Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

\~ 16.02.2022 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру часток у спільній сумісній власності, яку позивач [PERSON] обгрунтовує тим, що 28.12.2002 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції у м. Харкові. 20.12.2021 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було винесено заочне рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Спільних дітей у позивачки з відповідачем немає. У позивачки є донька [PERSON] від першого шлюбу. До того ж вона є інвалідом дитинства 3-ї групи. 29.07.2010 року Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківсткої міської ради було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, реєстраційний номер [NUMBER] на квартиру у будинку готельного типу за адресою [ADDRESS] , яка належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 10.09.2021 р. у вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Оскільки з відповідачем сім`я розпалася, вони проживають у вказаній квартирі в різних кімнатах. Кожний сплачує комунальні платежі за свою частину у квартирі. На момент подачі позову до суду був такий порядок користування квартирою [ADDRESS] : Позивачка та її донька [PERSON] користуються та проживають у кімнаті №1, площею 16,7 кв.м.; відповідач [PERSON] користується та проживає у кімнаті № 2, площею 11,5 кв. м.. Місця загального користування : коридор 3,4 кв.м., кухня 23,4 кв. м., вбиральня 1.1 кв. м., душова кімната 1,3 кв. м., хола 12,6 кв.м, пральня 12,6 кв. м. Тобто у кожному із співвласників належить право на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Оскільки відповідач [PERSON] категорично відмовляється добровільно вирішити спір у визначенні розміру часток у спільній сумісній власності, позивачі просять суд визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.02.2022 року, позовна заява залишена без руху, а саме необхідно сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн., або надати документ, що підтверджує звільнення від сплати судового збору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2022 року. Справа надійшла в поровадження судді Ленінського районного суду м. Полтави Фоміної Ю.В. у зв`язку із зміною територіальної підсудності в умовах воєнного стану. Ухвалою судді Ленніського районного суду м. Полтави від 10.10.2022 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.12.2022 року підготовче провадження закрите та справи призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачі не з`явились, надано заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином неодноразово, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, реєстраційний № [NUMBER] від 29.07.2010 року, квартира [ADDRESS] належить на прав приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до\~ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; визнання правочину\~недійсним;\~ припинення дії, яка порушує право; відновлення становища,\~яке існувало\~до порушення;\~ примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до\~ч. 1,2 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Частинами 1 та 2 ст. 369 ЦК України передбачено, що \~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Відповідно до ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 364\~цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином, право спільної сумісної власності не передбачає визначення часток співвласників та позивачами обраний не вірний спосіб захисту, з огляду на що позовін вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають. Власники у даному випадку мають право на виділ частки із майна в натурі, якщо є на це технічна можливість, в порядку ст.370, 364 ЦК України, або поділ майна в порядку ст.372 ЦК України. Право спільної сумісної власності при цьому припиняється. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору залишаються на позивачах.

Outcome: dismissed