Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення коштів. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідачка звернулася до Львівського міського центру зайнятості з заявою про надання/поновлення статусу безробітного, а також з заявою про призначення/поновлення виплати допомоги по безробіттю. На підставі ст.43 ЗУ "Про зайнятість населення" відповідачці призначено допомогу з 09.06.2020р. по 03.06.2021р. 14.09.2021р. відповідачка звернулась до позивача з заявою, в якій виявила бажання проходження професійного навчання у Львівському центрі професійно - технічної освіти Державної служби зайнятості за професією «Оператор з обробки інформації та програмного забезпечення», а відтак між позивачем та відповідачкою 14.09.2021р. укладено Договір про професійне навчання безробітного № 135021091400020, відповідно до якого, Львівський міський центр зайнятості направив безробітну [PERSON] в Львівський центр професійно - технічної освіти державної служби зайнятості на професійне навчання за професією (спеціальністю, напрямом або галуззю знань) «Оператор з обробки інформації та програмного забезпечення», для проходження повного курсу підготовки, під конкретне замовлення роботодавця відповідно до робочого навчального плану та робочих навчальних програм з 15.09.2021 року по 10.05.2022 року. 13.10.2021р. на ім`я директора Львівського центру професійно - технічної освіти Державної служби зайнятості Вантуха 3.3. направлена доповідна записка від викладача Львівського центру професійно - технічної освіти Державної служби зайнятості [PERSON] про те , що [PERSON] не виконує теоретичні і лабораторно практичні роботи на протязі тривалого часу без поважних причин. З 30.09.2021 року переведено на дистанційну форму навчання у зв`язку із захворюваністю окремих здобувачів освіти. Зважаючи на те, що [PERSON] дистанційно не виконуються теоретичні і лабораторно - практичні роботи, Львівським центром професійно - технічної освіти Державної служби зайнятості, відповідачці було запропоновано відвідувати навчальне приміщення комп`ютерного класу в індивідуальному порядку для виконання теоретичних і лабораторно - практичних робіт. 20.10.2021р. відповідачка була запрошена, а 21.10.2021 року прибула до Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості та попереджена щодо можливих наслідків невиконання теоретичних і лабораторно - практичних робіт, а саме відрахування з групи за неуспішність з поверненням коштів за навчання. Під час зустрічі відповідачка повідомила, що з 25.10.2021р. по 05.11.2021р. буде проходити стажування з метою подальшого працевлаштування на одному з підприємств. Жодних документів, які б підтверджували правдивість інформації щодо проходження стажування на підприємстві відповідачка не надала. 10.11.2021р. Наказом № 262 (В-СНН) директора Львівського центру професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості [PERSON] відраховано з навчального закладу у зв`язку з неуспішністю та не атестацією з 3-х навчальних предметів здобувача, освіти згідно навчального плану та програм у групі 147-21 за професією 4113 «Оператор з обробки інформації та програмного забезпечення». Відповідно до п 3.1.1. Договору «у разі припинення професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітна відшкодовує Центру зайнятості, яка уклала з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. Згідно п. 3.1.2. Договору «якщо Безробітна відмовляється добровільно повернути зазначені кошти, то питання про їх повернення вирішується у судовому порядку». Згідно пункту\~2.10\~«Порядку професійної\~підготовки,\~перепідготовки та\~підвищення кваліфікації\~зареєстрованих безробітних»,\~який затверджений\~наказом Міністерством\~соціальної політики\~України,\~Міністерством освіти\~і науки\~України від\~31.05.2013\~року №\~318/655,\~у разі\~припинення безробітним\~професійного навчання\~без поважних\~причинабо відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. У відповідності до ч. З ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. Відтак, просить стягнути з відповідачки кошти за професійне навчання в розмірі 8 621 (вісім тисяч шістсот двадцять одна) гривень 39 коп. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.08.2022р. відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд справи без повідомлення сторін. В подальшому від представника третьої особи поступили пояснення у справі, в яких третя особа просить задоволити позов в понвому обсязі. Зазначає, що відповідачка здійснила умисне невиконання своїх обов"язків,що призвело до безпідставного витрачання коштів на навчання. Відповідно до ч.5 ст.278 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ч.8 цієї статті визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. \~ У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ Дослідивши матеріали цивільної справи та з`ясувавши фактичні обставини, у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч.1 ст.4 цього кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ Відповідно до п.1 ч.1 ст.43 Закону України "Про зайнятість населення", статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України "Про зайнятість населення", у разі коли неможливо надати безробітному роботу за професією протягом шести місяців з дня перебування на обліку в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, йому пропонується підходяща робота з урахуванням здібностей, стану здоров`я і професійного досвіду, доступних для нього видів навчання та потреби ринку праці. Ст.8 цього закону передбачає право кожного на професійне навчання, яке реалізується шляхом первинної професійної підготовки, перепідготовки, спеціалізації і підвищення кваліфікації, стажування у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та закладах післядипломної освіти, безпосередньо на робочих місцях на виробництві чи у сфері послуг з метою здобуття особою відповідної кваліфікації або приведення її рівня у відповідність із вимогами сучасного виробництва та сфери послуг. Професійне навчання зареєстрованих безробітних - професійна підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації, спрямовані на здобуття та удосконалення професійних знань, умінь та навичок, підвищення конкурентоспроможності на ринку праці, що здійснюються за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (ч. 1 ст. 35 Закону України «Про зайнятість населення»). Згідно з п. 2.2 розділу II Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, якщо зареєстрований безробітний виявляє бажання пройти професійне навчання відповідно до результатів наданих послуг з професійної орієнтації, центр зайнятості за місцем реєстрації особи як безробітної укладає з ним договір та видає йому направлення на професійне навчання до навчального закладу за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку. В матеріалах справи містяться письмові заяви відповідачки від 05 червня 2020 року про надання/поновлення статусу безробітного та про призначення/поновлення виплати допомоги по безробіттю. Письмовою заявою від 14.09.2021р. відповідачка [PERSON] просила направити її на професійне навчання до Львівського центру професійно - технічної освіти Державної служби зайнятості за професією, спеціальністю, навчальною програмою - оператор обробки інформації та програмного забезпечення. Відповідно до договору №135021091400020 про професійне навчання безробітного від 14.09.2021р., укладеного між позивачем та відповідачкою, Львівський міський центр зайнятості направив [PERSON] в Львівський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості на професійне навчання за професією (спеціальністю, напрямом або галуззю знань) «оператор обробки інформації та програмного забезпечення», для проходження повного курсу підготовки, під конкретне замовлення роботодавця відповідно до робочого навчального плану та робочих навчальних програм з 15.09.2021р. по 10.05.2022 р. 15.09.2021р. відповідачку зараховано до складу навчальної групи №147-21. Відтак, суд вважає встановленим, що позивач належним чином виконав свої обов"язки, передбачені законодавством України та укладеним договором щодо направлення та влаштування відповідачки на професійне навчання, визначене за згодою сторін. Відповідно до п. 2.4.1 та 2.4.2 вказаного вище Договору, безробітний зобов`язується: приступити у визначені у пункті 1 Договору строки до занять, успішно пройти повний курс навчання; виконувати правила внутрішнього розпорядку навчального закладу, де здійснюється професійне навчання. В матеріалах справи містяться доповідні та службові записки від 13.10.2021р., 08.11.2021р., 10.11.2021р. про невиконання [PERSON] теоретичних і лабораторно - практичних робіт протягом тривалого часу без поважних причин, а відтак і вирішення питання про відрахування [PERSON] з числа слухачів групи за неуспішність та неатестацією з трьох начальних предметів. Відповідно до наказу директора Львівського центру професійно - технічної освіти Державної служби зайнятості Вантуха З.З. від 10.11.2021р. №262(В-СНН) "Про відрахування здобувача освіти у зв"язку із неуспішністю", здобувача освіти [PERSON] відраховано з 10.11.2021р. зі складу групи 147-21. Відповідно до розрахунку від 24.11.2021р. щодо коштів, витрачених за навчання [PERSON] згідно договору від 14.09.2021р. вартість навчання відповідачки становить 8 621 (вісім тисяч шістсот двадцять одна) гривень 39 коп. Відповідно до п 3.1.1. договору, у разі припинення професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітна відшкодовує Центру зайнятості, яка уклала з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. Згідно пункту 2.10 «Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних», який затверджений наказом Міністерством соціальної політики України, Міністерством освіти і науки України від 31.05.2013 № 318/655, у разі припинення безробітним професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. У відповідності до ч. 3 ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. За загальними положеннями ЦПК України, на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Згідно з частиною першою\~статті 16 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Отже, під час розгляду спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Позивачем, з покликанням на матеріали справи, доведено та підтверджено належними і достатніми доказами факт професійної підготовки відповідачки для отримання нею в подальшому професії "оператор з обробки інформації та програмного забезпечення", а відтак наявності достатніх підстав для звернення з позовом до суду, зважаючи на те, що відповідачка свої зобов"язання належним чином не виконала та професійну підготовку не пройшла, при цьому, що позивачем понесено витрати на її навчання. Суд вважає аргументи позивача обгрунтованими та такими, що підтверджені належними та достатніми доказами у справі, оскільки такі не спростовані відповідачкою. Відповідачкою не долучено будь - яких доказів, які б спростовували наявні в матеріалах справи документи, чи докази, які свідчать про те, що в даних документах наявні неповні, недостовірні дані з приводу неналежного виконання позивачем своїх обов"язків, а відтак і відсутності підстав для виплати коштів, відзиву на позовну заяву відповідачка не подала. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81\~ЦПК\~України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст..ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачка порушила свої зобов`язання, не виконала встановлених законодавством вимог та умов договору, не повернула позивачу кошти, витрачені на професійне навчання, а тому вимоги позову є обґрунтованими, належним чином доведеними і у суду є правові підстави для його задоволення. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пунктом 2\~Постанови пленуму\~Верховного\~суду\~України №\~14\~від\~18\~грудня\~2009\~року «Про судове рішення у цивільній справі»\~встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~може бути\~визначено тільки\~у світлі\~конкретних обставин\~справи (рішення\~ЄСПЛ від\~18\~липня 2006\~року №\~63566/00\~«Проніна проти\~України (Pronina\~v.\~Ukraine)»,\~§ 23). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі викаденого,

Outcome: approved