Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Короткий зміст позову Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Кутровська Н. звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з вказаним вище позовом. В обґрунтування заявлених виморг посилається на те, що 22.07.2021 року було постановлено Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці, відповідно до якого було стягнуто аліменти в розмірі 2000,00 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 19.05.2021 року до повноліття. Позивач зазначає, що проживання дітей з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов`язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати. Мотивує вимоги і тим, що оскільки, з моменту фактичного розірвання шлюбних стосунківз відповідачкою, він фактично сплачував та надалі сплачує посильну для нього суму в орієнтовному розмірі 1500,00 грн. з метою уникнення непорозуміння з відповідачкою і офіційного оформлення документів в частині сплати аліментів, вважає, що зазначена сума буде достатньою та справедливою. Просить, змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 22.07.2021 року по справі за заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та в подальшому щомісячно стяіувати аліменти з [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , що зареєстрований у [ADDRESS] , на користь [PERSON] на утримання нашої спільної дитини, в розмірі 1500,00 гривень помісячно, з моменту подання позову до досягнення дитиною повноліття. Рух справи та позиція сторін Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак представник позивача адвокат Кутровська Н., направила до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності та присутності позивача, позовні вимоги підтримують повністю. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином та завчасно повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, а також не подала відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач З наведених у позовній заяві обставин, судом встановлено, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2017 року з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (серії [NUMBER] ) а.с.9). З відповідачем шлюб розірвано біло 26.07.2010 року, з відповідачем проживати залишилася дитина їх спільна, на утримання якої на підставі рішення Шевченківського районного м. Чернівці від 22.07.2021 року він сплачує аліменти в розмірі 2000 грн. до повноліття (а.с. 14-17). Судом встановлено, що позивач перебуває у другому шлюбі з [PERSON] у якому народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідно копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 10,11,12). Майна яке б належало [PERSON] на праві приватної власності нема, що стверджується Інформацією з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.13) Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Положеннями ч.1 ст.192 СК України врегульовано зміну розміру аліментів, зокрема розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (з змінами і доповненнями), розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може полягати в зміні способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей182-184,192 СК України. Право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 500 гривень на 1/4 частку від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Беручи до уваги встановлені судом обставини справи, досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. При цьому, суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 992,40 грн., оскільки позивачка була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Просудовий збір» та ч.6 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved