Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 228, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Позивачка також просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з сплати судового збору у розмірі 992,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що подружжя спільно не проживає, у позивачки та відповідача відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Відповідач неодноразово погрожував фізичним насильством, тому подальше спільне проживання є небезпечним для життя та здоров`я позивачки. Шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки вони з чоловіком не розуміють один одного та не вбачають подальшої потреби зберігати шлюб, позивачці потрібно займатися дітьми, які проживають з нею, а шлюб акумулює лише негативні емоції, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. У судові засідання, призначені 12 грудня 2022 року, 16 січня, 21 лютого та 29 березня 2023 року, позивачка та її представник не прибули. Представник позивачки звернулась до суду із клопотанням, просила розглянути справу без участі позивачки та її представника. Відповідач брав участь у судовому засіданні, призначеному на 12 грудня 2022 року, проти розірвання шлюбу заперечував, у судовому засіданні було оголошено перерву. Розгляд справи, призначений на 16 січня 2023 року було відкладено через відсутність електропостачання. У судові засідання, призначені на 21 лютого та 29 березня 2023 року відповідач не прибув, причини неявки суду не повідомив, відкласти розгляд справи не просив, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений судовими повістками, направленими йому рекомендованими поштовими відправленнями, які він, згідно з інформацією на сайті Укрпошти отримав відповідно 19 січня та 23 лютого 2023 року. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 23 грудня 2011 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований 23 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 228 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 23 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровської області). Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Подружжя має дітей, доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 17 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровської області), сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 12 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровської області), та сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 08 вересня 2017 року Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області). Конституцією України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51). За приписами ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Щодо заперечень відповідача проти розірвання шлюбу, то суд звертає увагу, що доказів існування обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу він суду не надав. Таким чином, враховуючи причини, які спонукали позивачку звернутись до суду з позовом, що вона наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що у наданні строку на примирення немає потреби, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, а, отже, позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки про залишення їй прізвища [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать серед іншого витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє повністю, то понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору у вказаній сумі підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн, суд дійшов таких висновків. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Так, у позовній заяві зазначено, що позивачка планує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн, які вона має сплатити у день набрання законної сили рішенням суду першої інстанції. До позовної заяви додано копію договору про надання правової допомоги від 23 серпня 2022 року, укладеного між адвокатом Колгановою Юлією Михайлівною та [PERSON] (а.с. 18 - 19), та додаток № 1 до цього договору (а.с. 20). Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Договору про надання правової допомоги розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього Договору. За домовленістю сторін оплата правової допомоги може здійснюватися також у вигляді передоплати або авансу (а.с. 19). У доданку № 1 вказано, що договір про надання правової допомоги від 23.08.2022 укладено з метою консультації, аналізу документів, складання та надання позовної заяви про розірвання шлюбу в умовах воєнного стану в Україні, повне супроводження судового провадження та отримання рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили. Розмір гонорару - 5500,00 грн. Клієнт зобов`язаний сплатити в готівковій формі в повному обсязі в момент набрання законної сили рішення суду першої інстанції (а.с. 20). Проте, суду не надано доказів щодо обсягу саме наданих послуг і виконаних робіт та, відповідно, їх вартості, не вказано кількість часу витраченого адвокатом на здійснення тих чи інших дій, не надано акта наданих послуг (виконаних) робіт та/або доказів оплати наданих послуг (виконаних робіт) для підтвердження витрат, які позивачка має понести чи понесла у зв`язку із наданням їй правничої допомоги. Заяви від позивачки чи її представника про те, що докази розміру витрат, які позивачка сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, до суду не надходило. За таких обставин суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн із відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved