Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

30 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «СК «Стройінвест» про відшкодування шкоди, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яку вона набула у власність на підставі відповідного договору купівлі-продажу, на момент придбання нею квартири жодних самовільних перепланувань, реконструкцій в ній не було, як і не було недоліків у вигляді руйнувань, тріщин тощо. Зазначила, що вона разом з дітьми постійно проживає у вищезазначеній квартирі з моменту її придбання і до сьогоднішнього дня, а сама квартира розташована поблизу міського стадіону «Металург», адреса якого: [ADDRESS] . У жовтні 2019\~року почалась реконструкція стадіону «Металург», замовником якої є Департамент капітального будівництва Дніпровської обласної державної адміністрації, а генеральним підрядником є Товариство з обмеженою відповідальністю «СК «Стройінвест», проєктна документація розроблена Приватним підприємством «Лідер-Проект». Так, приблизно в грудні 2019 року, внаслідок будівельних робіт з реконструкції стадіону «Металург» стався зсув ґрунту поблизу житлового будинку, в якому розташована її квартира, через що зазначена квартира отримала ушкодження, а саме: наскрізні тріщини в зовнішній стіні по осі 2, шириною покриття до 5 мм; тріщини в зовнішніх стінах по осі 2, шириною покриття від 1 до 3 мм; тріщини у внутрішніх стінах (перегородках) шириною розкриття від 1 до 3 мм. Окрім того, при обстеженні конструкцій покриття значних пошкоджень не виявлено, технічний стан конструкцій оцінюється як задовільний. Загалом, технічний стан квартири на момент обстеження оцінювався як непридатний до нормальної експлуатації, що підтверджується відповідним Звітом за результатами візуального обстеження будівельних конструкцій квартири [ADDRESS] -ТЗ від 10 січня 2020 року, складений експертом А. М. Савицьким. За її численними зверненнями 16 грудня 2019 року на будівельному майданчику була проведена оперативна нарада, про що складено відповідний протокол, за результатами якої було встановлено, що, у зв`язку з виконанням робіт по заглибленню паль за допомогою дизель-молота відбувся зсув ґрунту, що призвело до появи тріщин на житловому будинку та технічних будівель на території храму, з`явилися тріщини в ґрунті на задньому подвір`ї храму. У зв`язку із чим підрядчиком було замінено технологію заглиблення паль з забивання, на задавлювання, однак вірогідність зсуву ґрунту та подальшої руйнації будівель існує. 3а результатами наради було вирішено, що генеральний підрядник ТОВ «Стройінвест»: до 20 грудня 2019 року забезпечує встановлення підпірної стіни вздовж будинку [ADDRESS] ; до 27\~грудня 2019 року забезпечує встановлення підпірної стінки вздовж території Свято-Троїцького храму УПЦ. Питання відшкодування збитків в житловому будинку та Свято-Покровському храму вирішити у добровільному порядку, а в разі незгоди однієї зі сторін - у судовому порядку. Копію цього протоколу направлено сторонам для виконання. Позивач вважає, що причинно-наслідковий зв`язок між зсувом ґрунту, внаслідок будівельних робіт генеральним підрядником та нанесеною їй матеріальної шкоди також підтверджується й листом Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № У-ЩЕ-716/І-з від 23 грудня 2019 року. Вартість будівельних та оздоблювальних робіт, необхідних для усунення пошкоджень належної їй на праві приватної власності квартири, спричинених будівництвом на прилеглій будівельній ділянці, становить 71 279,00 грн., що відображено в відповідному експертному висновку № 622 від 10 лютого 2020 року, складеного експертом А.\~М.\~Савицьким. Окрім того, вартість складення зазначених вище звіту та висновку становить 6 000,00 грн. Додатково позивач зазначила, що діями відповідача їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в 140 000,00 грн., оскільки було значно пошкоджено її єдине житло, через виниклі тріщини в стінах дме протяг, який призвів до погіршення стану її фізичного здоров`я, крім того у неї було порушено звичайний ритм життя, оскільки вона вимушена була постійно витрачати особистий час для вирішення свого порушеного матеріального права, через що вона постійно нервувала, у неї з`явився головний біль, вона була вимушена постійно приймати ліки, стала дратівливою та швидко втомлювалась. У зв`язку з чим позивач, з метою відновлення свого порушеного права, посилаючись на ст.ст. 22, 23, 1167, 1187 ЦК України, звернулась до суду із цим позовом та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Стройінвест» на її користь 71\~279,00 грн. матеріальної шкоди, заподіяної нерухомому майну квартирі [ADDRESS] , 140 000,00 грн. моральної шкоди, а також витрати на складання звіту з технічного обстеження квартири у розмірі 3\~000,00 грн. та витрати на проведення оцінки вартості відновлення приміщень квартири в розмірі 3\~000,00 грн. Не погоджуючись із пред`явленим позовом, 03 червня 2021 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Стройінвест» подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачеві у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що твердження позивача про те, що пошкодження належної йому житлового приміщення квартири [ADDRESS] , відбулися внаслідок проведення ТОВ «СК «Стройінвест» будівельних робіт «Реконструкція стадіону «Металург», розташованого за адресою: вул.\~Паланочна, 6, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області», початок яких відбувся у жовтні 2019 року, не відповідають дійсності, оскільки ТОВ «СК «Стройінвест» у процесі здійснення вищезазначених будівельних робіт, а саме при виконанні занурення паль, застосовував метод вдавлювання, що довів свою ефективність під час роботи на відстанях до 1,2 м від конструкцій наявних будівель і споруд, поблизу комунікацій, у слабких ґрунтах, а не спосіб занурення паль методом забивання, про що відображено у відповідному журналі окремого виду робіт. Заперечував проти поданих позивачем доказів наявності причинно-наслідкового зв`язку між будівельними роботами та завданою матеріальною шкодою, а саме проти поданих звіту огляду квартири та висновку про вартість відновлювальних робіт, які виготовлені експертом А. М. Савицьким, оскільки вважав їх неналежними, недостовірними та недостатніми. Додатково зазначив, про неналежність та недостатність поданого позивачем доказу наявності його вини у спричиненій матеріальній шкоді, а саме протоколу № 1 «Оперативної наради на будівельному майданчику», яким нібито засвідчено спосіб занурення паль методом забивання, а тому вважав, що позивачем не доведено вину саме відповідача у завданні їй матеріальної шкоди. Пояснив, що посилання позивача на відсутність недоліків квартири на момент набуття її у власність позивачем та втрату товарної якості квартири не підтверджується жодним належним, допустимим та достовірним доказом, зазначаючи при цьому, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири позивача її відчуження відбулось за 48 900,00 грн., проте на сьогоднішній день, на думку відповідача, вартість такої квартири є значно вищою. Додав, що оскільки на його думку у справі відсутні докази його вини та причинно-наслідкового зв`язку у його діях та негативних наслідках, не може бути задоволено вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, а посилання позивача на погіршення його фізичного стану, а саме стану здоров`я не може бути пов`язано виключно із такими наслідками. Відповідь на відзив на позовну заяву на адресу суду подано не було. Ухвалою судді від 04 січня 2021 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Цією ж ухвалою відповідачеві було установлено строк для подання відзиву на позовну заяву. 10 березня 2021 року представник відповідача звернулась на адресу суду із клопотанням про заміну відповідача ТОВ «СК «Стройінвест» на належного відповідача ТОВ «Будівельна Техніка», оскільки останнє є субпідрядником та безпосереднім виконавцем будівельних робіт з реконструкції стадіону «Металург». Ухвалою суду від 10 березня 2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «СК «Стройінвест» про заміну відповідача на належного було відмовлено, водночас залучено ТОВ «Будівельна Техніка» до участі у справі в якості співвідповідача. Ухвалою суду від 18 січня 2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про відкликання раніше поданої заяви про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Будівельна Техніка». Ухвалою суду від 31 січня 2022 року заяву, подану від імені представника позивача про відкладення засідання у справі було повернуто заявникові без розгляду. Ухвалою суду від 22 липня 2022 року було задоволено клопотання представника відповідача ТОВ «СК «Стройінвест» про проведення підготовчого засідання у цій справі, яке призначене 26 липня 2022\~року в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою суду від 26 липня 2022 року постановлено про закриття підготовчого провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті. Допитана у судовому засіданні 23 січня 2023 року свідок [PERSON] пояснила, що вона є донькою позивача, а також те, що вона з моменту придбання [PERSON] , а саме з січня 2017 року, проживає у квартирі [ADDRESS] , квартира була в задовільному стані, без жодних тріщин, оскільки на момент її придбання проводився огляд. Зазначила, що руйнування в квартирі, як і руйнування в будинку, в якому розташована така квартира, почали з`являтись поступово після початку реконструкції стадіону « [INFO] » та вириття котловану. Зазначила, що, на її думку, зазначені руйнації пов`язані із будівництвом такого стадіону « [INFO] », оскільки палі для нього забивались, а не задавлювались в ґрунт, що фактично призвело до його зсуву, і як наслідок руйнації будинку і квартири. Додала, що виконавці будівельних робіт стадіону не вживали будь-яких дій щодо зупинення руйнації багатоквартирного будинку, як і належної позивачеві квартири, яка розташована в такому будинку, на їх неодноразові звернення надавали пояснення, що нічого страшного не відбувається. Зазначила, що внаслідок завданої матеріальної шкоди її матері [PERSON] завдано суттєвої моральної шкоди. Допитаний в судовому засіданні 23 січня 2023 року свідок [PERSON] пояснив, що він є сином позивача, а також те, що він з лютого 2017 року, проживає у квартирі [ADDRESS] , квартира була в задовільному стані, без жодних тріщин, оскільки на момент її придбання проводився огляд. Зазначив, що руйнування в квартирі, як і руйнування у будинку, в якому розташована така квартира, почали з`являтись поступово після початку будівництва стадіону « [INFO] », на його думку зазначені руйнації пов`язані із будівництвом такого стадіону, оскільки останні почали проявлятись після початку забиття паль під ним. Пояснив, що було забито сім паль, а інші, після постійних скарг та прохань позивача, були встановленні методом задавлювання в ґрунт. Додав, що виконавці будівельних робіт стадіону спорудили підпірну стінку з метою усунення подальшої руйнації. Додав, що внаслідок завданої матеріальної шкоди його матері [PERSON] завдано суттєвої моральної шкоди. У судовому засіданні 21 березня 2023 року представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Стройінвест» Кучеренко А. Ю. у судовому 21 березня 2023 року засіданні позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та у зв`язку з відсутністю вини відповідача у заподіянні матеріальної і моральної шкоди позивачеві. У судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Техніка» не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши вступне слово та пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані письмові докази, виходячи з установлених у судовому засіданні обставин, дійшов такого. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, зазначений у\~ст. 16 ЦК України, зокрема відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24 січня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бакою О. В., зареєстрованого в реєстрі за № 142, є власником двокімнатної квартири з погребом, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 78695966 від 24 січня 2017 року, наданими суду у засвідчених позивачем копіях. На момент набуття позивачем вищезазначеного об`єкта нерухомого майна квартири, та підписання договору купівлі-продажу від 24 січня 2017 року, остання не була спільною сумісною власністю подружжя, була вільною для використання на момент підписання цього договору, у ній були відсутні самовільні перепланування, реконструкції, як і були відсутні незастережені недоліки, які значно знижують цінність або можливість використання за цільовим призначенням. При цьому на момент укладання угоди покупцем було проведено огляд цієї квартири, яка відчужується за цим договором, самовільного перепланування та реконструкції нею не виявлено, про що відображено у пунктах 6 та 7 договору купівлі-продажу від 24 січня 2017 року. Крім того такі обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , допитаних у судовому засіданні. Зазначена квартира розташована на першому поверсі одноповерхового будинку, що підтверджується відповідним технічним паспортом, виготовленим станом на 15 квітня 2016\~року та наданим суду у засвідченій позивачем копії. Судом установлено, що відповідно до Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №\~466, Департаментом архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області замовнику Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації та генеральному підряднику Товариству з обмеженою відповідальністю «СК «СТРОЙІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 39086059) було видано дозвіл № ДП 112192420766 від 30\~серпня 2019 року на виконання будівельних робіт «Реконструкція стадіону «Металург», розташованого за адресою: вул. Паланочна, 6, м.\~Новомосковськ, Дніпропетровської області». Проектна документація розроблена Приватним підприємством «Лідер-Проект» (код ЄДРПОУ 35204086) під керівництвом головного архітектора проекту Лазебник\~О.\~О. (кваліфікаційний сертифікат AP № 001974) та затверджена замовником. Відповідальною особою за здійснення авторського нагляду визначено головного архітектора проекту [PERSON] . Відповідальною особою за здійснення технічного нагляду визначено [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат AT №\~001645). Експертиза проекту будівництва проведена Державним підприємством «Жилком» (код ЄДРПОУ 32350021), головний експерт проекту Кодола\~С.\~А. (кваліфікаційний сертифікат AE № 000490), що підтверджується повідомленням Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області № 1004-1.20/2/34 від 08 січня 2020 року, наданого у відповідь на звернення [PERSON] від 13 грудня 2019 року та наданим суду у засвідченій позивачем копії. 11 вересня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СК «Стройінвест» (код ЄДРПОУ 39086059), як генеральним підрядником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна Техніка», як субпідрядником (код ЄДРПОУ 33452812), було укладено договір № 8-19СП, відповідно до умов якого генеральний підрядник доручає, а субпідрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи по об`єкту «Реконструкція стадіон «Металург», розташованого за адресою: вул.\~Паланочна, 6, м.\~Новомосковськ, Дніпропетровської області (ДК021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи), які передбачені додатковими угодами до цього договору в обсягах відповідно до договірних цін з розрахунковими та локальними кошторисами. За умовами вищезазначеного договору сторонами досягнуто згоди щодо вартості робіт, яка визначається у додаткових угодах до нього на конкретний вид робіт та визначається сумою вартості всіх окремих робіт за цим договором відповідно до таких додаткових угоди, а також досягнуто згоди щодо прав і обов`язків, відповідальності тощо. Строк дії договору з моменту його укладання і до 31\~грудня 2019 року. За умовами додаткової угоди № 1 до договору субпідряду № 8-19СП від 11 вересня 2019\~року, субпідрядник зобов`язався до 30 листопада 2019 року виконати будівельно-монтажні роботи з реконструкції стадіону «Металург» за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Паланочна, 6. Вартість робіт 699 192,60 грн. у тому числі ПДВ 116 532,10 грн. з приміткою про те, що договірна ціна з розрахунками та кошторисом додається до цієї угоди. Так, за договірною ціною на будівництво «Реконструкція стадіону «Металург», розташованого за адресою: вул. Паланочна, 6, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області (ДК021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи), яка є додатком № 1 до додаткової угоди № 1 від 11 вересня 2019 року до договору № 8-19СП від 11 вересня 2019 року, між ТОВ «СК «Стройінвест» та ТОВ «Будівельна техніка» погоджено виконання конкретного виду робіт, витрат на їх виконання, зокрема відповідно до порядкових номерів 1 та 2 Розділу 1. Монтаж паль сторонами погоджено буріння свердловин діаметром 350 мм обертальним (роторним) способом у ґрунтах і породах групи 2 при глибині свердловини до 20 м, а також заглиблення дизель-молотом на гусеничному копрі залізобетонних паль довжиною до 16 м у ґрунти групи 2 (палі С70-35-10). Судом установлено, що 16 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до Новомосковського міського голови із заявою (вх. № Щ-1293) щодо сприяння усуненню порушень техніки безпеки ТОВ «СК «Стройінвест» при реконструкції стадіону «Металург». Виконавчий комітет Новомосковської міської ради у відповідь на вищезазначену заяву надіслав [PERSON] повідомлення за вих. № Щ-1293/І від 31 жовтня 2019 року, відповідно до змісту якого 26 жовтня 2019 року представником управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради було здійснено вихід на місце реконструкції стадіону, за результатами якого виконавчим комітетом було направлено лист на адресу заступника директора Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо вжиття заходів для запобігання порушення прав та законних інтересів [PERSON] , а також щодо надання роз`яснень на предмет відповідності проєктної документації чинному законодавству. 11 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернулась на Урядову гарячу лінію із заявою стосовно тріщин на житловому будинку, які виникли в зв`язку з проведенням реконструкції стадіону « [INFO] », у відповідь на яку Виконавчий комітет Новомосковської міської ради надав повідомлення № У-ЩЕ-716/І-з від 23 грудня 2019 року, відповідно до змісту якого 16 грудня 2019 року відбулась оперативна нарада, на якій було вирішено, що до 20 грудня 2019 року підрядна організація ТОВ «СК «Стройінвест» забезпечує встановлення підпірної стінки вздовж будинку [ADDRESS] , а також було прийнято рішення з відшкодування збитків підрядною організацією ТОВ «СК «Стройінвест» в житловому будинку за цією адресою, а в разі незгоди це питання буде вирішуватись у судовому порядку. Відповідно до протоколу № 1 оперативної наради на будівельному майданчику нового стадіону в м. Новомосковськ, складеного 16 грудня 2019 року першим заступником міського голови Здреник Т. М. в присутності начальника УЖКГ та КБ [PERSON] , головного спеціаліста УЖКГ та КБ [PERSON] , прораба ТОВ «СК «Стройінвест» [PERSON] , представника Свято-Троїцького храму УПЦ Решетила В. В. та мешканки будинку [ADDRESS] [PERSON] , і наданого суду у засвідченій позивачем копії, за результатами наради установлено таке. У зв`язку з виконанням робіт по заглибленню паль за допомогою дизель-молота відбувся зсув ґрунту, що призвело до появи тріщин на житловому будинку та технічних будівель на території храму, з`явились тріщини в ґрунті на задньому подвір`ї храму. Підрядною організацією було замінено технологію заглиблення паль з забивання, на задавлювання, однак вірогідність зсуву ґрунту та подальшої руйнації будівель існує. За результатами наради вирішено: - до 20 грудня 2019\~року підрядна організація СК «Стройінвест» забезпечує встановлення підпірної стіни вздовж буд. [ADDRESS] ; - до 27 грудня 2019 року підрядна організація СК «Стройінвест» забезпечує встановлення підпірної стінки вздовж території Свято-Троїцькогохраму УПЦ; - питання відшкодування збитків в житловому будинку та Свято-Покровському Храму вирішити у добровільному порядку, а в разі незгоди однієї зі сторін - у судовому порядку. Копію протоколу направлено сторонам для виконання. Крім того, позивач [PERSON] неодноразово зверталась на адреси Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Стройінвест» із окремими заявами щодо надання їй роз`яснень про хід та спосіб виконання робіт з реконструкції стадіону «Металург», зокрема, але не виключно, і в частині методу встановлення паль, на що остання отримувала відповіді про те, що палі встановлюються методом задавлювання, а сам процес реконструкції проходить під суровим контролем. Також судом досліджено наданий позивачем звіт № 01-20-ТЗ, складений 10 січня 2020\~року експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] за результатами візуального обстеження будівельних конструкцій квартири [ADDRESS] , яким зафіксовано, що квартира [PERSON] знаходиться у безпосередній близькості до будівельного майданчика (п.\~5.2 звіту). При огляді ділянки, прилеглої до будівельного майданчика було виявлено, що будівельні роботи на майданчику виконувались без закріплення стінок котловану, що призвело до зміщення ґрунтового масиву з утворенням тріщин на поверхні землі та вимощень двору (шириною розкриття до 50 мм) паралельних межі будівельного майданчика, які виникли до часткового закріплення котловану, виявлено зміщення до 20 мм елементів вимощення та ганку від стіни будівлі квартири [ADDRESS] по осі 2 в сторону будівельного майданчика, а також виявлено пошкодження тріщинами елементів огороджень двору внаслідок їх деформування. За результатами проведеного огляду земельної ділянки, на якій розташована будівля квартири [ADDRESS] , особливо в частині, прилеглій до будівельного майданчика було встановлено, що характер виявлених пошкоджень (зміщень) ґрунтового масиву, їх розташування та віддаленість (до 3 м) від межі будівельного майданчика (краю котловану) свідчить, що ймовірною причиною є не тільки деформація незакріпленого ґрунту під дією власної ваги в межах природного відкосу, але й інтенсивний механічний вплив, який міг виникнути внаслідок забивання паль ударним методом встановлених на момент обстеження паль. Відповідно до п. 5.1 вищезазначеного звіту обстеження фундаментів проводилося за непрямими ознаками, шляхом візуального огляду несучих і огороджувальних конструкцій будівлі, а також їх вузлів з метою виявлення ушкоджень і деформацій. При проведенні обстеження, значних пошкоджень в основних несучих та огороджувальних конструкціях будівлі, що свідчать про значну деформацію основи під підошвою фундаментів, не виявлено. За непрямими ознаками, такими як, наявність кренів, осадок, що прогресують, та на підставі технічного стану стін за класифікаційними ознаками з таблиці В.1.1 ДСТУ-Н Б В. 1.2-18:2016, технічний стан фундаментів на момент обстеження можна класифікувати як задовільний (категорія «2»). У ході візуального обстеження зовнішніх та внутрішніх стін будівлі виявлені наступні дефекти та пошкодження: - наскрізні тріщини в зовнішній стіні по осі 2, шириною розкриття до 5 мм; - тріщини в зовнішніх стінах, шириною розкриття 1...3 мм, по осі 2 та по осі 1; - тріщини у внутрішніх стінах (перегородках) шириною розкриття 1...3 мм. Відповідно до висновку цього звіту, складеного на підставі отриманих при виконанні робіт з візуального обстеження будівельних конструкцій квартири [ADDRESS] , та оцінки наслідків впливу на них будівельних робіт, які виконуються на прилеглому будівельному майданчику: 1.\~При виконанні будівельних робіт на будівельному майданчику, прилеглому до обстежуваної будівлі були порушені вимоги ДБН В. 1.2-12-2008, зокрема: відсутність попередніх обстежень прилеглої забудови; відсутність достатніх заходів захисту об?єктів прилеглої забудови від техногенного впливу будівництва та застосування методів виконання робіт, що призвели до порушення основ; відсутність моніторингу прилеглої забудови. 2. Характер виявлених пошкоджень ґрунтового масиву та їх віддаленість від межі будівельного майданчика свідчить, що ймовірною їх причиною є не тільки деформація незакріпленого ґрунту але і інтенсивний механічний вплив, який міг виникнути внаслідок забивання паль. 3. Виявлені при обстеженні пошкодження будівельних конструкцій та елементів оздоблення квартири [ADDRESS] могли бути спричинені інтенсивним механічним (динамічним) впливом (забиванням паль), про який свідчить характер пошкоджень ґрунтового масиву частини ділянки розташування будівлі квартири [ADDRESS] , прилеглої до будівельного майданчика. 4. В цілому, на підставі результатів аналізу виконаного обстеження технічний стан будівельних конструкцій квартири [ADDRESS] , на момент обстеження оцінюється, як непридатний до нормальної експлуатації категорія технічного стану «3». Ураховуючи значні пошкодження ґрунтового масиву ділянки розташування будівлі квартири [ADDRESS] , викликані технологічними процесами на прилеглому будівельному майданчику, а також, наявні пошкодження (тріщини) стін квартири [ADDRESS] , необхідно розробити та виконати заходи з ліквідації або мінімізації негативного техногенного впливу будівництва та його наслідків для недопущення погіршення технічного стану будівельних конструкцій квартири [ADDRESS] , а також необхідно забезпечити проведення моніторингу стану квартири [ADDRESS] під час будівництва та протягом стабілізаційного періоду експлуатації об`єкту, що зводиться. Загальна вартість будівельних робіт з відновлення експлуатаційної придатності квартири [ADDRESS] , становить 71 279,00 грн., що підтверджується відповідним експертним висновком, складеним 10 лютого 2020 року експертом Савицьким\~А. М. та наданим суду у засвідченій позивачем копії. Вирішуючи спір по суті, суд приходить до висновку, що роботи з реконструкції стадіону «Металург» проводились із виконанням робіт по заглибленню паль за допомогою дизель-молота, тобто шляхом забивання, а не задавлювання. Про вказане свідчить, зокрема, додаток № 1 до додаткової угоди № 1 від 11 вересня 2019 року до договору № 8-19СП від 11\~вересня 2019 року, укладеного між ТОВ «СК «Стройінвест» та ТОВ «Будівельна техніка», відповідно до якого сторонами погоджено виконання конкретного виду робіт, витрат на їх виконання, зокрема відповідно до порядкових номерів 1 та 2 Розділу 1. Монтаж паль сторонами погоджено буріння свердловин діаметром 350 мм обертальним (роторним) способом у ґрунтах і породах групи 2 при глибині свердловини до 20 м, а також заглиблення дизель-молотом на гусеничному копрі залізобетонних паль довжиною до 16 м у ґрунти групи 2 (палі С70-35-10). Застосування норм права щодо підстав та меж відповідальності за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки. Судом установлено, що спір виник щодо збитків, завданих позивачеві пошкодженням його майна квартири [ADDRESS] , а саме пошкодженням зовнішніх та внутрішніх стін квартири у виді тріщин, завданих, як зазначає позивач у своєму позові, джерелом підвищеної небезпеки. Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу правил статті 22\~Цивільного кодексу України, оскільки частиною 1 цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Правовідносини щодо відшкодування збитків урегульовані, зокрема положеннями глави 82 «Відшкодування шкоди» Розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» Книги п`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Частинами першою-четвертою статті 1166 ЦК України унормовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Натомість положення статті 1187 ЦК України «Відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» є спеціальними й передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність у разі завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Згідно з частиною першою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Підвищена небезпека в розумінні цієї статті є об`єктивною категорією, не пов`язаною з психологічним поняттям страху, та означає більшу вірогідність настання негативних, шкідливих наслідків, ніж при проведенні будь-якої іншої діяльності. Причиною підвищеної небезпеки є такі властивості об`єктів, з якими проводиться діяльність, які обумовлюють неможливість повного контролю за такою діяльністю з боку людини на даному етапі розвитку науки та технологій. Тому, незважаючи на дотримання правил техніки безпеки, існує підвищена вірогідність завдання шкоди внаслідок проведення такої діяльності. Частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки закон встановлює винятки, за яких на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування: якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду, тобто таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (суїцид тощо). При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. При розгляді позовів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, слід враховувати вимоги статей 1166, 1187 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала; обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Отже, особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки - стаття 1188 ЦК України), є те, що володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Водночас, з огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166\~ЦК України) відповідальність відповідача у правовідносинах з відшкодування шкоди, спричиненої діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається: якщо буде доведено, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). В той же час, чинне законодавство не зберігає такої підстави для звільнення від відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки як вина потерпілого. У зв`язку з цим розподіл між сторонами спору про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки - стаття 1188 ЦК України) обов`язків доказування і подання доказів (зокрема відповідно до статті 81 ЦПК України) здійснюється таким чином, що особа, якій завдано шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участі відповідача, розмір заподіяної шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Тоді як обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що на відміну від загального порядку та умов відшкодування шкоди безпосередньо встановленого ЦК України (стаття 1166), умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (стаття 1187 \~ ЦК України), є: (1) протиправність поведінки заподіювача шкоди, (2) наявність цієї шкоди у потерпілого і (3) причинного зв`язку між ними. Такі висновки суду ґрунтуються на сталій правової позиції Верховного Суду в питанні умов для покладення відповідальності з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, стаття 1188 ЦК України), що неодноразово викладалась, зокрема, в постановах від 05.06.2019 у справі № 461/8496/15-ц (провадження №\~14-154цс19), від 21.04.2021 у справі № 450/4163/18 (провадження № 61-69св21), від 22.04.2021 у справі №\~742/1378/18 (провадження №\~61-5113св19), від 20.05.2021 у справі №\~501/2015/16-ц (провадження № 61-7795св20) тощо. Для деліктних відносин є характерним застосування презумпції вини заподіювача шкоди, проте усі інші умови застосування такого виду цивільно-правової відповідальності підлягають доведенню у повному обсязі позивачем, який наполягає на наявності підстав для задоволення такого позову. Аналогічні правові висновки зробила Велика Палата ВС у постанові від 18.03.2020 у справі №\~129/1033/13-ц (п.\~81 зазначеної постанови): Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Оцінюючи надані позивачем докази, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку, що [PERSON] належними, допустимими та достовірними доказами не доведений факт завдання шкоди за участі відповідача(ів), а також, що саме відповідач(і) її спричинив(ли) або є особою(ами), яка(і) відповідно до закону зобов`язана(і) відшкодувати шкоду, оскільки задля встановлення таких фактів необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. При цьому, оцінюючи Звіт №\~01-20-ТЗ, складений 10 січня 2020 року експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] за результатами візуального обстеження будівельних конструкцій квартири [ADDRESS] , суд зазначає, що серед нормативних документів, указаних в ньому, відповідно до вимог яких виконувались роботи з оцінки стану будівельних конструкцій квартири [ADDRESS] та наслідків впливу на них будівельних робіт, які виконуються на прилеглому будівельному майданчику, є ДБН В.1.2-14-2009 «Система забезпечення надійності та безпеки будівельних об`єктів. загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ» та ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд. Основні положення проектування», які втратили чинність як на момент проведення обстеження і складання звіту, так і на момент ймовірного завдання шкоди. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що указаний звіт не може бути взятий до уваги задля доведення факту завдання позивачеві шкоди за участю відповідачів, а також факту того, що будь-хто з відповідачів є заподіювачем шкоди. Крім того, висновки у зазначеному звіті містять характер припущень, у той час як рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. А згідно зі ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Таким чином,\~надані позивачем\~лист Новомосковського\~міського голови\~від 23\~грудня\~2019\~року\~та протокол\~№\~1\~Оперативної наради\~на будівельному\~майданчику нового\~стадіону в\~м.\~Новомосковськ\~від 16\~грудня\~2019\~року\~не є\~належними доказами\~обставин у\~цій справі,\~з огляду\~на положення\~ЗУ «Про\~місцеве самоврядування\~в Україні»\~та ст.\~19\~Конституції\~України,\~згідно з\~якою правовий\~порядок в\~Україні ґрунтується\~на засадах,\~відповідно до\~яких ніхто\~не може\~бути примушений\~робити те,\~що не\~передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд приходить до висновку про те, що належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження умов, за наявності яких наступає цивільно-правова відповідальність за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, обов`язок з доведення яких у цій справі, як наголошує Верховний Суд, покладається на позивача, останнім суду не надано. Також клопотання про призначення судової експертизи щодо встановлення причин заподіяння шкоди, причинного зв`язку між протиправною дією та негативними наслідками, після з`ясування судом думки учасників процесу щодо необхідності призначення будь-якої судової експертизи у підготовчих засіданнях, у яких представник позивача брав участь, представник позивача не заявив, внаслідок чого суд погоджується з доводами представника відповідача щодо неналежності та недопустимості наданих позивачем доказів в обґрунтування позову. При цьому суд вважає неможливим застосування концепції негативного доказу, яка сама по собі порушує принцип змагальності. Інші доводи та аргументи сторін, наведені у позові, відзиві, поясненнях, не мають суттєвого значення для розгляду цієї справи, а тому не враховуються судом при ухваленні рішення. За наведених обставин суд приходить до висновку, що позиція позивача та його виклад обставин справи не доведені ним під час судового розгляду, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed