Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі виконавчого листа, виданого 11 січня 2013 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області у справі № 1407/5830/2012 з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх його доходів. Також на підставі судового наказу, виданого 04 червня 2021 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх його доходів. Оскільки позивач не має офіційного працевлаштування, іншого джерела доходу, а тому не може у повній мірі сплачувати аліменти загалом у розмірі 1/2 частини усіх його доходів, тому просить суд змінити розмір аліментів та стягувати з нього 1/6 частину усіх його доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян на кожну дитину. Відповідач [PERSON] подала відзив на позов, яким просила відмовити у задоволенні позову зважаючи на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження інших дітей/дитини без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Також зазначила, що твердження позивача про те, що він не працевлаштований та не має джерела доходу є неправдивим, оскільки останній проживає за кордоном в Чехії та з 19.09.2019 року працює на автозаводі в місті Рокицани та надала копію довідки з місця роботи ТОВ «Гутчінсон» з перекладом. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, у якій просила суд провести розгляд справи без її участі та врахувати її заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 червня 2010 року (а. с. 7). [PERSON] та [PERSON] є батьками сина\~ [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний 20.12.2012 року (а.с. 9). Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 11.01.2013 року був виданий виконавчий лист, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання дитини\~сина\~ [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від 21 грудня 2012 року та до повноліття дитини (а.с. 10). 25.10.2014 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . (а. с. 12)., від шлюбу якого мають доньку \~ [PERSON] , яка народилась [INFO] (а.с. 13). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] також був розірваний на підставі заочного рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 04.11.2019 року (а. с. 14-16). Судовим наказом, виданим Новоархангельським районним судом Кіровоградської області 04.06.2021 року у справі № 394/336/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини\~ [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 \~відсотків прожиткового\~ мінімуму для\~ дітей відповідного \~віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 25.05.2021\~року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 17). Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно достатті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами частини першої\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач не надав достатніх доказів того, що його матеріальний стан значно погіршився порівняно із тим, що був на момент ухвалення рішень судів про стягнення з нього аліментів, а також доказів того, що він не може на даний час сплачувати аліменти на утримання дітей у визначених частках заробітку (доходу). Наявність двох дітей, на користь яких за рішеннями судів стягуються аліменти на їх утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21). Таким чином, суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову [PERSON] про зміну розміру аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір залишити за рахунок позивача.

Outcome: dismissed