Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Виклад позиції сторін Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" безпідставно набутих грошових коштів за скасованим судом виконавчим написом нотаріуса у сумі 9285 гривень 84 копійки, сплаченого судового збору у сумі 992 гривні 40 копійок та судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 гривень. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим що приватним виконавцем у виконавчому провадженні ВП№ 66572616, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса № 239637 виданого 26.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., з нього, на користь відповідача стягнено 9285 гривень 84 копійки. Однак, Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 11 квітня 2022 року виконавчий напис нотаріуса № 239637 виданого 26.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., визнано таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, просить стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти за скасованим судом виконавчим написом нотаріуса у сумі 9285 гривень 84 копійки. Відповідачем подано відзив на позов, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Заперечення у задоволенні позову обгрунтовує тим, що між ним та позивачем існують договірні відносини, врегулювані кредитним договором, а тому, кошти, стягнені у рамках виконавчого провадженні як заборгованість за кредитним договором не є безпідставним збагаченням та не можуть бути витребувані відповідно до положень статті 1212 ЦК України. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 05 січня 2023 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 10 січня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 10 годину 00 хвилин 08 лютого 2023 року. Зазначена ухвала поштовим зв`язком направлена сторонам у справі. Відповідачеві разом з ухвалою направлено копію позовної заяви з доданими документами. Одночасно відповідачеві роз`яснено його право подати відзив на позов. 08 лютого 2023 року справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та відкладена до 10 години 24 лютого 2023 року. 24 лютого 2023 року справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні та відкладена до 13 години 29 березня 2023 року. До початку судового розгляду справи на електронну адресу суду надійшла заява відповідача про визнання позову в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення сплаченого судового брору. Разом з тим, відповідачем не визнаються інші позовні вимоги, зокрема в частині стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 4000 гривень. Також відповідачем подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки на думку, відповідача заявлені позивачем вимоги є не співмірними зі складністю справи та витраченому адвокатом часу на виконання відповідних робіт та просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 3000 (трьох тисяч) гривень. В обгрунтування своїх доводів щодо необхідності зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідач посилається на рішення судів в аналогічних справах, додавши до клопотання їх копії. Крім того, відповідачем подано клопотання про врегулювання спору за участі судді, зазначивши умовою такого врегурювання те, що якщо позивачем на його рахунок буде сплачена заборгованість у сумі 9926,84 гривень у строк до 18 години 14 березня 2023 року то частина заборгованості у сумі 40918,16 гривень буде списана, а заборгованість за кредитним договором №3932967 від 28.12.2020 та виконавчим написом №239637, вважатиметься такою, яка погашена у повному обсязі. Представником позивача - адвокатом Друзь В.В. надано заперечення на клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді, відповідно до якого він та його довіритель заперечують на врегулюванні спору за участі судді, оскільки відповідач застосовував протиправні методи стягнення заборгованості за кредитним договором. Також, представником позивача надано заперечення на клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, мотивуючи це тим, що відповідач просить зменшити такі витрати у справі про визнання виконавчого напосу нотаріуса таким, що не підлягаю виконанню, в той час зазначений позов заявлено про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів за скасованим судом виконавчим написом нотаріуса. З огляду на викладене, заперечує на задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на праничу допомогу. Для участі у розгляді справи сторони було викликано судовими повістками, які надіслані їх електронні адреси. Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, відповідач свого представника у судове засідання не направив, натомість подав клопотання про розгляд справи без участі його представника, з урахуванням наданого відзиву та заявлених клопотань. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Друзь В.В., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули. Однак, представником позивача - адвокатом Друзь В.В. на електронну адресу суду направлено клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя. Просить заявлений позов задоволити. За таких обставин суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними матеріалами та, відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 26.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 239637, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" грошових коштів у сумі 50 845,00 гривень. На виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса, за заявою представника ТОВ "Фінансова компанія управління активами", 19.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем відкрито виконавче провадження ВП №66572616 по примусовому стягненню з боржника - [PERSON] на користь стягувача ТОВ "Фінансова компанія управління активами" заборгованості у сумі 50 845, 00 гривень. У межах зазначеного виконавчого провадження ВП №66572616 з [PERSON] утримано кошти у сумі 9285 гривень 84 копійки, а саме: 28 вересня 2021 року - у сумі 2321 гривня 46 копійок, 28 жовтня 2021 року - у сумі 2321 гривня 46 копійок, 30 жовтня 2021 року - у сумі 2321 гривня 46 копійок, 24 грудня 2021 року - у сумі 2321 гривня 46 копійок. Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 11 квітня 2022 року виконавчий напис нотаріуса № 239637 виданого 26.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" грошових коштів у сумі 50 845,00 гривень, визнано таким, що не підлягає виконанню. На звернення позивача - [PERSON] до ТОВ "Фінансова компанія управління активами" про повернення, стягнутих у рамках виконавчого провадження ВП №66572616, коштів, останній відповіді не отримав та кошти у добровільному порядку відповідачем повернені не були. Щодо врегулювання спору за участю судді Відповідачем подано клопотання про врегулювання спору за участі судді, зазначивши умовою такого врегурювання те, що якщо позивачем на його рахунок буде сплачена заборгованість у сумі 9926,84 гривень у строк до 18 години 14 березня 2023 року то частина заборгованості у сумі 40918,16 гривень буде списана, а заборгованість за кредитним договором №3932967 від 28.12.2020 та виконавчим написом №239637, вважатиметься такою, яка погашена у повному обсязі. Частиною першою статті 201 ЦПК України передбачено, що врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. Представником позивача - адвокатом Друзь В.В. надано заперечення на клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді, відповідно до якого він та його довіритель заперечують на врегулюванні спору за участі судді, оскільки відповідач застосовував протиправні методи стягнення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, оскільки сторона позивача заперечує проти врегулювання спору за участі судді, застосування такого способу вирішення спору буде суперечити закону, а тому не підлягає застосуванню. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На момент ухвалення судом рішення про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, із відповідача вже було стягнуто 9285 гривень 84 копійки в порядку примусового виконання оспорюваного виконавчого напису. Однак після ухваленого судом рішення правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у вказаній сумі (на виконання виконавчого напису) перестали існувати. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року в справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 року в справі № 918/47/18, від 01.04.2019 року в справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 року в справі № 6-2978цс15 та від 03.06.2016 року в справі № 6-100цс15. У даному випадку правовою підставою набуття відповідачем грошових коштів у вказаній сумі став виконавчий напис нотаріуса. Разом із тим, за рішенням суду виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому правова підстава для отримання відповідачем грошових коштів від [PERSON] відпала, і вказані кошти у сумі 9285 гривень 84 копійки підлягають поверненню позивачу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. За змістом статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Таким чином, на підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Друзь В.В. надавав правничу допомогу позивачу [PERSON] . На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача адвокатом Друзь В.В. долучено до матеріалів справи: договір про надання правової (правничої) допомоги № б/н від 28.11.2022, додаток №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № б/н від 28.11.2022, акт про надання правничої допомоги від 17.12.2021, розрахунок витрат на правничу допомогувід 17.12.2022 на підставі договору від 21.11.2022. У зв`язку із чим, суд доходить висновку, що позивачем обґрунтовано розмір витрат на правничу допомогу в їх повному обсязі, сума таких витрат є співмірною, оскільки відповідає складності справи та наданому адвокатом об`єму допомоги. Подане відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000 (трьох тисяч) гривень судом не приймається до уваги, оскільки у вказаному клопотанні не зазначено конкретних доводів необхідності такого зменшення. Додані до клопотання рішення судів в аналогічних справах не є належними доказами необхідності зменшення розміру витрат на правничу допомогу у справі, яка розглядається. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім витрати на правову допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до частин першої та другої статті141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок, сплата якого підтверджується квитанцією ID 5346-1078-8220-6509 від 26 грудня 2022 року. До початку судового розгляду справи на електронну адресу суду надійшла заява відповідача про визнання позову в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення сплаченого судового брору. Разом з тим, відповідачем не визнаються вимоги, зокрема в частині стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 4000 гривень. Оскільки предметом спору у вказаній цивільній справі є стягнення безпідставно набутих грошових коштів за скасованим виоконавчим написом, а не визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, судом не приймається до уваги вказана заява відповідача про визнання заявленого позову. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір, сплачений при поданні позову, що становить 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 60 копійок.

Outcome: approved