Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

03 лютого 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача\~про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову, представник зазначив, що ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 30.08.2022 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 червня 2022 року, близько 10 год. [PERSON] , перебуваючи в будинку за місцем проживання [PERSON] , який розташований за адресою: [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочав сварку із останнім. Під час сварки [PERSON] наніс умисно один удар правою рукою стиснутою в кулак в область носа [PERSON] , в результаті чого останній, втративши рівновагу, впав із прискоренням назад та вдарився головою об тверду поверхню плити для твердого палива. Внаслідок злочинних дій [PERSON] [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді під гострої субдуральної гематоми справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться згідно п.п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, до тяжких тілесних ушкоджень, які кваліфікуються як небезпечні для життя. Установлено, що потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні в КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька» у період з 25.06.2022 по 06.07.2022, вартість лікування склала 28 005,73 грн., з них витрати із бюджету територіальної громади м. Кременчука - 15 508,23 грн., 12 497,50 грн. отримано за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між закладом охорони здоров`я та Національною службою здоров`я України. Посилаючись на обов`язок відповідача відшкодувати закладу охорони здоров`я витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, прокурор просив суд стягнути з відповідача на користь Кременчуцької міської ради витрати в сумі 15508,23 грн. на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] . Прокурор позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Згідно ухвали Глобинського районного суду Полтавської області від 30.08.2022 року, 20 червня 2022 року, близько 10 год, [PERSON] , перебуваючи правомірно в будинку за місцем проживання [PERSON] , який розташований за адресою: [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих приязних відносин розпочав сварку із своїм знайомим [PERSON] . Під час сварки [PERSON] , діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання шкоди здоров`ю потерпілого від вчиненого ним діяння, хоча повинен був і міг передбачити, використовуючи власну фізичну силу, наніс умисно один удар правою рукою стиснутою в кулак в область носа [PERSON] , в результаті чого останній, втративши рівновагу, впав із прискоренням назад та вдарився головою об тверду поверхню плити для твердого палива. Внаслідок злочинних дій [PERSON] , [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді підгострої субдуральної гематоми справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи Глобинського відділення Полтавського обласного бюро СМЕ №111 від 21.07.2022 року відносяться згідно п.п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року до тяжких тілесних ушкоджень, які кваліфікуються як небезпечні для життя. Дане тілесне ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя. Дії [PERSON] суд кваліфікував за ст.128\~КК України -\~необережне тяжке\~тілесне ушкодження. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим (а.с. 13). Відповідно до розрахунку вартості витрат на лікування, наданого КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька» від 11.08.2022 № 01-16/1153, потерпілий [PERSON] , 25.06.22 о 12.16 був госпіталізований до нейрохірургічного відділення, одразу ж переведений до реанімаційного відділення, де перебував один ліжко\\день, та 06.07.2022 виписаний для подальшого лікування в амбулаторних умовах, вартість десяти ліжко/днів в умовах нейрохірургічного стаціонару 15877,50 грн. (а.с.16-17). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу. За змістом\~ст. 1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Відповідно до п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, який затверджений постановою КМ України від 16.07.1993 року № 545, та ст.1206 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат; сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Згідно зі\~ст. 82 ч. 6 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що потерпілий від кримінального правопорушення [PERSON] лікувався в КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька», яка фінансується за рахунок місцевого бюджету Кременчуцької міської ради, при цьому закладом охорони здоров`я було здійснено витрати на його лікування, вина [PERSON] у заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень є доведеною та доказуванню не підлягає, тому суд дійшов до висновку, що позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved