Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування вимог позивачка в позовній заяві зазначила, що після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку, розташовану в межах Христофорівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. Позивачка є спадкоємцем після померлої за законом та заповітом. Інших спадкоємців немає. Позивачка пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На думку позивачки, строк для звернення до нотаріальної контори був пропущений з поважних причин, оскільки в цей період у зв`язку із бойовими діями позивачка була змушена залишити місце свого проживання в Миколаївській області. У грудні 2022 року позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії через пропуск строку для прийняття спадщини. Посилаючись на викладене, позивачка просила про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Від позивачки надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Від відповідача Баштанської міської ради Миколаївської області надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності їх представника. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб (з врахуванням того, що відповідно до копії спадкової справи після померлої [PERSON] позивачка є єдиними спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини після померлої) і відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. З огляду на те, що належним чином повідомлені сторони до суду не з`явилися, в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов`язки сторін, суд ухвалив про слухання справи за відсутності сторін. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію довідки від 03.05.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію заповіту [PERSON] від 21.07.2017 року; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.12.2022 року; копію спадкової справи №64/2022 після смерті [PERSON] ), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які визнані відповідачем, і можливість задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем після померлої за законом. Крім того, на її ім`я спадкодавцем складений заповіт. Інших спадкоємців, які б подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає. Позивачка пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 1269 ч.1; 1270 ч.1; 1272 ч.3 ЦК України, із змісту яких слідує, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але не проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з постановою Верховного Суду від 17.10.2018 року №681/203/17-ц вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. За такого, строк для прийняття позивачкою пропущений з поважних причин, оскільки у зв`язку із бойовими діями позивачка була змушена залишити місце свого проживання в Миколаївській області. Та оскільки жоден інший спадкоємець із заявою про прийняття спадщини не звертався, спадщина не визнавалась відумерлою, суд з врахуванням принципу пропорційності вважає можливим визначити позивачці додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Вказані обставини відповідач визнав. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За такого, у зв`язку з визнанням відповідачем позову - позов підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1269 ч.1; 1270 ч.1; 1272 ч.3 ЦК України та

Outcome: approved