Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

ТОВ «Спектрум Ессетс» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3 % річних, за прострочення грошового зобов`язання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська по справі №2-75/11 від 12.10.2011 р. стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 740\~170,66 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2014 року замінено сторону виконавчого провадження, а саме ПАТ «Ерсте Банк» на ПАТ «Фідобанк» в ході примусового виконання рішення по цивільній справі № 2-75/11 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2021 року замінено стягувача ПАТ «Ерсте Банк» його правонаступником TOB «Спектрум Ессетс» по цивільній справі № 2-75/11 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. TOB «Спектрум Ессетс» отримано лист від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 24.05.2021 року № 9644/02-64/1078, згідно якого, виконавчий документ № 2-75/11 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «Фідобанк» знаходився на виконанні в період з 07.12.2016 року до 23.06.2017 року. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа завершено 23.06.2017 року, відповідно до п. 2 ч. 1. ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно інформації з АСВП щодо [PERSON] та [PERSON] на теперішній час відкритті виконавчі провадження № 34123897 та № 34123735 відповідно. Жодних стягнень в межах вищезазначених виконавчих проваджень здійснено не було. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-75/11 від 12.10.2011 року не виконувалось відповідачем у період з 13.10.2011 по 26.07.2022 роки, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням тому право на стягнення 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. У зв`язку з чим, позивачем було розраховано, виходячи із загальної суми заборгованості (1150 781,29 грн.), 3% річних у розмірі 103 664,90 грн., що підлягають сплаті відповідачами за прострочення виконання рішення суду з урахуванням ст. 257 ЦК України (строк позовної давності) у період з 26.07.2019 р. по 26.07.2022 р. Таким чином, розмір 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання складає 103 664,90 грн. Навіть якщо зобов`язання буде виконане (ст. 599 ЦК), Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум, (постанова Великої палати Верховного Суду від 04 червня 2019 р. по справі № 916/190/18). Просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» 103 664,90 грн., з яких: 3 % річних - 103 664,90 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 26.07.2019 р. по 26.07.2022 р. та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.11.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представники позивача адвокат Чапік М.М., Васюта К.С. надали суду заяви, якими позовні вимоги підтримав, просили розглянути справу у їх відсутність. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повідомлялися про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують їх відзив. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.08.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/7741/6/21510, згідно з умовами якого, банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 96100,00 доларів СІІІА, строком до 13.08.2028 року, зі сплатою 13% відсотків річних. З метою належного та повного виконання позичальником зобов`язань перед банком 14.08.2008 р., з метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору, між банком та [PERSON] був укладено договір поруки №014/7741/6/21510/2, відповідно до якого поручитель зобов`язався перед банком відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов`язань, в повному обсязі, що виникли з кредитного договору. Також 14.08.2008 р. з метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №014/7741/6/21510/3, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед банком відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов`язань, в повному обсязі, що виникли з кредитного договору. Через невиконання умов та зобов`язань передбачених кредитним договором, ПАТ «Ерсте Банк» звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/7741/6/21510 від 14.08.2008 року. Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.10.2011 року справа №2-75/11, позов ПАТ «Ерсте Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/7741/6/21510 від 14.08.2008 року - задоволено. З [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Ерсте Банк» стягнута солідарно заборгованість у розмірі 144389,12 доларів США, що еквівалентно 1150781,29 грн., з яких заборгованість по капіталу 92841,49 доларів США, що еквівалентно 739946,66 грн.; заборгованість за фактичне користування кредитними коштами 19013,64 доларів США, що еквівалентно 151538,71 грн.; пеня за порушення строків сплати відсотків повернення кредиту 8564,98 доларів США, що еквівалентно 68262,89 грн.; пеня за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом 22815,81 доларів США, що еквівалентно 181842,01 грн.; штраф за кожний факт порушення строків повернення кредиту 1153,20 доларів США, що еквівалентно 9191,00 грн., державне мито в розмірі 1700,00 грн. в рівних частках та витрати на інфорамційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. в рівних частках. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2014 року замінено сторону виконавчого провадження, а саме ПАТ «Ерсте Банк» на ПАТ «Фідобанк» в ході примусового виконання рішення по цивільній справі № 2-75/11 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2021 року замінено стягувача ПАТ «Ерсте Банк» його правонаступником TOB «Спектрум Ессетс» по цивільній справі № 2-75/11 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, до ТОВ «Спектрум Ессетс» перейшли всі права кредитора та стягувача щодо права майнової вимоги до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за вищевказаним кредитним договором та рішенням суду по справі №2-75/11 від 12.10.2011 року. TOB «Спектрум Ессетс» отримано лист від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 24.05.2021 року № 9644/02-64/1078, згідно якого, виконавчий документ № 2-75/11 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «Фідобанк» знаходився на виконанні в період з 07.12.2016 року до 23.06.2017 року. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа завершено 23.06.2017 року, відповідно до п. 2 ч. 1. ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно інформації з АСВП щодо [PERSON] та [PERSON] на теперішній час відкритті виконавчі провадження № 34123897 та № 34123735. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-75/11 від 12.10.2011 року не виконувалось відповідачами у період з 13.10.2011 по 26.07.2022 роки. У зв`язку з невиконанням [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська №2-75/11 від 12.10.2011 року, позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно грошових коштів у зв`язку з невиконання останніми грошового зобов`язання. Оскільки відповідач не виконав своєчасно своє зобов`язання за кредитним договором та проігнорував законну силу рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №2-75/11, кредитор має право на стягнення з боржника 3% відсотків річних та інфляційних витрат від суми боргу, яка встановлена судом та не була погашена боржником, тобто через невиконання зобов`язань, встановлених як кредитним договором, так і рішенням суду. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 553ЦК України\~встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Відповідно до ч. 1\~ст. 554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (ч.ч. 1, 2\~ст. 553 ЦК України). При цьому за змістом ч. 4 ст.559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої\~статті 559ЦК України\~порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 (провадження № 14-145цс18). Відповідно до частини 4 ст.263ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його невиконання (договір чи діалект) Отже, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18). Разом з тим, за змістом статей 598-609ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов`язання. Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. (Правова позиція Верховного Суду, викладеній в постанові від 07 лютого 2018 року по справі №910/11249/17. Так, Верховний Суд зробив висновок, що норма ст.625 ЦК України, не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. З урахуванням вищевикладеного, позивач має право на стягнення з відповідача три проценти річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення. Згідно розрахунку наданого позивачем, перевіреного судом, основна сума заборгованості за відповідним рішенням суду складає 1150781,29 грн. Сума 3% річних у період з 26.07.2019 року по 26.07.2022 рік (1097 днів) складає 103664,90 грн. Відтак, три відсотки річних складає 103664,90 грн. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 2481,00 грн. необхідно покласти на відповідачів по 827,00 грн. в рівних частках з кожного.

Outcome: approved