Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Балагурак В.В. звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позов мотивований тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 28.02.2011 року. Відповідно до виявленого бажання, Позичальнику було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, який згодом збільшено до суми 11 000 гривень, та видано кредитну картку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав можливість [PERSON] розпоряджатися кредитними коштами на умовах, визначених договором, а [PERSON] , у свою чергу, зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту, здійснювати погашення кредиту та процентів у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Спадкоємцями померлої, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з врахуванням того, що відповідачі прийняли спадщину, до якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлої. Спадкування обовязків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, такяк відповідачіне відмовилися від спадщиниу передбачені цивільним законодавством строки. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У свою чергу, відповідачі [PERSON] та [PERSON] відзив на позовну заяву не подали. Вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 28.02.2011 року. Відповідно до виявленого бажання, Позичальнику було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, який 13.10.2021 року було збільшено до суми 11 000 гривень, та видано кредитну картку (а.с. 16-48). Із розрахунку заборгованості за договором №б/н від 28.02.2011, укладеного між банком і [PERSON] , заборгованість станом на 25.11.2022 року становить 11\~802,92 гривень (а.с. 8-15). Окрім цього на підтвердження користування [PERSON] кредитними коштами представник позивача надав виписку по картковому рахунку за договором №б/н за період з 22.07.2014 року по 28.11.2022 року (а.с. 16-18). Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2021 року [PERSON] померла [INFO] (а.с. 54). Із листа державного нотаріуса №37/02-14 від 05.02.2022 року вбачається, що на підставі претензії кредитора до спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа за №25/2022 року. Станом на 05.02.2022 року в Мукачівську державну нотаріальну контору спадкоємці до майна померлої [INFO] [PERSON] не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Із листа Відділу «Центру надання адміністративних послуг» Мукачівської міської ради за №728/01-32/2130/42-23 від 22.02.2023 року слідує, що за адресою: [ADDRESS] , станом на дату смерті померлої [INFO] [PERSON] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконання зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. При порушені зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У статтях 610,611,612 ЦК України передбачено правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як передбачено ч.1 ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини. За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю,\~але в межах вартості майна,\~одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, у силу ст.ст.1281, 1282 ЦК зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] на підставі претензії кредитора до спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] була заведена спадкова справа, однак в Мукачівську державну нотаріальну контору спадкоємці померлої не зверталися і свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Обставинами, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору між кредитором, спадкоємцем і поручителем про стягнення заборгованості за кредитним договором у випадку смерті боржника є: прийняття спадкоємцями спадщини;\~наявність та розмір спадкового майна; згода поручителя відповідати перед кредитором за будь-якого нового боржника; невиконання чи неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором; пред`явлення позову до поручителя в межах строку, визначеного законодавством (ст.1281 ЦК України). Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, що представник позивача не надав суду належних та допустимих доказів стосовно взагалі наявності спадкового майна у померлої та його вартості, в межах якої може бути стягнуто заборгованість. Крім цього, представник позивача не надав суду доказів про дійсну кількість спадкоємців, оскільки позов пред`явлено до двох осіб, а згідно Довідки Відділу «Центру надання адміністративних послуг» Мукачівської міської ради, на дату смерті померлої, було зареєстровано 5 осіб. Дані обставини та факти позбавлять суд самостійно встановити коло осіб, які прийняли спадщину в залежності від ступеня спорідненості, а також позбавляє суд встановити яку частку кожний із них успадкував, оскільки відповідно до вимог ст.1282 ЦК України, кожен із спадкоємців задовольняє вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його часті у спадщині. Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку що позов є необґрунтований, а тому у його задоволенні слід відмовити. Враховуючи наведене, ст.ст. ст.ст. 526, 527, 530, 533, 599, 608, 610, 611, 612, 625, 1216, 1218, 1219, 1220, 1268, 1270, 1281, 1282 ЦК України,

Outcome: dismissed