Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

В грудні 2022 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 19 липня 2003 року Ладижинським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, за актовим записом №86, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на даний час вона з відповідачем має різні погляди на життя та вони перестали спілкуватися. Під час спільного проживання з відповідачем у них не склалися відносини та виникли сварки на побутовому підґрунті, супроводжувались на протязі останніх років, сварками, криками, безліч разів траплялося таке, що відповідач не ночував вдома, діти його не бачили. Все постійно зводилось до того, що відповідач нехтував сімейними цінностями та інтересами сім`ї. На основі неприязних стосунків у них виникли конфлікти в сім`ї. В результаті чого вони перестали спілкуватись. У зв`язку з чим, позивач вважає, що за таких обставин їхній шлюб розпався та вона наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 05 січня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове\~засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] \~у судові засідання, призначені на 23 січня 2023 року, 20 лютого 2023 року та 20 березня 2023 року не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином за адресою реєстрації, проте судові повістки не отримує, поштова кореспонденція повертається з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2003 року, який було\~зареєстровано Ладижинським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис №86, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19 липня 2003 року Ладижинським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області (а.с.15). Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області (а.с.8) та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданного 12 січня 2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області (а.с.7). Відповідно до ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Право на подачу позову одним із подружжя передбачено\~ст.110 Сімейного кодексу України,\~ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов`язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач вважає примирення не можливе, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Також, згідно з положеннями ч.3\~ст.141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. У відповідності до ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України) та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.4 ч.3\~ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку, витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Дані розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. За відсутністю таких доказів, сторона має право подати їх до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови наявності відповідної заяви, яка зроблена стороною до закінчення судових дебатів. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат за заявленими [PERSON] позовними вимогами в частині відшкодування витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків. Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що між позивачкою [PERSON] та адвокатом Пріщенко С.С. 12 грудня 2022 року укладено Договір про надання правової допомоги, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.9). Відповідно до ч.3\~ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4). Позивачкою [PERSON] на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу надано наступні документи: квитанцію № б/н від 12 грудня 2022 року на оплату послуг за надання правничої допомоги (за консультацію з приводу розірвання шлюбу, підготовки позову про розірвання шлюбу, клопотання про смс повідомлення та клопотання про розгляд справи у відсутність позивача) на суму 2000 грн. (а.с.13). Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачкою [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу. Проаналізувавши обсяг та склад робіт, виконаних адвокатом Пріщенко С.С., складність справи, яка розглянута судом за правилами спрощеного позовного провадження, а тому, враховуючи співмірність розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу з обсягом виконаних адвокатом робіт, суд приходить до висновку, що понесені позивачем [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню в сумі 2000,00 гривень. Разом з тим, відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог - судовий збір покладається на відповідача. Тому, заявлені [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат у вигляді судового збору, суд вважає необхідним, у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України, задовольнити та стягнути з відповідача понесені позивачем [PERSON] та документально нею підтверджені судові витрати з оплати судового збору в сумі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.2772936323.1 від 12 грудня 2022 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи (а.с.1), а всього стягнути 2 992 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Outcome: approved