Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] , звернувся до суду з позовом до ТОВ «Цикл Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтуванні позову зазначив. Відповідно до договору кредиту №008-07526-120313 від\~\~12.03.2013 року позивачу в ПАТ «Дельта Банк» була відкрита кредитна лінія на суму 40900 гривен строком на 364 календарних дня. 20.02.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір №248/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги за договорами кредиту, у тому числі за договором кредиту № 008-07526-120313 від\~\~12.03.2013 року, укладеним з [PERSON] 12.04.2021 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія` та ТОВ «Цикл Фінанс» укладений наступний Договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 248/1 від 12.04.2021 року, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 008-07526-120313 від\~\~12.03.2013 року. 19.05.2021 року ТОВ «Цикл Фінанс» звернувся до приватного нотаріуса Остапенко Є.М. з заявою про вчинення виконавчого напису в рахунок погашення простроченої заборгованості за період з 08.06.2018 року по 15.10.2019 року в сумі 91647 (дев`яносто одна тисяча шістсот сорок сім) гривен 31 копійка, що складається: з простроченої заборгованості за сумою кредиту 49036 (сорок дев`ять тисяч тридцять шість) гривен 21 копійка; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 41561 (сорок одна тисяча п`ятьсот шістдесят одна) гривня 10 копійок; заборгованість по пені в сумі 1050 (одна тисяча п`ятдесят) гривен; вартість вчинення виконавчого напису 50 (п`ятдесят) гривен. Отримавши заяву ТОВ «Цикл Фінанс», приватний нотаріус Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис №46566, за яким вирішив задовольнити вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» шляхом стягнення з [PERSON] коштів на рахунок стягувача у розмірі 91647 (дев`яносто одна тисяча шістсот сорок сім) гривен 31 копійка, що складається: з простроченої заборгованості за сумою кредиту 49036 (сорок дев`ять тисяч тридцять шість) гривен 21 копійка; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 41561 (сорок одна тисяча п`ятьсот шістдесят одна) гривня 10 копійок; заборгованість по пені в сумі 1050 (одна тисяча п`ятдесят) гривен; вартість вчинення виконавчого напису 50 (п`ятдесят) гривен. 21.10.2021 року на адресу приватного виконавця Проценко Д.Ю. від ТОВ «Цикл Фінанс» надійшла заява від 16.07.2021 року (вих.№3985) «Про відкриття виконавчого провадження» на підставі виконавчого напису від 19.05.2021 року, р.№46566 Постановою приватного виконавця Проценко Д.Ю. від 25.10.2021 року відкрито ВП№67255077 (ідентифікатор доступу: «5А4ВБГ3А6412»). Місцем відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом №46566 від 19.05.2019 року є офіс: 69041, місто Запоріжжя, Дніпровський район, бульвар Вінтера, будинок№26, офіс 1.2. В свою чергу, місцем виконання виконавчого напису №46566 від 19.05.2019 року є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання за місцем проживання боржника, місцем його перебування, за місцем знаходженням майна [PERSON] в Шевченківському районі м. Запоріжжя. Позивач вважає, що виконавчий напис є безпідставним, вчиненим з порушенням вимог закону, і, відповідно, таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не переконався, що заборгованість позивачки перед банком є безспірною. Окрім того, позивач посилається на неотримання письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором, що є обов`язковою умовою вчинення виконавчого напису відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. На підставі вищенаведеного просить суд, визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 24.11.2021 р. було відкрито провадження. Ухвалою суду від 24.11.2021 р. було задоволено заяву про забезпечення позову та зупинено стягнення в межах виконавчого провадження № 67255077. Рішенням суду від 01.02.2022 р. було задоволено позов та визнано виконавчий напис № 46566 таким, що не підлягає виконанню. 05.07.2022 р. було подано заяву ТОВ «Цикл Фінанс» про перегляд заочного рішення Шевченківського району суду м. Запоріжжя від 01.02.2022 року. Ухвалою суду від 25.07.2022 р. було поновлено строк ТОВ «Цикл Фінанс» на подання заяви, а також скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя,справу призначено до розгляду. 16.08.2022 р. подано відзив ТОВ «Цикл Фінанс» на позовну заяву відповідно до якого, просить суд: - залучити до участі у справі ТОВ «Хорн Хоф Інвест», як правонаступника ТОВ «Цикл Фінанс». - відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу. Судові засідання - 30.08.2022 р., 03.11.2022 р. було відкладені у зв`язку із неявкою сторін. Ухвалою суду було задоволено клопотання представника відповідача ТОВ «Цикл Фінанс» та залучено до участі у справі ТОВ «Хорн Хоф Інвест», як правонаступника ТОВ «Цикл Фінанс» розгляд справи відкладено на 16.02.2023 р. Судове засідання 16.02.2023 р. відкладено на 16.03.2023 р. у зв`язку із відсутністю відомостей про отримання відповідачем ТОВ «Хорн Хоф Інвест» повістки, а також копії позовної заяви. 16.03.2023 р. позивач у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна вимога про розгляд справи за його відсутність проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач ТОВ «Хорн Хоф Інвест» до судового 16.03.2023 р. не з`явився. Конверт повернувся до матеріалів справи із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідач викликався до судового засідання, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України. Треті особи 16.03.2023 р., до судового засідання не з`явилися повідомлялися про розгляд справи, шляхом надіслання судових повісток на адреси, які зазначені у позовній заяві. В силу ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так,\~судом встановлено,\~ що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис №\~46566 від 20.05.2021 року про звернення стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк » право вимоги за яким було відступлено до нового кредитора ТОВ «ФК`Довіра та гарантія». В подальшому 12.04.2021 року ТОВ «ФК «Довіра» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 248/1 від 12.04.2021 року відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло нового кредитора до позичальника за Кредитним договором. Сума до стягнення становить 91647,31 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. від 25.10.2021 р. ВП № 67255077 було відкрито виконавче провадження. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. від 26.10.2021 р. ВП № 67255077 було арештовано кошти боржника. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.05.2022 р., було залучено ТОВ «Хорн Хоф Інвест», як правонаступника відповідача до участі у цивільній справі 336/9486/21 за позовом\~\~ [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. За змістом пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Суд при вирішенні спору враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, а Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд вказаної ухвали ВАСУ, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині доповнення Переліку такими положеннями: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду відповідно до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 19.05.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, неможливість вчинення виконавчого напису у цій справі була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідачами (первісним та його правонаступником) суду не надано доказів щодо направлення на адресу боржника будь-яких претензій. Третя особа приватний нотаріус також не надав суду будь-яких доказів щодо дотримання ним положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», які б свідчили про те, що нотаріус перевірив безспірність заборгованості (чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису). Від приватного нотаріуса не надішли документи щодо вчинення ним передбаченої законом перевірки (щодо повідомлення боржника не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та щодо надання боржнику можливості ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору). Суд вважає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Що заперечення відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з ч.\~8\~ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно зі\~статтею 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19). Позивачем були надані: договір про надання правової допомоги від 09.11.2021 р.; акт про прийняття передачі наданих послуг від 30.11.2021 р. на загальну суму 9100 грн.; квитанція № 483439 від 25.11.2021 р. на суму 4600 грн.; квитанція № 548863 від 29.11.2021 р. на суму 4500 грн. З урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню вказані витрати на правничу допомогу, які відповідають критерію розумності. За правилами\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved