Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача [PERSON] - адвокат Губін С.О. звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить суд розірвати шлюб укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Позов обґрунтовує тим, що 27.05. 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 753. Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться з того моменту як вони не проживають разом, а саме з вересня 2021 року. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки мають різні погляди на сімейне життя, з огляду на що можливості і наміру зберегти шлюб позивач не має. На даний момент спільне господарство ними разом не ведеться. За час шлюбу ними не було набуто майно у спільну власність, також відсутні спільні діти. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, або щодо стягнення аліментів, немає. За таких обставин вважає, що нормальні шлюбні відносини між сторонами не можуть бути поновлені, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме їхнім інтересам. У зв`язку з наведеним, просив шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвати. Аргументи учасників справи Заперечень на позов відповідач не подала. У судове засідання позивач та її представник Губін С.О. не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача Губін С.О. надіслав заяву, у якій позов підтримав, просив суд розглянути справу у його та позивача відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, 01.02.2023 року подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, підтвердив, що обставини, зазначені позивачем у позовній заяві відповідають дійсності, а саме: через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними не склалося. Фактично шлюбні відносини між ним припинені та спільне господарство не ведеться з того моменту, як вони не проживають спільно, а саме з вересня 2021 року. Вважає, що відновлення взаємовідносин між ними неможливе, у зв`язку із різними поглядами на життя. Просив справу слухати за його відсутності, шлюб розірвати. Позиція суду Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи Сторони знаходяться у шлюбі, який зареєстрований 27.05.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що було складено відповідний актовий запис № 753, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] від 27.05.2015 року (а.с.16). Від спільного проживання у сторони дітей не мають. Також судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, спільне проживання вони припинилиз вересня 2021 року, взаємини між ними зіпсувалися внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту суд розцінює, як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Вказані обставини відповідачем не оспорюються та визнаються. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згідна на примирення, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню, в порядку ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач клопотань про відновлення їй дошлюбного прізвища не заявляла. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2023 року становить 1073 грн. 60 коп. Позов про розірвання шлюбу поданий 05.01.2023 року, представником позивача до позовної заяви долучено квитанцію № 9330-4162-4141-1002 від 05.01.2023 року (а.с. 26) про сплату судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. Отже, позивачем, на порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, за подання позовної заяви про розірвання шлюбу не доплачено судовий збір в розмірі 81 грн. 20 коп. (1073 грн. 60 коп. - 992 грн. 40 коп. = 81 грн. 20 коп.). У зв`язку з викладеним, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 415 грн. судового збору (496 грн. 20 коп. - 81 грн. 20 коп.= 415 грн.), а також стягнути з відповідача на користь позивача 496 грн. 20 коп. судового збору. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved