Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Бурштинської міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення. Позов мотивовано тим, що 28.04.2022 виконавчим комітетом Бурштинської міської ради прийнято рішення № 72 «Про вирішення спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини», яке він отримав 31.05.2022. Відповідно до п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, його колишня дружина [PERSON] для визначення місця проживання малолітнього сина звернулась до служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини. Зазначив, що 17.01.2022 він був запрошений на засідання комісії з питань захисту прав дитини Бурштинської міської ради, проте надіслав лист на ім`я голови Бурштинської міської ради з проханням відкласти розгляд звернення, оскільки не має можливості прибути, так як особисто має бажання приймати участь та надати відповідні пояснення. Отримавши запрошення на засідання комісії на 17.02.2022, надіслав лист, де пояснив, що ніколи не заперечував та не заперечує, щоб його малолітній син проживав із мамою. На його думку заява [PERSON] є необгрунтованою і не має жодного доказу про наявність спору щодо місця проживання дитини. Просив міську раду, як орган опіки та піклування відмовити за безпідставності у розгляді заяви про визначення місця проживання малолітнього сина з мамою за адресою: [ADDRESS] . Проте, усупереч законодавству та його поясненням, комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Бурштинської міської ради 17.02.2022 заслухала звернення [PERSON] та прийняла рішення про задоволення її заяви та рекомендувала виконкому міської ради визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з мамою [PERSON] . Вважає указане рішення незаконним та необгрунтованим, яке просить скасувати. Представник відповідача. Бурштинської міської ради, як орган опіки та піклування, позов не визнала, надала відзив та зазначила, що до комісії з питань захисту прав дитини Бурштинської міської ради із заявою про визначення місця проживання малолітньої дитини звернулась [PERSON] , додавши усі належні підтверджуючі документи. При вирішення указаної заяви орган опіки та піклування першочергову увагу приділяв саме дитині, щоб указане рішення якнайкраще забезпечувало її інтереси, ураховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан, тощо, а також було дотримано баланс між інтересами дитини, правами батьків та виховання дитини і обов`язком батьків діяти у її інтересах. До моменту прийняття органом опіки та піклування рішення щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , він з народження не мав реєстрації місця фактичного проживання, в зв"язку з відсутністю згоди батьків у вирішенні цього питання. Ураховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини та забезпечити доброзичливе спілкування дитини з обома батьками, комісія дійшла висновку, що прийняте рішення буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, сприятиме повноцінному вихованню та її розвитку. На засідання указаної комісії неодноразово запрошувався [PERSON] , проте не з"явився. Рішення органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини одним із батьків є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення особа не зверталась за захистом своїх прав та інтересів до суду. На думку міської ради проживання малолітнього [PERSON] із мамою відповідає принципу найкращих інтересів дитити та є пріорітетним при вирішенні цієї справи. Визначення місця проживання дитини з матір`ю не впливатиме на їхні взаємини із батьком, оскільки не позбавляє його прав і не звільняє від виконання батьківських обов`язків. 28.04.2022 виконавчим комітетом міської ради, як органом опіки та піклування, у межах своїх повноважень та відповідно до передбачених норм чинного законодавства, прийнято рішення № 72 «Про вирішення спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини», яке вважає законним та обгрунтованим, а тому просила у позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що у [PERSON] від шлюбу з [PERSON] , який 22.10.2021 розірвано, є син [PERSON] , [INFO] . Після одруження проживали у будинку позивача за адресою: [ADDRESS] , однак зареєстровані були за різними адресами. Вказує, що протягом спільного проживання позивач усунув її від вирішення питань щодо малолітнього сина. Зокрема, щодо реєстрації місця проживання сина вказував, що реєстрація не має принципового значення, а тому малолітній [PERSON] до цього часу не був зареєстрований. Рішенням Галицького районного суду від 30.07.2021, яке залишено без змін рішеннями апеляційної та касаційної інстанцій, позивач визнаний кривдником, відносно нього видано обмежувальний припис до 30.01.2022. Після вказаного рішення Галицького районного суду [PERSON] почала проживати із малолітнім сином у квартирі, яка належить їй на праві власності за адресою: [ADDRESS] . За указаною адресою вона хотіла зареєструвати малолітнього сина, однак через відсутність згоди батька, отримала відмову органу реєстрації. Вказані обставини визначили її звернення до органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Указана її заява у міській раді розглядалась понад чотири місяці, і позивач не був позбавлений можливості надати свої пояснення, пропозиції, рекомендації та будь-які докази щодо розгляду цього питання. 28.04.2022 прийнято рішення виконавчого комітету Бурштинської міської ради № 72, яким вирішено визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю, та при прийнятті якого орган опіки та піклування узяв до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного із них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До закінчення дії обмежувального припису позивач не подавав до органу опіки та піклування документів щодо проведення з ним профілактичної роботи та зняття з профілактичного обліку кривдників. Вважає, що оскаржуване рішення міської ради є законним, а поданий позов таким, що не підлягає задоволенню. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, та зазначила, що на її думку виконавчий комітет Бурштинської міської ради, як орган опіки та піклування, при прийнятті рішення № 72 від 28.04.2022 порушив норми ст. ст. 160, 161 СК України та процедуру, передбачену п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866. Відповідно до Витягів № № 2.4 з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 17.01.2022 узагалі не згадується про будь-який спір між батьками дитини щодо місця проживання дитини та немає посилання на будь-який документ, який би свідчив про такий спір. При прийнятті оскаржуваного рішення органом опіки та піклування порушено принцип рівності прав матері та батька щодо малолітньої дитини, а також самої дитини. [PERSON] не просив розглядати це питання на комісіїї, оскільки немає спору. Вважають, що вказане рішення прийнято на майбутнє, та визначає з ким буде проживати дитина. Представник Бурштинської міської ради, як органу опіки та піклування, не визнала позовні вимоги у суді з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, що позов є безпідставним, а оскаржуване рішення прийнято для найкращих інтересів дитини та не порушує жодних інтересів його батька. У судовому засіданні відповідач [PERSON] ) пояснила, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання у таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника житла мають право користуватись займаним приміщенням нарівні із власником або наймачем. У випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень ст. 3 Конвенції « Про права дитини», пріоритети повинні надаватись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, що було і зроблено при вирішенні заяви [PERSON] органом опіки та піклування. Просила у позові відмовити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 11.07.2017 у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по перше - інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по друге - у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). Положення Конвенції про права дитини про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. У зв`язку з наведеним Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14.12.2016 у справі № 6-2445цс16 та від 12.07.2017 у справі № 6-564цс17 щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага, в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини, приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а. с. 10). Сторони перебували у шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 22.10.2021 розірвано /а. с. 206/. Заявою про реєстрацію місця проживання малолітнього [PERSON] від 30.07.2021 № 10/19-534 підтверджено, що малолітній [PERSON] народився у м. Львів, проживає за адресою: [ADDRESS] /а. с. 63/. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 30.07.2021 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16.11.2021 та постановою Верховного Суду від 27.06.2022. щодо [PERSON] ухвалено обмежувальний припис до 30.01.2022 та установлено тимчасові обмеження /а. с. 64-72, 207-209, 223-226/. Згідно довідці Бурштинського ліцею № 2 від 07.12.2021 № 132, малолітній [PERSON] навчається у 1 Г класі Бурштинського ліцею № 2 з 01.09.2021 /а. с. 212/. Відповідно до характеристики [PERSON] відповідально виконує завдання та дотримується зобов`язань. Бере активну участь у заняттях, працьовитий, виявляє самостійність та ініціативу, прагне бути першим. Надзвичайно велику роль у вихованні малолітнього відіграє мама. Завдяки цьому тісному контакту [PERSON] життєрадісний та веселий, із задоволенням відвідує школу /а. с. 213/. Із змісту заяви [PERSON] від 04.01.2022 вбачається, що остання в інтересах малолітнього сина [PERSON] звернулась до комісії з питань захисту прав дитини Бурштинської міської ради для встановлення місця проживання дитини з нею, щоб мати змогу зареєструвати місце проживання сина за адресою: [ADDRESS] /а. с. 201/, де вона є власником указаної квартири відповідно до договору дарування від 15.07.2021 /а. с. 218-219/. Рішенням виконавчого комітету Бурштинської міської ради від 28.04.2022 «Про вирішення спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини» вирішено вважати за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з мамою [PERSON] /а. с. 11/. Засідання комісії з питань захисту прав дитини, призначене на 17.01.2022, відкладене за заявою [PERSON] в зв"зку з неможливістю прибути та взяти участь/а. с. 12/. Водночас за іншим листом, адресованим голові Бурштинської міської ради [PERSON] зазначив, що між ним та [PERSON] , як батьками малолітнього сина, ніколи не виникало конфліктів про місце проживання дитини окремо від матері, оскільки вони розуміють і знають права та обов`язки та не можуть перешкоджати один одному у забезпеченні прав та інтересів дитини,

Outcome: dismissed