Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) звернувся до П`ядицької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Підставою позову вказує те, що причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є об`єктивною та поважною. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 09 лютого 2023 року суд відкрив провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Пядицької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Справу вирішено розглянути за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання 13 березня 2023 року, о 09 годині 15 хвилин, у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області. Ухвалою від 13 березня 2023 року суд закрив підготовче провадження у справі та призначив судове засідання на 27 березня 2023 року на 09 годину. 27 березня 2023 року, в судове засідання сторони не з`явились, але у поданих заявах просили справу розглянути без їх участі. У зв`язку із чим, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав; був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився без повідомлення причин; представник позивача не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку. Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати. Позиції учасників у справі. Позиція позивача полягала у тому, що [INFO] померла його мати і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка і спадкоємцем цього майна є саме він. На момент відкриття спадщини та протягом шестимісячного строку для її прийняття, йому не було відомо про існування заповіту, складеного його матір`ю, згідно якого все її майно його матір заповідала йому. 20 грудня 2022 року він звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але отримав відмову в зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини, встановленого положеннями статті 1270 ЦК України. Оцінка суду щодо фактів, з оцінкою доказів та аргументів сторін. [INFO] , в сім`ї [PERSON] та [PERSON] , народився син - [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 048644 від 24 червня 2005 року, на підставі розпорядження Коломийської райдержадміністрації від 16.11.2004 року за № 487, [PERSON] , належала земельна ділянка площею 1.1052 га., яка розташована в Турківській сільській раді Коломийського району (а.с. 10). Відповідно до довідки П`ядицької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області [PERSON] , мала зареєстроване місце проживання [ADDRESS] , (а.с.15). [PERSON] померла [INFO] , у віці 81 років (а.с. 10). Після смерті [PERSON] її син - [PERSON] , у передбачений законом шестимісячний строк із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, до нотаріуса не звернувся, але спадкова справа, за заявами інших спадкоємців не заводилась (а.с.12) Вирішивши навести лад у будинку, [PERSON] , знайшов заповіт, складений його матір`ю на його ім`я і таким чином дізнався про те, що все належне [PERSON] майно, остання заповіла йому (а.с. 9- копія заповіту посвідченого 23 лютого 2004 року секретарем Турківської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 47). А 20 грудня 2022 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса, але постановою від 20 грудня 2022 року, державний нотаріус Першої Коломийської державної нотаріальної контори відмовила [PERSON] , в видачі свідоцтва про право на спадщину, через пропуск встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.11). І 07 лютого 2023 року, [PERSON] , звернувся із позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.1-5). Оцінка суду щодо змісту спірних правовідносин. Із встановлених обставин вбачається, що позивач став учасником цивільних правовідносин у сфері спадкування, в межах яких виник спір щодо реалізації ним свого права на прийняття спадщини, його померлої матері. Оцінка суду щодо права. Положеннями пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що права людини, а також їх гарантії визначаються виключно законами України. Так, частина 3 статті 11 Цивільного кодексу України визначає, що цивільні права можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Серед яких, згідно частини 2 статті 4 цього ж кодексу, Цивільний кодекс України є основним. Так, положеннями статті 1216 цей кодекс передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень частини 1 статті 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Разом з цим, спадкоємець, згідно статей 1269,1270 та 1220 Цивільного кодексу України, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , [PERSON] , як спадкоємець, який бажає прийняти спадщину спадкодавця, але на час її відкриття не проживав із нею постійно, та був не обізнаний про наявність заповіту, 20 грудня 2022 року звернувся до нотаріуса. Однак, допустив пропущення строку для прийняття спадщини матері (а.с.11). Правовим наслідком зазначеної обставини є те, що в силу положень частини 1 статті 1272 Цивільного кодексу України, [PERSON] , вважається таким, що не прийняв спадщину. Однак, згідно частини 3 цієї ж статті названого кодексу, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини (якими, з огляду на постанову Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року та постанову від 26 липня 2021 року можуть бути тривалі відрядження та необізнаність спадкоємців про існування заповіту), суд має право визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлені судом обставини, на підставі письмових доказів, які є в матеріалах справи, дають суду однозначні підстави стверджувати про те, що [PERSON] дійсно пропустив строк для прийняття спадщини [PERSON] з поважних причин, які були обумовлені об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього. Він не знав про те, що мати склала на нього заповіт щодо усього свого майна. За таких обставин, право позивача на прийняття спадщини слід захистити шляхом визначення йому додаткового строку у вигляді 60 календарних днів з дня набрання цим рішенням законної сили, для подання ним заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . При цьому, на думку суду, визначений судом строк буде достатнім для реалізації позивачем його права на прийняття спадщини. Отже,

Outcome: approved