Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Балагурак В.В. 17.05.2022 року (згідно дати поштового відправлення) звернулась до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованості в сумі 37328,70 грн. за кредитним договором від 27.05.2010 року. Позовні вимоги обґрунтувано тим, що свої зобов`язання за вказаним договором від 27.05.2010 року АТ КБ "Приватбанк" виконав, надавши [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого у подальшому збільшився до 37000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які розміщені на сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач своїх зобов`язань за договором кредиту не виконав і станом на 13.03.2022 року допустив заборгованість в сумі 37328,70 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту (у т.ч. заборгованість за простроченим тілом кредиту) в розмірі 31596,81 грн та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 5731,89 грн (а.с.1-3). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 05.07.2022 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу [PERSON] у відповідності до вимог ч.7,8 ст.128 ЦПК України за зареєстрованою у встановленому порядку адресою його проживання (а.с.68) 02.11.2022 року особисто вручена копія ухвали про відкриття провадження в справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів, за наслідком чого відзиву на позовну заяву чи інших клопотань відповідачем суду не представлено. Представник позивача за довіреністю Балагурак В.В. заздалегідь подала клопотання про розгляд справи без її участі, підтримавши позовні вимоги у повному обсязі(а.с.7). Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 27.05.2010 року відповідач [PERSON] уклав з позивачем двосторонній правочин, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій зазначено, що ця заява разом з Умовами та Правила надання банківських послуг, а також Тарифами, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.17). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 29.12.2014 року (а.с.8,9-11,12-14) за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість перед позивачем, станом на 13.03.2022 року в сумі 37328,70 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту (у т.ч. заборгованість за простроченим тілом кредиту) в розмірі 31596,81 грн та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 5731,89 грн. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування за Кредитним договором від 27.05.2010 року розмір кредитного ліміту неодноразово збільшувався, зокрема останній раз відбулося збільшення 28.02.2020 року до 37000 грн. (а.с.15). У відповідності до копії довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", підписаної [PERSON] 27.02.2010 року, відповідачем погоджено у вказаний день укладення кредитного договору базову процентну в розмірі 2,5% на місяць, тобто 30% річних (а.с.18). Згідно копії паспорту споживчого кредиту, підписаного [PERSON] 12.04.2021 року, відповідачем погоджено за тарифним планом кредитної картки "Універсальна ГОЛД" серед решти процентну ставку за межами пільгового періоду в розмірі 42% річних, та процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, в розмірі 84% річних (а.с.19-22). З виписки за договором вбачається, що [PERSON] використовував кошти з карткового рахунку банківських карток № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] та № [NUMBER] АТ КБ "ПриватБанк" шляхом зняття готівки в банкоматах, оплати товарів та послуг, переказу грошових коштів; а також здійснював поповнення карткового рахунку, останнє з яких в обсязі представлених станом на 15.03.2022 року відомостей вчинено на суму 600 грн в терміналі самообслуговування 13.03.2021 року (а.с.56-60). У відповідності до вимог ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно положень ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст.204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно з яким сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Вказаними вище доказами позивачем у достатній мірі доведений факт отримання відповідачем оспорюваного кредиту, що узгоджується із правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року в справі №755/18246/15-ц. Отримання вказаного оспорюваного кредиту також ні в який спосіб не заперечено відповідачем. Відповідно до вимог ст.12,13,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, позаяк ним не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення інших платежів в рахунок виконання власних зобов`язань за вказаним кредитним договором, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов`язком особи, яка порушила зобов`язання. Клопотань про застосування до спірних правовідносин позовної давності ніким із сторін не заявлено. З урахуванням сукупності наведеного суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі щодо стягнення з відповідача на користь позивача оспорюваної заборгованості за кредитним договором від 27.05.2010 року в сумі 37328,70 грн (31596,81 грн + 5731,89 грн), яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту та заборгованості за простроченими відсотками. Також пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача згідно ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду в розмірі 2481 грн (а.с.4), виходячи з обмеженої законом мінімальної ставки судового збору стосовно вимог майнового характеру юридичної особи. Враховуючи викладене,

Outcome: approved