Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

В січні 2023 року до Хмільницького міськрайонного суду з Селидівського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про оплату праці. Позов мотивований тим, що позивач здійснив правозахисну працю, яка полягає у тому, що він зобов`язав відповідача припинити дію, яка порушує право, а саме повернути до бібліотеки узяті нею книги, у зв`язку із чим позивач вважає, що відповідач має вказану працю оплатити. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути із відповідача на його користь 1000 євро, виплачених у гривні за курсом на день стягнення. Ухвалою суду від 26 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням (виклику) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву. Сторонам встановлено строки на подання відповіді на відзив та заперечення. Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволені позовних вимог просив відмовити, оскільки позовна заява подана без додержання вимог, передбачених п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема позивачем не вказано ціни позову та не розкрито зміст позовних вимог, не перераховано дії, які були ним вчинені, тобто не вказано способу захисту права або інтересів. Позивач просить стягнути із відповідача на його користь 1000 євро за звернення до Хмільницької районної державної адміністрації, але в такому разі позовні вимоги є неконкретними, оскільки у описовій частині позову, позивач вказує, що суттю позовних вимог є є зобов`язання відповідача припинити дію: повернути до бібліотеки книги. При цьому позивач не зазначає, у чому саме полягав його обов`язок вимушеного звернення до Хмільницької РДА, чим передбачене виникнення у нього обов`язку перед Кушелівською сільською бібліотекою, у чому полягає порушення [PERSON] та не обґрунтована сума, що підлягає до стягнення. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини. Із листа Хмільницької РДА Вінницької області № 27-Ч-156-7 від 22 червня 2017 року на звернення позивача вбачається, що за інформацією відділу культури і туризму райдержадміністрації власник будинку [PERSON] ( [ADDRESS] ) здала відповідні книги в Кушелівську сільську бібліотеку (а.с. 3). Із листа КНП "Хмільницька ЦРЛ" № 01-11-07/965 від 14 липня 2020 року слідує, що [PERSON] в супроводі працівника поліції та родички [PERSON] був доставлений до психіатричної поліклініки ЦРЛ. [PERSON] психічно хворіє з 2013 року, був визнаний інвалідом ІІ групи по псих захворюванню до грудня 2017 року. В зв`язку із тим, що хворий був внутрішньо переміщеною особою, йому необхідно було пройти перекомісію достроково на псих МСЕК м. Вінниця. По переїзді в с. Кушелівка Хмільницького району хворий бродив, конфліктував з односельцями, писав листи та скарги в різні інстанції. До нього неодноразово викликались представники поліції (а.с. 2). Згідно пенсійного посвідчення, позивач являється пенсіонером по інвалідності (а. с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦК України випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В ході розгляду справи позивачем не доведено того, що між ним та відповідачем склались трудові відносини; що саме через дії позивача, відповідач припинила дії, які порушують право; не надано доказів того, чиє саме право порушив відповідач; того, хто уповноважив позивача на вчинення таких дій; чим передбачена оплата вчинених позивачем дій. За наведених обставин, суд відмовляє у задоволенні позову через відсутність фактів на підтвердження порушення, невизнання або оспорення прав позивача. На підставі ст. ст. 11, 15, 16 ЦК України,

Outcome: dismissed