Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Ковельської міської ради Волинської області про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Від імені [PERSON] заповіти не посвідчувалися. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач шляхом спільного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. В Ковельській державній нотаріальній конторі Волинської області було заведено спадкову справу №71/2015. Позивач вказує, що крім нього, спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає, оскільки його дружина [PERSON] , син [PERSON] та дочка [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, подавши нотаріусу відповідні заяви. 20.10.2015 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області позивачу було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] . Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2019 року, яке набрало законної сили 06.08.2019 року, було визнано за позивачем право забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . До складу спадщини померлого [PERSON] , крім вказаного майна, також ввійшло його право на приватизацію земельної ділянки площею 0,09 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , передану [PERSON] . Позивач вказує, що він звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті [PERSON] про причині відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку на спадкодавця. Таким чином, через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка входять до складу спадщини померлого [PERSON] , позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане майно. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,09 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована по [ADDRESS] та право на здійснення реєстрації права власності з отриманням Витягів з Державного реєстру прав на вищезазначену земельну ділянку на його ім`я. В судове засідання позивач не з`явився, однак попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача - Ковельської міської ради Волинської області у судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява міського голови про розгляд справи у відсутності представника відповідача. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.09.2014 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області. Згідно довідки Зеленського старостинського округу Ковельської міської ради № 34/3.45/ЗЛ/2-23 від 24.02.2023 року встановлено, що, згідно з рішенням №17/1 від 31.12.1993 року та даних поземельних книг, у власності [PERSON] , який помер [INFO] , знаходилась земельна ділянка площею 0,09 га для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . Відповідно до рішення Зеленської сільської ради народних депутатів Ковельского району № 17/1 від 31.12.1993 року, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,09 га для ведення особистого підсобного господарства. Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2019 року, за [PERSON] визнано право забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . З матеріалів спадкової справи № 71/2015, заведеної щодо майна померлого [INFO] в м. Ковелі Волинської області [PERSON] встановлено, що спадкоємцем майна померлого є його син [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті батька. Крім цього, інші спадкоємці майна [PERSON] , його дружина [PERSON] , син [PERSON] та дочка [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, подавши нотаріусу відповідні заяви. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті. Таким чином,\~після смерті\~ [PERSON] відкрилась спадщина на майно та майнові права, що належали спадкодавцеві на день смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач, як син померлого [PERSON] , має право першої черги спадкування за законом після смерті померлого батька. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125\~ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: - цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; - свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України\~не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення"\~ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України,\~рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок»\~(втратив чинність на підставі Закону України від 14.09.2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із\~Законом від 16.09.2008 року № 509-VІ). Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету КМ України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116\~ЗК України). Як встановлено в судовому засіданні, спадкодавець [PERSON] за життя не завершив приватизацію зазначеної вище земельної ділянки. Таким чином, в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які підтверджують підставність позову, оскільки до позивача перейшло право спадкодавця щодо завершення приватизації зазначеної земельної ділянки. Виходячи з обставин справи, судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved