Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

12.09.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 17.02.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3685895. 30.11.2021 року між ТОВ Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30112021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги від [PERSON] у сумі 32248,68 грн., з яких: 10906,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 21342,68 грн. - заборгованість за відсотками. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість у розмірі 32248,68 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою від 03.10.2022 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 29.11.2022 року витребувано від ТОВ\~"Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" наступні документи: оригінал договору № 3685895 від 17.02.2021 року укладений між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] з додатками; належним чином засвідчені документи, що підтверджують надання кредитних коштів у сумі 14800 грн. [PERSON] (квитанцію, платіжне доручення); детальний розрахунок процентів за користування кредитним коштами; виписку по особовому рахунку відповідача [PERSON] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судові засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, до суду направила відзив на позовну заяву, просила відмовити в задоволенні позову, оскільки докази перерахування коштів у сумі 14800,00 грн. на картковий рахунок відповідача, який зазначений у п.2.1 договору у додатках до позову відсутні. До того ж зазначила, що витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 30112021 від 30.11.2021 року не містить підпису відповідальних осіб та належним чином не засвідчений, тому достовірність наданих стороною позивача доказів викликають очевидні сумніви, а отже не можуть слугувати підтвердженням факту переходу права вимоги від первісного кредитора ТОВ "Авентус Україна" до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів". Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3685895. В ході розгляду справи представник відповідача просила позов задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 13806,99 грн., оскільки згідно п. 4.3 договору заборгованість повинна нараховуватись з 02.03.2021 року по 31.05.2021 року за 103 дні (13+90 днів), а за інформацією наданою позивачем загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору № 3685895 станом на 31.05.2021 року складає 13806,99 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи сторін. Вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено\~статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 17.02.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 3685895 про надання споживчого кредиту. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений у п. 10 Договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Згідно п. 2.1 п. 2 Договору, кошти кредиту надаються ТОВ "Авентус Україна" у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Відповідно до п.п. 2.4 п. 2 Договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ "Авентус Україна" суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 2.1 п. 2 Кредитного договору. Виконуючи взяті на себе зобов`язання, ТОВ «Авентус Україна» відкрив відповідачу картковий рахунок для\~отримання кредиту\~в розмірі\~14800\~грн. зі строком користування протягом 13 днів з можливістю продовження вказаного строку у порядку та на умовах визначених у розділі 4 цього договору, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі: стандартна процентна ставка 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору; знижена процентна ставка 0,57 % в день. Відповідно до п.п. 1.7.1, 1.7.2 п. 1.7 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 693,50 % річних, за заниженою ставкою 208,05% річних. Згідно п.п. 1.8.1, 1.8.2 п. 1.8 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 18455,60 грн., за зниженою ставкою 15896,68 грн. Як вбачається з позовної заяви, відповідач, всупереч взятим на себе зобов`язанням, порушив в односторонньому порядку умови кредитного договору, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед ТОВ «Авентус Україна» у сумі 32248,68 грн., з яких: 10906,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 21342,68 грн. - заборгованість за відсотками. 30.11.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30112021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги від відповідача [PERSON] у сумі 32248,68 грн., з яких: 10906,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 21342,68 грн. - заборгованість за відсотками. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також, частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як вбачається\~з договору № 3685895 про надання споживчого кредиту від 17.02.2021 року, строк кредитування за вказаним договором становив 13 днів, тобто до 02 березня 2021 року. Відповідно до п. 4.3 вказаного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку пролонгації договору за ініціативою споживача. Матеріали справи не містять доказів здійснення споживачем передбачених договором дій з метою продовження строку кредитування. З матеріалів справи вбачається, що на день закінчення строку кредитування, тобто 02.03.2021 року відповідач за умовами договору 01.03.2021 року сплатив лише частину кредитної заборгованості в сумі 1096,68 грн., тим самим ініціювавши продовження строку кредитування на наступні 90 днів, тобто до 31 травня 2021 року. В подальшому, 12.03.2021 року відповідач сплатив 3393,20 грн., 24.03.2021 року - 6800 грн., 26.03.2021 року - 418,22 грн., 08.04.2021 року - 2818,48 грн., 21.04.2021 року - 2693,78 грн., 04.05.2021 року - 2693,78 грн., 17.05.2021 року - 2693,78 грн. Нарахування процентів за користування кредитом відповідно до п. 4.3 договору повинно було здійснюватися в межах максимально можливого 90 денного строку кредитування, а саме за період з 02 березня 2021 року до 31 травня 2021 року. Із картки обліку Договору, яка є інформацією по договору № 3685895 від 17.02.2021 року складеною ТОВ "Авентус Україна" слідує, що заборгованість за тілом кредиту у [PERSON] станом на 31 травня 2021 року становила 10906,00 грн., за відсотками - 2900,99 грн. А тому, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за договором № 3685895 про надання споживчого кредиту від 17 лютого 2021 року у загальному розмірі 13806,99 грн., з яких: 10906,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2900,99 грн. - заборгованість за відсотками. Вимог щодо застосування передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідків порушення грошового зобов`язання позивач не заявляв. Посилання представника відповідача на те, що позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не набуло права вимоги до нього, оскільки наданий витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 30112021 від 30.11.2021 року не містить підпису відповідальних осіб та належним чином не засвідчений, спростовуються матеріалами справи, в яких містяться витяги з реєстру боржників, які, на переконання суду, є належними доказами на підтвердження відступлення права вимоги саме за цим договором. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплачено 2481,00 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №28997 від 26.08.2022 року. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1062,22 грн. в рахунок витрат по сплаті судового збору, як передбачено ст. 141 ЦПК України. Вимоги позивача про стягнення понесених ним судових витрат в розмірі 1240,50 грн., а саме витрат пов`язаних з розглядом справи, зокрема, про витребування доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів не підлягають задоволенню в зв`язку з відсутністю документального підтвердження понесення вказаних витрат. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial