Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 52 719,42 грн., з яких: 48 196,23 грн. - заборгованість по основному боргу; 3 493,89 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом; 177,91 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування; 342,70 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 196,47 грн. - пеня та несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 219,11 грн. - сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 50,04 грн. - сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам за користування кредитом; 27,30 грн. - інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 15,77 грн. - інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по процентам за користування кредитом. Стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102, 00 грн. Вказуючи на те, що між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 20 грудня 2018 року було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу № [NUMBER]. Відповідно до умов договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та встановив за погодженням відповідача на вказаний рахунок кредит максимальний розмір якого складає 250 000,00 грн. під 38 % річних строком на 60 місяців із можливістю подовження на той самий строк. Банк свої зобов`язання виконав надавши позичальнику кредит, проте відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки, у зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка станом на 04.09.2020 року становить 52 719 гривень 42 копійки, що складається з: заборгованість за основним боргом - 48 196,23 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 3 493,89 грн., комісія за розрахунково-касове обслуговування - 177,91 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 342,70 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 196,47 грн.; сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу - 219,11 грн.; сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам користування кредитом - 50,04 грн.; інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по основному боргу - 27,30 грн.; інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по процентам за користування кредитом - 15,77 грн. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.01.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні (а.с.34). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в прохальній частині позовної заяви просили справу слухати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.4). [PERSON] , яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання (а.с.36), але повернувся конверт з відміткою «за закінченням зберігання» та у порядку ч. 11 статті 128 ЦПК України (а.с. 35), не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20 грудня 2018 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) ( надалі - Договір/Договір ДКБО) шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу № [NUMBER] (а.с.-8-11). Згідно п. 3.1. шляхом підписанням цієї заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку. Клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб. Згідно п.п. 3.4.1 Клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України на умовах тарифного пакету «Моя комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Банк надає Клієнту Платіжну картку та ПІН-конверт до неї. Згідно із Положення про кредитування клієнтів АТ «Ощадбанк» з використанням електронних платіжних засобів, затвердженого постановою правління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 990 від 13.11.2015 року., максимальний розмір Кредиту, що може бути встановлено Клієнту відповідно до обраної ним програми кредитування, становить 250 000, 00 грн. Процентна ставка за користування кредитними коштами є фіксованою і складає 38 % річних. Щомісячна комісійна винагорода за обслуговування кредиту - 5% від залишку використаної заборгованості за кредитом (комісійна винагорода нараховується за методом факт/факт). Згідно пункту 1.7 розділу XXII ДКБО (Загальні умови надання кредиту) Договору Датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту кредитних коштів). Датою встановлення Кредиту є дата направлення повідомлення про узгоджені умови кредитування. Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту / встановлення ліміту кредитування. В п. 1.10 розділу XXII Договору Клієнт має право скористатися Кредитом у разі відсутності власних коштів на Рахунку на умовах та в розмірі, визначених цим Договором та додатками, що є його невід`ємними частинами. Згідно п. 1.14 розділу XXII Договору Строк користування Кредитом встановлюється до дати закінчення строку дії Платіжної картки, якщо умовами Договору та/або додатками, що є його невід`ємними частинами не встановлено інше. При цьому, пере випуск Банком Платіжної картки на новий строк не вважається безумовним автоматичним продовженням строку користування Кредитом (п.п. 1.14.1). Згідно пункту 1.16. за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії та в Додатку №1 до Договору. Згідно пункту 1.17. проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману Клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання Кредиту включно, та до дня фактичного повернення Кредиту (його частини). Згідно п.п. 1.27. будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. Клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по Рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором. За невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено Договором (п. 9.1 розділу IX. Договору ДКБО «Відповідальність клієнта та банку»). Статтею 628 Цивільного кодексу (далі-ЦК) України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частинами другою, третьою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з наданими позивачем розрахунком кредитної заборгованості боржника - станом на 04.09.2020 року становить 52 719 гривень 42 копійки, що складається з: заборгованість за основним боргом - 48 196,23 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 3 493,89 грн., комісія за розрахунково-касове обслуговування - 177,91 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 342,70 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 196,47 грн.; сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу - 219,11 грн.; сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам користування кредитом - 50,04 грн.; інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по основному боргу - 27,30 грн.; інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по процентам за користування кредитом - 15,77 грн. (а.с.6-7). Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 1.зміна умов зобов`язання; 2. сплата неустойки; 3. відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно - правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. ПАТ «Державний ощадний банк України» виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Однак позичальник - [PERSON] вимоги кредитора по поверненню всієї суми кредиту та належних до сплати процентів не виконав та в подальшому свої договірні зобов`язання належним чином не виконував. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про порушення позичальником [PERSON] умов укладеного договору, у зв`язку з чим позов АТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення суми кредитної заборгованості підлягає задоволенню. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2102 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved