Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

23 лютого 2023 року адвокат Бурлаченко Сергій Юрійович звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та просив суд звільнити [PERSON] , від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO], які були стягнуті відповідно до судового наказу від 17.04.2019 року по справі №210/1338/19, виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивач посилається на те, що з 06.05.2005 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюбні відносини між ними були розірвані за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.09.2018 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO]. Після розірвання шлюбу з [PERSON] вона звернулась до суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до судового наказу від 17.04.2019 року №210/1338/19, виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з позивача на користь відповідача проводиться стягнення аліментів на неповнолітніх дітей в розмірі по 1/6 частини доходів позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму починаючи з 20.05.2019 року на кожного. Позивач сумлінно сплачує аліменти на користь позивача на утримання дітей, але на теперішній час йому стало відомо, що відповідач поїхала разом з дітьми до Республіки Польща та отримує там відповідну допомогу як вимушена переселенка. Окрім того, 01.06.2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №2-552/11 було видано рішення про стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] , за вказаним рішенням відкрито виконавче провадження. На думку позивача, відповідач отримані аліменти не витрачає на потреби дітей, а сплачує кредит з отриманих коштів. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 06 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття провадження 06 березня 2023 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачем, що підтверджується поштовим направленням, яке повернулось на адресу суду 29 березня 2023 року. Відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людиниу справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року було розірвано (а.с.4-5). [INFO] народився [PERSON] , про що Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, складено актовий запис №518, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 листопада 2005 року. Батьками [PERSON] зазначені: батько: - [PERSON] , мати: - [PERSON] (а.с.7). [INFO] народилася [PERSON] , про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис №647, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 листопада 2012 року. Батьками [PERSON] зазначені: батько: - [PERSON] , мати: - [PERSON] (а.с.6). Відповідно до Постанови головного державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петручок О.О. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.02.2022 року, на підставі судового наказу №210/1338/19 2-н/210/165/19 виданого 17.04.2019 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснюється стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/2 частини на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно зі статтями 76 , 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів. При цьому згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно якої, способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є встановлення правовідношення та припинення правовідношення, а також його анулювання. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно зі ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.273 СК України, згідно з якою якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст.267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа №711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Позивач у позові стверджує, що неповнолітні діти проживають разом з відповідачем по справі та перебувають зараз в іншій країні. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що аліменти які відповідач отримає витрачає на погашення кредитних зобов`язань на підтвердження чого до матеріалів справи долучено Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2011 року про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 343 059,16грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/3651/150267/74 від 25 червня 2008 року. Проте, з вказаного рішення не вбачається, що аліменти які відповідач отримає від позивача витрачаються нею саме на погашення кредитних зобов`язань, відсутні відомості щодо відкриття виконавчого провадження на підставі вказаного рішення суду від 01 червня 2011 року, погашення вказаної заборгованості, період внесення платежів, будь-яких інших доказів позивачем по справі не надано, у зв`язку з чим, належними доказами позивачем не доведено факт витрачення відповідачем аліментів на власні потреби. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивачки про припинення стягнення аліментів на утримання дітей є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачка не доведено заявлених позовних вимог.

Outcome: dismissed