Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

У вересні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18.07.2019Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 265. Від даного шлюбу подружжя дітей немає. Спільне життя між сторонами не склалося, через несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя. На даний час, подружжя не спілкуєься, спільний побут не веде. Подальше збереження шлюбу та примирення з відповідачем є неможливим та суперечить його інтересам. Ухвалою суду від 15.09.2022 відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 17). У судове засідання позивач та його представник адвокат Ковальчук В.І. не з`явились про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі (а.с.31). Представник позивача, в судовому засіданні раніше надав свої пояснення стосовно позовних вимог, наполягав на розірванні шлюбу, строк для примирення просив не надавати, оскільки подружжя тривалий час не проживають однією сім`єю. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належно повідомлена, що підтверджується поштовою кореспонденцією, яка повернулась із відміткою «вручено особисто» (а.с.30). До суду 24.10.2022 відповідач надала відзив на позовну заяву, яким просила у позовній заяві [PERSON] відмовити, проти розірвання шлюбу заперечувала, просила суд надати строку для примирення подружжя. Ухвалою суду від 02.11.2022 року клопотання відповідача [PERSON] про надання строку для примирення було задоволено. Надано сторонам по справі термін для примирення строком на три місяці (а.с.27). Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] перебувало у зареєстрованому шлюбі з 04.01.1986 по 17.01.2006, що підтверджується відповідними копіями свідоцтва (а.с.21 на зворотному аркуші та 22). Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , подружжя має повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, видане повторно (а.с.20на зворотному аркуші). 18.07.2019 сторони повторно зареєстрували шлюб у Покровському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 265, що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с. 9). Відповідно дост.51Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.3ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з ч.1 ст. 55 СК Українидружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3ст. 56 СК Україникожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачено ч.4 вказаної статті. Враховуючи, що відповідач наполягала на примиренні, судом вжито заходів примирення подружжя, однак сторона позивача не бажає збереження шлюбу, оскільки сімейні відносини з відповідачкою припинено, та останній не бажає зберігати шлюб. Заходи примирення подружжя не призвели до примирення сторін. З урахуванням викладеного, враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачені почуття, сторони проживають окремо тривалий час, спільний побут не ведуть, шлюб існує формально, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам сторін . Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Заперечення відповідача проти розірвання шлюбу не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. (ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України). Враховуючи викладене, суд не наділений правом зобов"язувати, примусити сторону у справі зберігти шлюб, у разі якщо одна із сторін заперечує проти розірвання шлюбу. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, що узгоджується з правовим висновком в постанові Верховного Суду від 11.06.2019 року № 605/434/18"). З огляду на вищенаведені правові норми та подані до суду докази, суд ураховує що між подружжям відсутні взаємодопомога та підтримка, що є правовою основою шлюбу, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача,тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved