Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

30 вересня 2014 року ПАТ «КБ «Надра», яке було правонаступником усіх прав та обов`язків акціонерного комерційного банку «Надра», створеного відповідно до рішення засновників згідно установчого договору від 23.12.1993 року, який був реорганізований шляхом перетворення Комерційного банку «НАДРА» з товариства з обмеженою відповідальністю у відкрите акціонерне товариство, зареєстрованого Національним банком України 26.10.1993 року, реєстраційний № 205, звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28 березня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 107п/08/2008-840 (далі - Кредитний договір), за яким банк надав [PERSON] грошові кошти (кредит) у сумі 22374,00 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 12,89% річних, комісією за розрахунки у розмірі 1,7 % від суми виданих коштів, з кінцевим терміном погашення до 12 березня 2033 року. Цільовим використанням кредиту є: 1) проведення розрахунку по договору купівлі - продажу квартири від 26 березня 2008 року; 2) витрати позичальника пов`язані з оформленням кредиту; 3) оплата комісії за розрахунки за кредитним договором. Згідно умов договору сторони домовилися про те, що Позичальник повертає кредит та сплачує передбачені договором відсотки та інші платежі до 10-го числа щомісячно, у сумі мінімально необхідного платежу, який становить 252,27 доларів США, строк позовної давності збільшено до 10 років. За порушення умов Кредитного договору передбачено, що: 1) у випадку прострочення виконання зобов`язань позичальником щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, останній сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (пп. 5.2.); 2) у разі порушення позичальником пп. 4.3. (за виключенням пп. 4.3.3., 4.3.4.) останній зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, за кожен випадок (пп. 5.3.). Оскільки позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором, а останній в порушення норм закону та умов Договору свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав та з 14 лютого 2014 року не здійснював погашень кредитної заборгованості, у зв`язку з чим станом на 15 вересня 2014 року утворилась заборгованість по кредиту та процентам в розмірі 23082,73 доларів США, з яких: - 21139,20 доларів США - заборгованість за кредитом; - 1943,53 доларів США заборгованість за процентами. Крім того, згідно п.4.3.4. кредитного договору у випадку порушення виконання зобов`язань позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу та штраф у розмірі 10% від суми кредиту, за кожен випадок. Таким чином, внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором, станом на 15 вересня 2014 року утворилась заборгованість по сплаті пені в розмірі 1706 гривень 82 копійки, та заборгованість по сплаті штрафу в розмірі 28869 гривень 40 копійок, а всього 30576 гривень 22 копійки. В якості забезпечення виконання зобов`язання 28 березня 2008 року\~ між\~ Банком та [PERSON] був укладений\~ договір поруки № 107п/08/2008-840/п, згідно якого [PERSON] як поручитель, у випадку невиконання [PERSON] умов кредитного договору несе солідарну відповідальність перед банком. Крім того, забезпеченням виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором є\~ іпотека нерухомого майна позичальника, а саме квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] - предмет іпотеки. Оскільки відповідач [PERSON] не здійснював своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та по процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання, позивач направив відповідачам вимоги про необхідність усунення порушень договору. Однак відповідачі у строк, вказаний у вимозі, порушення умов договору не усунули. Враховуючи викладені обставини, позивач ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з позовом та просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість по кредиту та процентам за кредитним договором № 107п/08/2008-840 від 28 березня 2008 року в розмірі 23082,73 доларів США та заборгованість по сплаті пені та штрафу в розмірі 30576 гривень 22 копійки. Крім того просить стягнути з відповідачів у рівних частинах понесені банком судові витрати по оплаті судового збору, які в загальному розмірі складають 3284 гривні 15 копійок. 15 жовтня 2014 року ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Яценка С.Л. відкрито провадження у цивільній справі та призначено її до судового розгляду. У визначений вказаною ухвалою строк, не погоджуючись із заявленими ПАТ «КБ «Надра» позовними вимогами, 22 грудня 2014 року представник відповідача [PERSON] \~ [PERSON] направив до суду заперечення, відповідно до якого просив у задоволенні позову ПАТ «КБ Надра» до [PERSON] та [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в зв`язку безпідставністю заявлених позовних вимог. Зазначив, що з наданих позивачем письмових доказів не вбачається право ПАТ «КБ «Надра» надавати кредит в іноземній валюті та зауважив, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не підтверджено первинними бухгалтерськими документами, а також підписано представником без підтвердження права останнього на підпис розрахункових документів. 12 січня 2015 року відповідач [PERSON] також подала до суду письмове заперечення проти позовної заяви ПАТ «КБ «Надра» про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.\~ У вказаних запереченнях на позовну заяву відповідач [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову ПАТ «КБ «Надра» до неї та визнати поруку згідно договору поруки № 107п/08/2008-840/п від 28 березня 2008 року, укладеного між ВАТ «КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та [PERSON] , припиненою. Як на підставу для відмови у задоволенні позову [PERSON] послалась на те, що, виходячи з положень частини четвертої статті 559 ЦК України, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки. У разі, якщо такий строк у договорі не встановлено порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Зазначила, що порука є строковим зобов`язанням, і незалежно від того, встановлений її строк договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб`єктивне право кредитора. Відтак вважає, що строк пред`явлення вимоги до поручителя повинен обраховуватися з дня невиконання позичальником зобов`язання зі сплати чергового платежу. За таких обставин, відповідач [PERSON] вважає, що порука є припиненою, оскільки банк не пред`явив позовної вимоги до поручителя в шестимісячний строк з дня виникнення такого права. На підставі наведеного, просила застосувати до спірних правовідносин перебіг строку позовної давності за всіма платежами, а у зв`язку з його пропуском та на підставі вищевикладеного у задоволенні позовної заяви ПАТ «КБ «Надра» в частині вимог пред`явлених до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. 02 березня 2015 року після повторного авто розподілу, на підставі розпорядження керівника апарату Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 березня 2015 року №12 у зв`язку із припиненням повноважень судді Яценка С.Л., вказана цивільна справа передана для проведення судового розгляду судді Харченко Л.Г. 16 листопада 2015 року після повторного авторозподілу на підставі розпорядження керівника апарату Смілянського міськрайонного суду Черкаської області №134 у зв`язку із припиненням повноважень судді Харченко Л.Г., вказана цивільна справа передана для проведення судового розгляду судді [PERSON] . Ухвалою суду від 18 квітня 2016 року по справі призначено судово-економічну експертизу, провадження по справі зупинено. Ухвалою судді від12 вересня 2016 року провадження по справі відновлено в зв`язку із надходженням до суду повідомлення судового експерта про неможливість проведення експертизи через невиконанням клопотання експерта щодо оплати за проведення експертизи. 29 вересня 2016 року після повторного авторозподілу на підставі розпорядження керівника апарату Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2016 року №149 у зв`язку із звільненням судді [PERSON] , вказана цивільна справа передана для проведення судового розгляду судді Васильківській Т.В. 29 серпня 2017 року після повторного авторозподілу на підставі розпорядження керівника апарату Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 серпня\~ 2017 року №264 у зв`язку із закінченням повноважень судді Васильківської Т.В., вказана цивільна справа передана для проведення судового розгляду судді Опалинській О.П. Ухвалою суду від 11 липня 2019 року по справі призначено судово-економічну експертизу, провадження по справі зупинено. Ухвалою судді від 20 січня 2020 року провадження по справі відновлено в зв`язку із надходженням до суду повідомлення судового експерта про неможливість проведення експертизи через невиконанням клопотання експерта щодо представлення додаткових документів. Ухвалою суду від 16 грудня 2020 року по справі призначено судову економічну експертизу, провадження по справі зупинено. Ухвалою судді від 12 травня 2021 року провадження по справі відновлено. У зв`язку із закінченням повноважень судді Опалинської О.В., на підставі розпорядження керівника апарату Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 вересня 2021 року №532, повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями вказана цивільна справа передана на розгляд судді Прилуцькому В.О. Ухвалою судді Прилуцького В.О. від 05 жовтня 2021 року цивільну справу за вказаним позовом прийнято до свого провадження для продовження розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті. Окрім того, приймаючи рішення про прийняття справи до свого провадження, суддею було встановлено, що позивач ПАТ КБ «Надра» перебуває у стадії ліквідації, а тому вирішено повідомити Уповноважену особу на ліквідацію банку про розгляд вказаної вище справи. 22 грудня 2021 року до суду надійшло клопотання представника ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО» - адвоката Шульги П.М., згідно якого останній просив замінити позивача з «ПАТ КБ Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО», у зв`язку із тим, що за час перебування позовної заяви з вимогами позивача на розгляді в суді, змінився кредитор відповідачів у договірних зобов`язаннях, а саме 30 липня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір № GL 48N71807017 про відступлення прав вимог, відповідно до результатів відкритих торгів (аукціонів), оформлених протоколом електронного № UA-EA-2020-05-12-000017-Ь від 22 травня 2020 року, за яким банк відступив шляхом продажу новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №107п/08/2008-840 від 28 березня 2008 року. ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО»\~ (ідентифікаційний код юридичної особи 39761587) отримало право вимоги за кредитним договором №107п/08/2008-840 від 28 березня 2008 року до [PERSON] на підставі Договору №07082020-24 про відступлення прав вимоги посвідченого 07 серпня 2020 року приватним нотаріусом Черленюх Л.В. зареєстрованого в реєстрі під номером 951, укладеного із ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (ідентифікаційний код юридичної особи 40696815), яке, в свою чергу, є правонаступником ПАТ «КБ «НАДРА». Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2021 року залучено ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО» (ідентифікаційний код юридичної особи 39761587) процесуальним правонаступником позивача ПАТ «КБ «НАДРА» (ідентифікаційний код юридичної особи 20002556) у справі № 703/5281/14-ц про стягнення із [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором та замінено позивача на ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО». У судовому засіданні проведеному в режимі відеоконференцзв`язку представник позивача ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО» - адвокат Шульга П.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив солідарно стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО», яке отримало право вимоги за кредитним договором № 107п/08/2008-840 від 28 березня 2008 року на підставі договору про відступлення права вимоги №070820-2Ч від 07 серпня 2020 року, укладеного із ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», яке, в свою чергу є правонаступником ПАТ КБ «Надра» на підставі договору про відступлення права вимоги №GL48N718070_I_7 від 22 травня 2020 року,\~\~ заборгованість по кредиту та процентам за вищевказаним кредитним договором № 107п/08/2008-840 від 28 березня 2008 року в розмірі 23082,73 доларів США та заборгованість по сплаті пені та штрафу в розмірі 30576 гривень 22 копійки, а також стягнути з відповідачів по справі у рівних частках судові витрати по оплаті судового збору. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів, - адвокат Кирик О.В.\~ в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували в повному обсязі з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Вивчивши матеріали справи,\~ надані сторонами докази,\~ дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно\~ ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд на підставі ст. ст.12,13,81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 76 ЦПК України\~ визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. У силу положень ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що 28 березня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого було ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 107п/08/2008-840, за яким банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти\~ у сумі 22374,00\~ долари США в порядку і на умовах, визначених цим договором за програмою Кредитний пакет «Житлові рішення», зі сплатою відсотків у розмірі 12,89% річних, комісією за розрахунки у розмірі 1,7 % від суми виданих коштів, з кінцевим терміном погашення до 12 березня 2033 року (Т. 1 а.с. 6-9). Цільовим використанням кредиту за вказаним договором є: 1) проведення розрахунку по договору купівлі - продажу квартири від 26 березня 2008 року, укладеному між позичальником та [PERSON] згідно якого позичальник придбав у власність двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] ; 2) витрати позичальника пов`язані з оформленням кредиту; 3) оплата комісії за розрахунки за кредитним договором. Згідно умов договору сторони домовилися про те, що позичальник повертає кредит та сплачує передбачені договором відсотки та інші платежі до 10-го числа щомісячно, у сумі мінімально необхідного платежу, який становить 252,27 доларів США, строк позовної давності збільшено до 10 років. Відповідно до пп. 4.2.4. кредитного договору банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, та інших платежів, якщо останній не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін визначений договором. За порушення умов Кредитного договору передбачено, що: 1) у випадку прострочення виконання зобов`язань позичальником щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, останній сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (пп. 5.2.); 2) у разі порушення позичальником пп. 4.3. (за виключенням пп. 4.3.3., 4.3.4.) останній зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, за кожен випадок (пп. 5.3.). 26 березня 2008 року [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири (з розстрочкою платежу), посвідченого приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В., зареєстрованого в реєстрі за №1533, придбав за рахунок кредитних коштів із розстрочкою платежу двохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] (том 1, а.с. 10). В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених вказаним кредитним договором можливих штрафних санкцій, 28 березня 2008 року між позичальником [PERSON] та банком укладено договір іпотеки зазначеної двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (Т. 1 а.с. 11-14). Крім того, в забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука [PERSON] згідно договору поруки № 107п/08/2008-840/п від 28 березня 2008 року, відповідно до якого [PERSON] як поручитель, у випадку невиконання [PERSON] умов кредитного договору несе солідарну відповідальність перед банком. Так, [PERSON] відповідає перед банком за виконання зобов`язань у повному обсязі всім належним їй на праві власності майном та грошовими коштами. Банк має право вимагати від поручителя виконання зобов`язання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов`язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконанні, а також при умові обов`язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов`язання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині). Поручитель зобов`язався виконати взяті на себе зобов`язання по кредитному договору, не пізніше трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення від Банку (Т. 1 а.с. 15-16). Банком своє договірне зобов`язання щодо надання кредиту виконано у повному обсязі та видано [PERSON] готівкові кошти в сумі 22000,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 305 від 28 березня 2008 року, та валютним меморіальним ордером № 307 від 28 березня 2008 року (платіж у сумі 374,00 доларів США оплата комісії) (Т.1 а.с. 17,18). У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] не здійснював своєчасних платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та по процентам в повному обсязі, виникла заборгованість. Так, з 14 лютого 2014 року [PERSON] не здійснював погашень кредитної заборгованості, у зв`язку з чим станом на 15 вересня 2014 року утворилась заборгованість по кредиту та процентам в розмірі 23082,73 доларів США, з яких: 21139,20 доларів США - заборгованість за кредитом та 1943,53 доларів США заборгованість за процентами. Крім того, внаслідок невиконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за договором, банком, відповідно до умов кредитного договору, нараховано неустойку за порушення умов кредитного договору, яка станом на 15 вересня 2014 року становить 30576 гривень 22 копійки та складається із заборгованості по сплаті пені в розмірі 1706 гривень 82 копійки та заборгованості по сплаті штрафу в розмірі 28869 гривень 40 копійок. 22 вересня 2014 року банком рекомендованим поштовим відправленням були направлені відповідачам вимоги про необхідність усунення порушень договору (Т. 1 а.с.22,23). Однак вимоги банку позичальником та поручителем виконані не були. На обґрунтування фактичної суми заборгованості, позивачем по справі ПАТ КБ «Надра» надано розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 107п/08/2008-840 від 28 березня 2008 року, відповідно до якого заборгованість останнього за вказаним кредитним договором станом на 15 вересня 2014 року становить борг по кредиту та процентам в розмірі 23082,73 доларів США, з яких: 21139,20 доларів США - заборгованість за кредитом та 1943,53 доларів США заборгованість за процентами. (Т.1 а.с. 19-20). Крім того, внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов п.4.3.4. кредитного договору банком нараховано позичальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу та штраф у розмірі 10% від суми кредиту, за кожен випадок. Таким чином, станом на 15 вересня 2014 року утворилась заборгованість по сплаті пені в розмірі 132,28 доларів США, що станом на день подачі позову еквівалентно 1706 гривень 82 копійки, та нараховано штраф в розмірі 2237,40 доларів США, що станом на день подачі позову еквівалентно\~ 28869 гривень 40 копійок. Даний розрахунок заборгованості суд визнає достовірним та правильним,\~ приймаючи до уваги як належний та допустимий доказ, що відповідає вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України. Судом також встановлено, що за час перебування позовної заяви з вимогами позивача на розгляді в суді, змінився кредитор відповідачів у договірних зобов`язаннях, а саме 30 липня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір № GL 48N71807017 про відступлення прав вимог, відповідно до результатів відкритих торгів (аукціонів), оформлених протоколом електронного № UA-EA-2020-05-12-000017-Ь від 22 травня 2020 року, за яким банк відступив шляхом продажу новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №107п/08/2008-840 від 28 березня 2008 року (Т.3 а.с. 44-48). В свою чергу,\~ на підставі Договору №07082020-24 про відступлення прав вимоги посвідченого 07 серпня 2020 року приватним нотаріусом Черленюх Л.В. зареєстрованого в реєстрі під номером 951, укладеного між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (ідентифікаційний код юридичної особи 40696815), яке, є правонаступником ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО»\~ (ідентифікаційний код юридичної особи 39761587) останнє отримало право вимоги за кредитним договором №107п/08/2008-840 від 28 березня 2008 року до [PERSON] (Т.3 а.с. 49-53). Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2021 року залучено ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО» (ідентифікаційний код юридичної особи 39761587) процесуальним правонаступником позивача ПАТ «КБ «НАДРА» (ідентифікаційний код юридичної особи 20002556) у справі № 703/5281/14-ц про стягнення із [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором та замінено позивача на ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО». Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків . Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, встановлені договором. Як передбачено до ч. 2\~ ст. 1050 ЦК України\~ якщо\~ договором встановлений\~ обов`язок\~ позичальника\~ повернути позику\~ частинами (з розстроченням),\~ то в разі прострочення\~ повернення\~ чергової частини\~ позикодавець має право\~ вимагати\~ дострокового повернення\~\~ частини\~ позики,\~ що залишилася,\~ та сплати процентів. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. Судом також встановлено, що під час укладення вказаного кредитного договору відповідач\~ [PERSON] повністю погоджувався з умовами договору та підтвердив, що ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, методикою, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов`язаних із конвертацією валюти платежу у валюту зобов`язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки і значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також іншої інформації, надання якої вимагає чинне законодавство України. Факт невиконання зобов`язань за вказаним кредитним договором під час судового розгляду справи фактично не заперечувався відповідачем [PERSON] , заперечення останнього зводяться лише до незгоди з наданим банком розрахунком заборгованості, однак такі доводи є формальними та не можуть бути підставою для припинення виконання взятих ним на себе зобов`язань в цілому. Судом встановлено, що останній платіж за вказаним кредитним договором [PERSON] було внесено у лютому 2014 року, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором. Окрім того, під час тривалого розгляду даної справи в суді відповідач, достовірно знаючи про заявлені позивачем позовні вимоги до нього, правом на сплату кредиту та виконання взятих на себе зобов`язань не скористався. В порушення вимог статті 81 ЦПК України, яка покладає обов`язок на кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідачем [PERSON] на адресу суду не було надано будь-яких об`єктивних доказів, які б спростовували наявність такої заборгованості перед позивачем або її конкретний розмір. Окрім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до суду\~ із позовом до ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певну дію, в якому просив суд зобов`язати\~ ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» надати інформацію та провести реструктуризацію боргу по кредитному договору № 107п/08/2008-840 від 28 березня 2008 року, тобто спірного кредитного договору, що є предметом розгляду даної справи. Вказане підтверджується копією ухвали судді Смілянського міськрайонного суду Биченка І.Я. від 24 листопада 2021 року про відкриття провадження у справі № 703/3660/21 (Т. 3 а.с. 91). Відтак, факт звернення відповідача [PERSON] до суду із позовом про реструктуризацію боргу по кредитному договору № 107п/08/2008-840 від 28 березня 2008 року свідчить про фактичне визнання ним розміру заборгованості перед позивачем. Враховуючи приписи вищезазначених норм ЦК України та положення Договору, які погоджені сторонами, а також ту обставину, що судом встановлено факт порушення відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог позивача. Судом також встановлено, що в якості забезпечення виконання зобов`язання 28 березня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 107п/08/2008-840/п, згідно якого [PERSON] як поручитель, у випадку невиконання [PERSON] умов кредитного договору несе солідарну відповідальність разом із позичальником перед банком. (Том 1 а.с. 15-16) Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Щодо доводів відповідача, [PERSON] , які зводяться до того, що відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України, порука [PERSON] є такою, що припинена в зв`язку із закінченням строку її чинності та пропуском позивачем строку пред`явлення вимоги до поручителя, суд вважає, що такі не заслуговують на увагу, з огляду на наступне. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже, порука це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє відповідне право кредитора. Відповідно до пунктів 2.1 2.4 договору поруки № 107п/08/2008-840/п від 28 березня 2008 року, кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобов`язання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов`язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконанні, а також при умові обов`язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов`язання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині); поручитель зобов`язаний виконати взяті на себе зобов`язання по договору, не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання повідомлення від кредитора про невиконання позичальником зобов`язань і необхідності їх виконання поручителем; у повідомленні повинно бути визначено розмір невиконаних позичальником зобов`язань, а також розрахунок суми штрафних санкцій, в разі їх наявності, що необхідно сплатити; повідомлення, що направляється кредитором поручителю, повинно бути здійснено у письмовій формі і буде вважатись поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом за адресою, що вказана у Договорі чи надано особисто поручителю. Згідно з пунктами 5.2, 5.3 договору\~ поруки № 107п/08/2008-840/п від 28 березня 2008 року цей договір вступає в силу з моменту його належного оформлення сторонами; дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору чи виконання поручителем своїх зобов`язань, згідно з умовами цього договору.\~ Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252ЦК України). Натомість, календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати, є терміном (частина друга статті 252 ЦК України). Отже, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором або до виконання поручителем зобов`язань боржника за основним договором, тобто до настання першої з цих подій, не встановлюють строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України. Тому у цьому випадку має застосовуватися припис частини четвертої статті 559 цього кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постановах від 24 вересня 2014 року у справі № 6-106цс14, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, від 22 червня 2016 року у справі № 6-368цс16, від 29 червня 2016 року у справі 6-272цс16, від 29 березня 2017 року у справі № 6-3087цс16, від 14 червня 2017 року у справі № 644/6558/15-ц). Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов`язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15). Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до пункту 4.2.4. кредитного договору № 107п/08/2008-840 від 28 березня 2008 року банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін, визначений п 3.3.3; цього Договору, а також у випадку, не виконання умов передбачених у п. 4.3.6. цього Договору.. Як вбачається із наявних матеріалів справи, ПАТ КБ «Надра» скористалося своїм правом, передбаченим частиною другою статті 1050 ЦК України, та змінило строк виконання основного зобов`язання за договором № 107п/08/2008-840 від 28 березня 2008 року, направивши позичальнику та поручителю рекомендованим поштовим відправленням вимоги про дострокове погашення заборгованості 22 вересня 2014 року. (Том 1 а.с. 22-23) Отже, оскільки вимога банку була направлена позичальнику [PERSON] та поручителю [PERSON] 22 вересня 2014 року повідомлення, що направлялось кредитором було здійснено у письмовій формі і вважається поданим належним чином, оскільки воно надіслано рекомендованим листом за адресами, що вказані у договорі, відтак суд приходить до висновку, що термін дострокового повернення кредиту настав протягом трьох днів з моменту отримання такої вимоги. ПАТ КБ «Надра» до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] звернулося 30 вересня 2014 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що порука за кредитним договором № 107п/08/2008-840 від 28 березня 2008 року за встановлених фактичних обставин не припинилася. Оскільки факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів не спростований останнім та об`єктивно підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості, позичальник [PERSON] належним чином свої зобов`язання по поверненню кредиту не виконав, а також врахувавши, що поручитель\~ [PERSON] , взявши на себе в добровільному порядку обов`язки по забезпеченню належного виконання позичальником [PERSON] взятих за умовами кредитного договору обов`язків, їх не виконали, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення із\~ [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 107п/08/2008-840 від 28 березня 2008 року. Окрім того, виходячи з норм чинного законодавства, у разі укладення кредитного договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті. Також відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 «У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що також відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК». Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3284 гривні 15 копійок, а тому у відповідності до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках з відповідачів [PERSON] та [PERSON] судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.\~\~\~\~ На підставі наведеного та

Outcome: approved