Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. В позові послався на те, що 05.08.2022 близько 18:00 год. [PERSON] , перебуваючи неподалік гаражів, що знаходяться біля будинку за адресою: [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків спричинив позивачу тілесні ушкодження у вигляді закритого двобічного ангулярного перелому нижньої щелепи зі зміщенням (косий перелом нижньої щелепи справа через лунку зуба 4.4 та косий перелом нижньої щелепи зліва через лунку 8 зуба); закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забійної рани слизової оболонки щічної ділянки зліва та гематом м`яких тканин і саден шкіри обличчя. Вказані ушкодження кваліфіковані як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Своїми діями відповідач вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України. Вказаним злочином позивачу заподіяно майнову шкоду на загальну суму 44924 грн., з яких витрачено: на придбання набору для шинування щелепи - 6000 грн., на придбання комплекту імплантів для остеосинтезу лицьового черепу - 37774 грн., на медикаменти та медичні процедури - 1150 грн. Також вказаним злочином йому заподіяно моральну шкоду на суму 75000 грн., яка виражається у постійному душевному стражданні, у стресовому, пригніченому та нервовому потрясінні у зв`язку з отриманими травмами, а також фізичному дискомфорті під час тривалого лікування та кожного прийому їжі, а також зі зміною сталого образу життя. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 44924 грн. на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди та 75000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього просив стягнути 119924 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач відзиву або заперечень проти позову не подавав. З клопотаннями сторони до суду не звертались. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. При цьому посилався на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , зареєстроване місце проживання якого невідоме, та який не отримує судові повістки за останнім відомим місцем його проживання, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку, встановленому ч.11 ст. 128 ЦПК України. Таким чином відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, з клопотаннями до суду не звертався. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Заслухавши позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в вироком Київського районного суду м. Полтави від 26 жовтня 2022 року у справі №552/6801/22 затверджено угоду від 29.09.2022 про визнання винуватості, укладену прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області та обвинуваченим [PERSON] . [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.122 КК України, та йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи (а.с. 3-4). Вказаним вироком також встановлено, що 05.08.2022 року близько 18:00 [PERSON] , перебуваючи неподалік гаражів, що знаходяться біля будинку за адресою: [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс декілька (не менше п`яти) ударів ногою у взутті із достатньою силою в голову та тулуб потерпілого [PERSON] , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритого двобічного ангулярного перелому нижньої щелепи зі зміщенням (косий перелом нижньої щелепи справа через лунку зуба 4.4 та косий перелом нижньої щелепи зліва через лунку 8 зуба); закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забійної рани слизової оболонки щічної ділянки зліва та гематом м`яких тканин і саден шкіри обличчя, які утворились від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, якими могли бути пальці рук стиснуті в кулак, нога людини у взутті чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, в напрямку, спереду-назад та, переважно, зліва-направо і з досить сильною силою та можливо в строк і за обставин вказаних вище та які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Вказаний вирок суду у справі №552/6801/22 набрав законної сили 26 листопада 2022 року. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст.82 ЦПУ України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На підставі викладеного є встановленою та не підлягає доказуванню та обставина, що [PERSON] заподіяв тілесних ушкоджень позивачу [PERSON] за вказаних у вироку обставин. Як підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, у зв`язку з спричиненням йому тілесних ушкоджень [PERSON] витратив на лікування та реабілітацію кошти у розмірі 44550,60 грн. Вказана обставина підтверджується долученими до матеріалів справи доказами: квитанцією КБ «ПриватБанк» від 08 липня 2022 року, згідно якої для [PERSON] придбано набір для шинування щелепи вартістю 6000 грн. (а.с. 5); квитанцією від 10 серпня 2022 року про оплату на придбання комплекту імплантів для остеосинтезу лицьового черепу в сумі 37400 грн. (а.с. 6); фіскальними чеками про оплату послуг КТ обличчя вартістю 650 грн., послуг з виконання панорамного знімку вартістю 300 грн. та з опису лікаря рентгенолога вартістю 150 грн. (а.с. 6); чеком, що підтверджує придбання медичних препаратів вартістю 50 грн. 60 коп. (а.с. 6). Таким чином дослідженими судом доказами підтверджуються витрати позивача на лікування в сумі 44550,60 грн. При цьому не є витратами на лікування та не враховуються судом витрати на сплату комісії банку в розмірі 374 грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути 44550,60 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, що полягає у витратах потерпілого від злочину на лікування. Також судом встановлено, що завданням йому тілесних ушкоджень позивачу завдано значної моральної шкоди. За змістом\~частини першої\~статті\~23\~ЦК України\~особа\~має право\~на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з частиною першою\~статті 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Частиною першою\~статті 1167 ЦК України\~передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина перша\~статті 1168 ЦК України). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Відповідно до роз`яснень, викладених у\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є потерпілим від злочину, вчиненого щодо нього [PERSON] . Злочином йому було заподіяно тілесних ушкоджень, від яких він зазнав фізичного болю та страждань. Суд також враховує характер заподіяних позивачу тілесних ушкоджень, а саме закритого двобічного перелому нижньої щелепи зі зміщенням, закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, що вимагає тривалого та дороговартісного лікування. Зазначена ситуація змусила позивача вишукувати значні суми грошових коштів гроші на лікування. Позивач повідомив, що після заподіяння тілесних ушкоджень він часто відчуває головний біль, відчував біль у пошкодженій щелепі постійно, в тому числі при кожному прийомі їжі, постійно відчуває дискомфорт. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину та тривалість душевних та фізичних страждань позивача, який дійсно зазнав фізичного болю, стресу, порушення нормального способу життя, постійно відчуває дискомфорт у зв`язку з переломами щелепи, струсом головного мозку. Тому відшкодування моральної шкоди у сумі 40000 грн., на думку суду, буде відповідати вимогам розумності та справедливості та відповідатиме встановленим судом обставинам. Підстави для стягнення моральної шкоди в більшому розмірі судом не встановлені. Таким чином, позовна заява підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1073 грн. 00 коп.

Outcome: partial