Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на утримання дітей. Позов обґрунтовано тим, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] взяті на облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей позбавлений батьківського піклування. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 07.06.2019 року у [PERSON] відібрано дітей без позбавлення батьківських прав. Відомості про батька в свідоцтва про народження дітей внесені відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Протягом 2019-2022 років діти проживають разом із прийомними батьками [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження житлово- побутових умов проживання сім`ї від 08 листопада 2021 року, складеного працівниками служби у справах дітей Кілійської міської ради у прийомній сім`ї створені всі умови для проживання та навчання дітей. Прийомні батьки забезпечують усім необхідним дітей, а саме: купують одяг по сезону, продукти харчування, облаштували будинок для проживання дітей, влаштували дітей до школи для отримання дітьми належної освіти. [PERSON] не усунено причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, не використано своє право на звернення до суду про повернення її дітей. А тому можна вважати, що вона ухиляється від виконання батьківських обов`язків по догляду та вихованню дітей. З метою захисту прав та законних інтересів дітей, слід позбавити батьківських прав [PERSON] . Ухвалою суду від 21.09.2022 р. було відкрито загальне позовне провадження (а.с.32). Ухвалою суду від 13.03.2023 р. підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягала на задоволенні і позовних вимог, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.52). Відповідачка у судові засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась, шляхом надіслання ухвал та судових повісток на зареєстроване місце проживання, але повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.51). Судом також здійснювався виклик відповідача до суду, шляхом створення оголошення на офіційному сайті Судової влади, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки відповідач не подала до суду відзив на позовну заяву (а.с.49). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідачка повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого виконавчим комітетом Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 17 (а.с.26). [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстроване Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №113 (а.с.25). Згідно відповіді Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 4852/55-25 від 20.11.2018р. зареєстровано народження [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька внесено відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.27). Згідно відповіді виконавчого комітету Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 3195/55-19 від 25.07.2019 р. зареєстровано народження [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька внесено відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.28). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області №496/916/19 від 07.06.2019 року у [PERSON] відібрано дітей [PERSON] , [PERSON] без позбавлення батьківських прав (а.с.10-11). Розпорядженнями голови Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 01 серпня 2019 року № 317/РА-2019 та № 318/РА-2019 малолітнім [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.18-19). Згідно розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 19 грудня 2019 року № 319 малолітні [PERSON] та [PERSON] влаштовані до прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] та проживають разом із прийомними батьками за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-21). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, орган опіки та піклування за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язаний вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Згідно листа №61 від 09.04.2022р. гр. [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою з 11.05.2006 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Згідно інформації старости сіл Мирне та Широка Балка №150 від 28.03.2022р. мати дітей, громадянка [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте на протязі останнього року фактично за вказаною адресою не проживає (а.с.13). Біляївською міською радою Одеського району Одеської області 28 березня 2022 року та 06 липня 2022 року направлені запити до Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області щодо сприяння у розшуку громадянки [PERSON] , її місце знаходження, а також контактної інформації для забезпечення законних прав та інтересів дітей. Протягом 2019-2022 років діти проживають разом із прийомними батьками [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження житлово- побутових умов проживання сім`ї від 08 листопада 2021 року, складеного працівниками служби у справах дітей Кілійської міської ради у прийомній сім`ї створені всі умови для проживання та навчання дітей. Прийомні батьки забезпечують усім необхідним дітей, а саме: купують одяг по сезону, продукти харчування, облаштували будинок для проживання дітей, влаштували дітей до школи для отримання дітьми належної освіти (а.с.15). Згідно звітів про стан виховання, утримання і розвитку дітей у прийомних сім`ях виданих Кілійським закладом загальної середньої освіти № 2 Кілійської міської ради від 10 грудня 2021 року № 107, [PERSON] та [PERSON] школу відвідують постійно, на уроках активні, мають багато друзів, завжди чисті та охайні, з повагою ставляться до вчителів та друзів, забезпечені усім необхідним для отримання освіти. За характеристикою зазначеного закладу [PERSON] та [PERSON] дисципліновані, ввічливі та працелюбні, мають добрі відносини з однокласниками. Прийомні батьки приділяють належну увагу вихованню та навчанню прийомних дітей (а.с.16-17). Відповідно до листа Служби у справах дітей Кілійської міської ради від 08 квітня 2022 року № 18/405 за час перебування малолітніх [PERSON] та [PERSON] у прийомній сім`ї, мати дітей, [PERSON] , жодного разу не відвідувала їх, не цікавилась їх життям та здоров`ям, матеріально не допомагала. До Служби у справах дітей міської ради з питанням щодо повернення малолітніх [PERSON] та [PERSON] на виховання в свою сім`ю гр. [PERSON] не зверталась. (а.с.29). Вищезазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про свідоме нехтування матір`ю повернення дітей додому. Громадянкою [PERSON] не усунено причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, не використано своє право на звернення до суду про повернення її дітей. А тому можна вважати, що вона ухиляється від виконання батьківських обов`язків по догляду та вихованню дітей. Таким чином, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батьків, так і для дітей, які визначені ст.166 СК України. Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Взявши до уваги вищезазначену інформацію рішенням виконавчого комітету Біляївської міської ради від 01 вересня 2022 року № 228 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-9). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., № 780-ХІІ батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дітей. Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки, які ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дітей, можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це захист інтересів дітей і санкція за протиправну поведінку батьків. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вищевикладені обставини свідчать, про байдуже ставлення відповідачки до виховання своєї дитини, так як жодного з обов`язків які передбачені національним та міжнародним законодавством, а також моральним сімейними цінностями відповідачка не виконує, зухвало нехтує та проявляє батьківську бездіяльність. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. При цьому судом не встановлено, що у відповідачки наявні непрацездатні члени сім`ї чи діти, яких вона повинена утримувати за законом або судовим рішенням. Разом з тим, ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні сум аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] суд керується Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік», яким встановлено, що прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень. Тому з [PERSON] [INFO] , на утримання її малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , суд стягує аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2833 гривень на кожну дитини щомісячно до досягнення ними повноліття які слід перераховувати на особистий рахунок прийомних батьків [PERSON] , та [PERSON] до яких влаштовані діти. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. Статтею 169 СК України передбачено право батьків на поновлення у батьківських правах, тому відповідачка не позбавлена цієї можливості, якщо змінить своє відношення до дитини, проявить турботу та піклування щодо дітей. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved