Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Право власності підтверджується Актом про передачу жилих будинків по [ADDRESS] , що виданий згідно з Постановою Ради Міністрів УРСР «Про порядок державного обліку житлового фонду" № 149 від 30.06.1990 року та рішення виконавчого комітету Згурівської селищної ради № 9.2 від 26.02.2004 року. У вказаному рішенні під номером 23 зазначено прізвище позивача з помилкою як « [PERSON] ». Крім того, в Акті зроблені дописки. Позивач з часу отримання житлового будинку проживає в ньому, користується присадибною земельною ділянкою. Нотаріус відмовив позивачу в посвідченні заповіту на вказаний вище будинок, у зв`язку із наявністю у правовстановлюючому документі Акті дописок, тобто виправлень, які не встановлені законом, а також написання прізвища позивача у правовстановлюючому документі з помилкою. Позивач, як власник, позбавлений можливості вільно розпоряджатись належним йому будинком. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати за ним право власності на спірний житловий будинок. В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримав повністю, представник відповідача Згурівської селищної ради Мокронос В.І. позовні вимоги визнв повністю, зазначивши, що наслідки визнання позову є зрозумілими. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи\~ визнання позову відповідачем, яке прийняте судом. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що позивач [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС у 1986 році, категорія 2 ( а.с. 20 копія посвідчення). Рішенням виконавчого комітету Згурівської селищної ради Київської області від 26 лютого 2004 року № 9.2 затверджено акт про передачу позивачу [PERSON] житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями [ADDRESS] . У рішенні прізвище позивача зазначено з помилкою як « [PERSON] » (а.с. 7-8 копія рішення). Право власності позивача підтверджується Актом про передачу жилого будинку садибного типу з надвірними будівлями, що виданий згідно з Постановою Ради Міністрів УРСР № 149 від 30.06.1990 року та рішення президента концерну «Київоблагробуд» від 06.04.1992 року. Право власності позивача на житловий будинок зареєстроване Переяслав-Хмельницькому БТІ, про що вчинено запис в Реєстрову книгу № 8 від 01.10.1992 року. Будівлі, які відповідно до чинного законодавства вважаються самочинно побудованими, за цією адресою відсутні (а.с. 9 - копія Акту, а.с. 10-17 - копія технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а.с. 19 копія технічної характеристики). В Акті про передачу жилого будинку наявні дописки (копія Акту а.с.9). Передача житлового будинку у власність позивачу також підтверджується АВІЗО від Згурівського райагробуду від 30 жовтня 1992 року (а.с. 18 копія АВІЗО). Житловий будинок розташований на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,1322 га, яка розташована в [ADDRESS] , та належить на праві власності позивачу [PERSON] (а.с. 21-25 копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У зв`язку з наявністю виправлень та помилок у правовстановлюючих документах на житловий будинок, позивач не має можливості вільно розпоряджатись належним йому майном. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В ході судового розгляду встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Право власності позивача на спірний житловий будинок не визнається у зв`язку з наявністю виправлень та помилок у правовстановлюючих документах на будинок. Відтак, суд вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] . За подання позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 4485,46 грн. Позивач звільнений від сплати судового збору згідно з п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 141, 142 ЦПК України стягнути з відповідача Згурівської селищної ради на користь держави 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову, а саме грошові кошти у розмірі 2242,73 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved