Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

26.10.2022\~представник КП\~"Зміївське\~виробниче управління\~житлово-комунального\~господарства"\~адвокат Біленко\~О.О.\~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] ,\~а 14.12.2022\~зі змінени\~позовом,\~з наступними\~вимогами:\~визнати [PERSON] \~такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням,\~розташованим за\~адресою [ADDRESS] . На обґрунтування позовних вимог зазначено, що гуртожиток, який розташований по [ADDRESS] , належав до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Харківської області. Згідно п. 5.2 Статуту КП "Зміївське виробниче управління житлово-комунального господарства" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, майно підприємства є комунальною власністю Зміївської територіальної громади в особі Зміївської міської ради і закріплюється за ним на праві господарського відання. Відповідно рішення XX сесії VII скликання Зміївської міської ради № 1-ХХ від 07.06.2017 гуртожиток за вказаною адресою закріплено на праві господарського відання за Зміївським виробничим управлінням житлово-комунального господарства. У вказаному гуртожитку зареєстрована відповідач, однак фактично в гуртожитку за вказаною адресою не проживає на протязі останніх трьох років. Особа відповідача мешканцям будинку взагалі не відома. Те, що відповідач не проживає в гуртожитку протягом останніх трьох років свідчить про обрання нею іншого постійного місця проживання, відсутність намірів зберігати право на проживання у гуртожитку за місцем реєстрації та втрату інтересу до вказаного житла. Позивач вважає, що має право звернутися до суду з вимогою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Іншим шляхом, ніж зверненням до суду, позивач не може захистити своє порушене право. Враховуючи викладене представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.12.2022 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11.01.2023. 11.01.2023 судове засідання відкладено у зв`язку з перебуванням судді Зміївського районного суду Харківської області в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню, судовий номер справи № 621/2814/22. 13.02.2023 та 01.03.2023 судові засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. 16.03.2023 належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Біленко О.О. до канцелярії суду надав заяву відповідно до якої просив проводити розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав викладених в заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на її адресу місця реєстрації судом, та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причин своєї неявки суду не повідомила, відзив на позов не надавала, будь-яких інших заяв чи клопотань з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду також не надходило. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно зі статті 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України). Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування, а також докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі доказів, досліджених під час судового розгляду, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Спірним є право користування відповідача [PERSON] житловим приміщенням у гуртожитку по [ADDRESS] , що належала до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] та Витягом КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24841612 від 18.12.2009 (а. с. 2 зворот, а. с. 29), а Рішенням V сесії VII скликання Харківської обласної ради № 199-VII від 23.06.2016 передане зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Харківської області у комунальну власність територіальної громади м. Змієва, на підставі звернення КЗОЗОТС "Занки" від 30.05.2016 №\~40 та від 31.05.2015 № 403 (а. с. 36 зворот). Рішенням ХІІ сесії VII скликання Зміївської міської ради № 14-ХІІ від 30.09.2016 прийнято у комунальну власність територіальної громади Зміївської міської ради із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Харківської області гуртожиток, що обліковується на балансі КЗОЗ "Обласний туберкульозний санаторій "Занки" та розташований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 35 зворот -36). Рішенням ХІХ сесії VII скликання Зміївської міської ради № 13-ХІХ від 26.05.2017 затверджено акт приймання-передачі у комунальну власність територіальної громади Зміївської міської ради із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Харківської області гуртожитку, що обліковується на балансі КЗОЗ "Обласний туберкульозний санаторій "Занки" та розташований за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Бутівська, 5" від 23.05.2017 (а. с. 38). Рішенням XX сесії VII скликання Зміївської міської ради № 1-ХХ від 07.06.2017 гуртожиток за вказаною адресою закріплено на праві господарського відання за Зміївським виробничим управлінням житлово-комунального господарства (а. с. 2). Згідно п. 1. 1. Договору на закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Зміївської міської ради, за підприємствами, установами та організаціями на праві господарського відання, укладеного 08.06.2017 між Зміївською міською радою, в особі міського голови Кучкова П. В., що діє на підставі статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", з однієї сторони та Зміївським виробничим управлінням житлово-комунального господарства (надалі користувач), в особі виконуючого обов`язки начальника управління Маковецької В. М., що діє підставі Статуту, з другої сторони, Акта приймання-передачі майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Зміївської міської ради", предметом договору є передача Уповноваженим органом Користувачеві на підставі рішення XX сесії Зміївської міської ради VII скликання від 07 червня 2017 року № 1-ХХ "Про закріплення на балансі Зміївського виробничого управління житлово-комунального господарства, на праві господарського відання, нерухомого майна: гуртожитку, що перебуває в комунальній власності територіальної громади Зміївської міської ради та розташований по вул. Бутівській, 5, м.\~Змієва" (а. с. 34, 35). Рішенням XVII сесії VIIІ скликання Зміївської міської ради від № 1499-XVII-VIIІ від 18.11.2021 змінено назву Зміївського виробничого управління житлово-комунального господарства (код ЄДРПОУ 03358720) на Комунальне підприємство "Зміївське виробниче управління житлово-комунального господарства" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (ЄДРПОУ 03358720) та затверджено статут КП "Зміївське виробниче управління житлово-комунального господарства" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (ЄДРПОУ 03358720) у новій редакції (а. с. 12). Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником КП "Зміївське виробниче управління житлово-комунального господарства" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області є [PERSON] (а. с. 34). Згідно п. 5.2 Статуту КП "Зміївське виробниче управління житлово-комунального господарства" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, майно підприємства є комунальною власністю Зміївської територіальної громади в особі Зміївської міської ради і закріплюється за ним на праві господарського відання за рішенням Засновника. Підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном, закріпленим за ним Засновником, з обмеженням правомочності щодо окремих видів майна за рішенням Засновника у випадках, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами України (а. с. 8-11, 30-33). Факт реєстрації відповідача [PERSON] у спірному житловому приміщенні гуртожитку підтверджується відомостями Списку осіб, місце проживання яких зареєстроване в гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , та довідкою Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 628 від 31.10.2022 (а. с. 3-5, 18). Згідно листа КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації, землевпорядкування, містобудування та архітектури" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 30/05/22 від 16.05.2022 вбачається, що згідно архівних матеріалів КП "Зміївське БТІЗМА" по будинку за адресою: [ADDRESS] : кількість житлових кімнат - 100, із них приватизовані та знаходяться в процесі приватизації наступні кімнати: 22, 23, 25, 27, 29, 3, 32, 33, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 44, 48, 50, 52, 51, 53, 55, 57, 56, 58, 60, 54, 61, 62 63, 65, 67, 69, 68, 70, 72, 73, 74, 76, 78, 80, 82, 83, 84, 85, 87, 86, 89, 88, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 97, 96, 100, 101, 102, 104, 103, 105, 106, 108, 117, 119, 112, 118, 120, 121, 123, 122, 125, 127, 129, 131, 133, 135, 137. На першому поверсі будівлі житлових кімнат не обліковується (а. с. 5-6). З акта про встановлення факту проживання, складеного 08.08.2022 директором КП "Зміївське ВУЖКГ" Горбуновим Р. О., в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що [PERSON] відповідно до інформації Відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради від 11.07.2022, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , без зазначення кімнати, але фактично за вказаною адресою не проживає на протязі останніх трьох років. Також, особа відповідача мешканцям гуртожитку взагалі не відома, кімнату проживання не встановлено (а. с. 7). Частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 1 статті 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (в редакції станом на час подання позовної заяви), зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За змістом вказаних норм, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Представниками позивача надані докази того, що відповідач [PERSON] зареєстрована в житловому приміщенні, належному на праві господарського відання КП "Зміївське виробниче управління житлово-комунального господарства" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власником житла та відповідачем щодо збереження за ним права користування цим житловим приміщенням. Відповідачем не надано доказів на спростування доводів позовної заяви. За таких обставин, позовна заява КП "Зміївське виробниче управління житлово-комунального господарства" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Оскільки представники позивача у позовній заяві та під час розгляду справи не вимагали відшкодування за рахунок відповідача судових витрат по сплаті судового збору, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України не вирішувалося.

Outcome: approved