Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.04.2020 року о 08 год. 25 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «BMW», номерний знак [NUMBER] , на перехресті вул.Тульчианівська та проспекту Суворова, 39 в м.Ізмаїлі Одеської області, знаходячись на другорядній дорозі, не виконав вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу», внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2020 року [PERSON] визнаний винним у вченні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили 19.05.2020 року. Таким чином, [PERSON] заподіяв матеріальну та моральну шкоду [PERSON] як власнику автомобіля «Mitsubishi», номерний знак [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» відповідно до договору (полісу) страхування №АО/2507602, який діяв на час ДТП. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 130 000 грн., франшиза - 2600 грн. 19.05.2020 року страховою компанією сплачено позивачу 22 243,33 грн., страхового відшкодування. Відповідно до висновку від 17.06.2020 року №97/20 експертного автотоварознавчого дослідження, проведеного експертом Пастир Ю.І. повна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi», номерний знак [NUMBER] , складає 121 099,15 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складових КТС складає 57 167,26 грн. Вартість проведення автотоварознавчого дослідження позивач сплатив 2 000 грн. Таким чином, позивач вважає, що підлягає стягненню заподіяна йому пошкодженням автомобіля матеріальна шкода в сумі 123 099,15 грн. Зі страхової компанії підлягають стягненню витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу за мінусом франшизи в межах ліміту страхування, а також витрати на евакуацію транспортного засобу, що складає 32323,93 грн. З [PERSON] підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 65 931,89 грн. Крім того, позивач за користування послугами таксі витратив 1878 грн., які також необхідно стягнути з [PERSON] . Крім того, внаслідок винних та неправомірних дій [PERSON] позивачу було заподіяно моральну шкоду, що полягає в душевних стражданнях, пов`язаних з пошкодженням його майна, скоєння проти нього правопорушення, істотних вимушених негативних змінах, що відбулися у способі життя, які не відшкодовані та існують тривалий час, яку позивач оцінює у 5000 грн. На день подання позову [PERSON] відшкодував позивачеві лише 2600 грн. франшизи, а страхова компанія - 22 243,33 грн. З огляду на вказане, позивач просить суд стягнути на свою користь з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» 32 323,93 грн. страхового відшкодування, з [PERSON] - 72 809,89 грн., а саме, 63 931,89 грн. - шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, 1878 грн. - витрат на проїзд, 2000 грн. - витрат на оцінку завданої шкоди, 5000 грн. - моральної шкоди. Також, позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати: 5000 грн. - витрати на правову допомогу, 1051,34 грн. - витрат на оплату судового збору, 35,50 грн. - поштових витрат. В судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача адвокат Міркун С.М. надав суду клопотання, в якому вказав, що просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.124). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, в тому числі, через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, про причину неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань по справі суду не надав. Представник відповідача - ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, надав суду клопотання, в якому вказав, що просить розглянути справу без участі представника страхової компанії. 08.04.2021 року представник ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» звернувся до суду із відзивом на позов, в якому вказав, що представником страховика було складено акт огляду транспортного засобу. Відповідний акт був підписаний представником ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» На підставі акту огляду транспортного засобу «Mitsubishi», номерний знак [NUMBER] , була складена ремонтна калькуляція №20-0298790 від 14.04.2020 року. Таким чином, загальна сума відшкодування, що може бути здійснена страховиком склала 25022,71 грн. Франшиза згідно з полісом №АО/2507602 складає 2600 грн. Сума страхового відшкодування, з урахуванням франшизи, склала 22 422,71 грн. Страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 22422,71 грн. 12.05.2020 року позивач звернувся до страховика із заявою щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування. Таким чином, страховик належним чином виконав покладені на нього обов`язки, відповідно до полісу №АО/2507602 та положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв`язку із тим, що страховик здійснив виплату страхового відшкодування, що підтверджується позивачем у позовній заяві, у страхової компанії відсутні будь-які зобов`язання перед позивачем, оскільки зобов`язання були виконані у повному обсязі та належним чином. Враховуючи викладене представник відповідача, вважає, що позивач помилково визначив страховика у статусі співвідповідача. Тому, позовні вимоги щодо сплати різниці між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування повинні бути направлені виключно до особи, яка винна у пошкоджені транспортного засобу позивача, а саме [PERSON] . Враховуючи викладене, представник відповідача просить суд у задоволенні позову в частині позовних вимог до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» відмовити. (а.с.86-91). Згідно ч.2 ст. 281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода заподіяна майну фізичної особи неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Судом встановлено, що 01.04.2020 року о 08 год. 25 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «BMW», номерний знак [NUMBER] , на перехресті вул.Тульчианівська та проспекту Суворова, 39 в м.Ізмаїлі Одеської області, знаходячись на другорядній дорозі, не виконав вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу», внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.11). Дані обставини встановлені постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2020 року, якою [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відомості про те, що дана постанова суду оскаржувалась сторонами суду надано не було. Постанова набрала законної чинності 19.05.2020 року. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 4,6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ті обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці її дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу cepiї [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля «Mitsubishi Lancer», номерний знак [NUMBER] (а.с.13). Отже, судом встановлено, що з вини [PERSON] сталася ДТП, в результаті якої автомобіль «Mitsubishi Lancer», номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Як вбачається зі ст. 317 ЦК України за змістом права власності власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/2507602 страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000 грн., франшиза - 2600 грн. (а.с.14). Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.20 Закону України «Про страхування», серед обов`язків страховика визначено, шо при настанні страхового випадку він має здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Відповідно до статті 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. За висновком Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, з яким погодився Верховний Суд у постанові по справі №686/17155/15-ц від 03.10.2018 року, вказувалося, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика в силу положень закону не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від ліміту страхового відшкодування (страхової виплати). Відносини між винною особою та її страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами ст. 29 Закону № 1961-IV, згідно з якою у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно висновку експерта №97/20 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу автомобіля «Mitsubishi Lancer», номерний знак [NUMBER] вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу на момент дослідження визначається 57 167,26 грн., повна вартість відновлювального ремонту складає 121099,15 грн. (а.с.20-25). Відповідно до виписки по рахунку №328511-2020/0710 від 10.07.2020 року, 19.05.2020 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 22 228,35 грн. (а.с.15). Таким чином, оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 22 228,35 грн., без франшизи, то у страховика виник обов`язок з відшкодування різниці між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу на момент дослідження 57 167,26 грн. та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 22 228,35 грн., без франшизи, що складає 32323,93 грн. При цьому, незважаючи на те, що збитки які підлягають стягненню з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності), відповідна різниця (вартість фізичного зносу) підлягає стягненню з винної особи - [PERSON] . Згідно квитанцій до прибуткового касового ордера №97/20 від 17.06.2020 року [PERSON] сплачено ФОП « [PERSON] » за визначення розміру матеріальної шкоди 2000 грн. (а.с.19 зворот). Тобто з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 121099,15 грн. (відновлювальний ремонт) - 57 167,26 грн. - франшиза 2600 грн. +2000 грн. вартість оцінки завданої шкоди. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача - ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», що оскільки 12.05.2020 року позивач звернувся до страховика із заявою щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, то зобов`язання були виконані ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» у повному обсязі та належним чином. Відповідачем, на думку суду, не спростовано розмір вартості відновлювального ремонту визначений експертом у висновку №97/20 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу автомобіля «Mitsubishi Lancer» від 17.06.2020 року. Частиною 1 ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з [PERSON] витрат на проїзд у таксі, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з розрахункових квитанцій (а.с.42-44) [PERSON] витрачено на проїзд у таксі у розмірі 1878 грн. Однак, не надано суду доказів щодо необхідності поїздок та їх кількості, тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю. Що стосується вимог щодо стягнення моральної шкоди з відповідача [PERSON] в poзмірі 5000 грн., суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (зі змінами до пункту 9 внесеними постановою від 25.05.2001 р. №5), роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.2 ст.78 того ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи факт заподіяння позивачу моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням його майна, протиправність дій відповідача [PERSON] , причинний зв`язок між такими діями та їх наслідками, вину відповідача [PERSON] в завданні моральної шкоди, суд приходить до висновку, щодо необхідності стягнення з [PERSON] на користь позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості у відшкодування моральної шкоди грошової компенсації в сумі 5000,00 грн., отже вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню. Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом справи, суд виходить з положень ст.133 ЦПК України, відповідно до яких, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог тощо. Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. З матеріалів справи вбачається, що адвокат Міркун С.М. надав правову допомогу позивачу, що підтверджується ордером серії ОД №515258 від 10.09.2020 року (а.с.46), договором про надання професійної правничої допомоги №5 від 10.09.2020 року (а.с.45). Відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. На підтвердження витраченої суми, позивачем та його представником суду надано квитанцію прибуткового касового ордеру від 10.09.2020 року (а.с.45 зворот). Також, матеріали справи містять документальне підтвердження понесених позивачем при зверненні до суду судових витрат (судового збору) в розмірі 1051,34 грн. (а.с.1). Поштові витрати у розмірі 35,50 грн. документально не підтверджено. За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, стягує судовий збір відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст.141 ЦПК України не передбачено стягнення судових витрат у солідарному порядку. Солідарний зв`язок - це матеріально правова категорія (ст.541 ЦК України), а не процесуальна. Оскільки судові витрати у сумі 6051,34 грн. (судовий збір у розмірі 1051,34 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.) підтверджені належними та допустимими доказами, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом обсягу робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, суд приходить до висновку щодо стягнення 6051,34 грн. з відповідачів на користь позивача у дольовому порядку пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ст.129 Конституції України, ст.ст.12,81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» 32323,93 грн. страхового відшкодування, з [PERSON] 70 931,89 грн., а саме, 63 931,89 грн. - шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, 2000 грн. - витрат на оцінку завданої шкоди, 5000 грн. - моральної шкоди, підлягають задоволенню. В іншій частині позову - відмовити. Таким чином, на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню судові витрати у розмірі 6051,34 грн., яка складаються з: 5000 грн. - витрати на правову допомогу, 1051,34 грн. - витрати на оплату судового збору, у дольовому порядку пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме, з [PERSON] у розмірі 4157,27 грн. та з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 1894,07 грн. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.

Outcome: partial