Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.03.2023 стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 18306,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 2425,75 грн., 3 % річних у розмірі 269,32 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 451,08 грн. 19.01.2023 за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» представник позивача [PERSON] - адвокат Собкович В.В. звернувся з клопотанням про стягнення витрат на правничу допомогу. В мотивування поданого клопотання зазначив, що при ухваленні судом рішення не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 23500,00 грн, які позивач поніс при розгляді справи і які складаються із сплачених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн та 8500,00 грн, які у відповідності до акту наданих послуг від 01.03.2023 року буде сплачено протягом двадцяти днів з дня винесення судом додаткового рішення у справі. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному судді 06.03.2023 клопотання передано на розгляд судді Шролик І.С. Представник позивача в судовому засіданні вимоги клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просила зменшити розмір судових витрат. Крім того, 13 березня 2023 року від представника відповідача на офіційну електронну адресу суду надійшло і письмове клопотання про зменшення судових витрат, в якому покликаючись на нескладність справи, фактичне визнання відповідачем наявної заборгованості перед позивачем, з огляду на майновий стан, а також з врахуванням того, що сума заявлених позивачем витрат на правову допомогу є такою, що перевищує суму фактичної заборгованості, просили зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 3000,00 грн. Суд, дослідивши заяву, докази надані в її обгрунтування, письмові матеріали справи, дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.03.2023 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з ТОВ Пологовий будинок «Лелека» на її користь грошові кошти в розмірі 18306,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 2425,75 грн., 3 % річних у розмірі 269,32 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 451,08 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Яка на підставі положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано договір б/н про надання правової допомоги від 15.09.2022 року, акт наданих послуг № 1 до договору б/н про надання правової допомоги від 15.09.2022 року, в якому зазначено, що загальна ціна наданих послуг становить 23500,00 грн; звіт про витрачений час, в якому вказана наступна вартість послуг: консультація клієнта -2500,00 грн; аналіз наданих документів та збір необхідних доказів по справі - 2500,00 грн; підготовка і подача позову - 5000,00 грн; ознайомлення з відзивом, підготовка і подача відповіді на відзив - 2500,00 грн; проведення переговорів щодо укладання мирової угоди і внесення змін до проекту мирової угоди - 2500,00 грн; підготовка і подача додаткових письмових пояснень та проведення розрахунку вартості ненаданих послуг - 2500,00 грн; забезпечення явки адвоката в трьох судових засіданнях - 6000,00 грн. Верховний Суд дотримується позиції (постанови КГС ВС від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 у справі № 902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених вимогами процесуального законодавства. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Згідно долученої до позовної заяви квитанції № 47КС-ВН80-МРМН-4Т45 від 21 вересня 2022 року, позивач сплатив адвокату грошові кошти в сумі 15000,00 грн. Згідно довідок секретаря судового засідання, які міститься в матеріалах справи, розгляд справи 07.11.2022 та 01.12.2022 року не відбувся, у зв`язку з відсутністю в приміщенні суду постачання електроенергії. Також при визначені розміру компенсації позивачу витрат на правничу допомогу суд враховує відомості вказані представником ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» у клопотанні про зменшення судових витрат, зокрема майновий стан відповідача, що пов?язаний із пошкодженням приміщення будівлі, вікон, обладнання через повномаштабне вторгнення військових російської федерації на територію України, окрім іншого було значно пошкоджено приміщення відповідача, що потребує значних фінансових витрат та зусиль для відновлення попереднього стану. Через воєнний стан в України, пошкодження обстрілами будівлю, у відповідача виникло скрутне фінансове становище, що й спричинило несвоєчасне повернення сплачених позивачем коштів. З метою недопустимості поставити відповідача в край тяжке фінансове становище, що призведе до банкрутства підприємства, вважаю доцільним зменшити компенсацію розміру витрат позивача на правничу допомогу. Враховуючи категорію справи, яка не відноситься до категорії важких, обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність, враховую пропорційність задоволених позовних вимог вимог на 45% у розмірі 21001,07 грн.,

Outcome: partial