття\~в експлуатацію\~закінчених будівництвом\~об`єктів»\~житлові будинки\~після закінчення\~будівництва обов`язково\~приймаються в\~експлуатацію відповідними\~органами державного\~архітектурно-будівельного\~контролю\~в залежності\~від класу\~наслідків (відповідальності)\~будівель і\~споруд\~ (ст.\~32\~Закону №\~3038-VI).\~Житловий будинок\~має відповідати\~вимогам,\~які встановлені ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення». Але позивач та його представник не надали суду доказів того, що вказаний житловий будинок прийнятий в експлуатацію та відповідає вимогам, які ставляться до житлових будинків і встановлені ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення», а саме, що приміщення придатне для проживання, оснащене системою вентиляції, водопостачання, каналізації, газопостачання, теплопостачання, відповідає санітарно-гігієнічним нормам, має захист від води і навколишнього середовища, має допустимий рівень шуму, вібрації, електромагнітного поля тощо. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є необґрунтованим і задоволенню не підлягає. На підставі ст. 344 ЦК України, ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів»,

Outcome: dismissed