Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

У провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці перебуває цивільна справа за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання особи недієздатною. У своїй заяві [PERSON] вказує на те, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] та здійснює догляд за ним, оскільки її син потребує постійного стороннього нагляду та догляду. [PERSON] , [INFO] з дитинства страждає хронічним психічним захворюванням: важка розумова відсталість в ранньому віці, ДЦП. Крім того, він являється особою з інвалідність першої А групи з дитинства. У зв`язку з стійким психічним розладом, який має хронічний характер, що породжує неможливість сина усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатним та встановити над ним опіку. Ухвалою суду від 27.02.2023 року по справі було призначено судово-психіатричну експертизу. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Від представника заявника надійшла заява, в якій просив провести розгляд справи у його відсутності та відсутності заявника, заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у відсутності представника заінтересованої особи та прийняти рішення відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю, згідно свідоцтва про народження є: [PERSON] (а.с.5). 07.07.2018 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). [PERSON] та її син [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.4, 7). Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №452789 від 22.07.2019 року [PERSON] є інвалідом першої А групи, з дитинства (а.с10). Відповідно до п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно з ч.3 ст.296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Відповідно до вимог ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Як вбачається з дослідженого судом висновку судово-психіатричної експертизи №262 від 14.03.2023 року, [PERSON] , [INFO] на даний час виявляє ознаки психічного розладу у формі важкої розумової відсталості внаслідок органічного ураження ЦНС (ДЦП) зі спастичним тетрапарезом. За своїм психічним станом на даний час [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також не може фактично брати участь у судовому засіданні та не може особисто дати пояснення по суті справи. Аналізуючи зібрані по справі докази та враховуючи те, що [PERSON] страждає на психічний розлад, який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, з метою захисту його особистих та майнових інтересів, суд приходить до висновку, що заява в цій частині обґрунтована та підлягає задоволенню. Таким чином, Цивільний кодекс України в залежності від психічного розладу та здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, передбачає такий правовий наслідок, як визнання фізичної особи недієздатною. Зібрані у справі докази дають підстави для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки висновком судово-психіатричного експерта у справі підтверджено, що він за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Щодо вимоги заяви про встановлення опіки над недієздатною особою суд зазначає таке. За змістом ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки ( ст. 55 ЦК України). Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними ( 58 ЦК України ). Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ч.2-4 ст.63ЦК України). Опікуном або піклувальником не може бути фізична особа, яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування (ст.64 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Виходячи зі змісту ст.60 ЦК України та ст.300 ЦПК України, опіка над повнолітніми особами, які визнані недієздатними, установлюється судом з ухваленням рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною. Права, обов`язки та відповідальність опікунів та піклувальників, заборони та обмеження щодо вчинення ними правочинів визначено статтями 67-73 ЦК України, а також іншими нормативно-правовими актами, якими регулюються відносини у сфері піклування над повнолітніми особами. На підставі ч.4 ст.63 ЦК України опікуни призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Отже, для встановлення опіки над [PERSON] заявник має звернутися до органу опіки та піклування для складання подання. Суд виносить рішення про призначення опіки над фізичною особою на підставі подання органу опіки та піклування. Проте, доказів того, що органом опіки та піклування виносилось подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном на недієздатним [PERSON] , [INFO] суду надано не було. Згідно ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. За таких обставин, суд вважає заяву про визнання [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved