Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~У листопаді 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, в якому з урахуванням уточнених позовних заяв від 05.02.2021 року просить визнати за ним право власності на частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідний актовий запис № 347. За своє життя [PERSON] заповіт не склав. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були: його дружина, [PERSON] та позивач по справі в рівних частках. Після його смерті залишилася спадкове майно, що складається з квартири [ADDRESS] , яка належала померлому та його дружині, матері позивача, [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 06.10.2000 року Новомосковською Державною Нотаріальною конторою за р. № 2-4129, зареєстрованого в БТІ 13.10.2000 року за № 13133-79. Для оформлення вищезазначеної спадщини [PERSON] звернувся до Новомосковської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, на частину квартири [ADDRESS] , позивачу було відмовлено, про що видано відповідну постанову від 04.09.2020 року. Відмова нотаріуса мотивована тим,що позивачем не було надано документ, що б підтверджував право власності померлого на вищезазначене майно. Відповідно до листа КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 19.06.2020 року № 832\\19, власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 06.10.2000 року Новомосковською Державною Нотаріальною Конторою за р. № 2 4129, зареєстрованого в БТІ 13.10.2000 року за № 13133-79. Правовстановлюючий документ у позивача відсутній, оскільки після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , спадкоємцями стали: його дружина, мати позивача, [PERSON] , та позивач по справі. На день смерті батька, [PERSON] , мати була зареєстрована з ним у даній квартирі, та фактично прийняла спадщину. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка спадщину переоформити так і не встигла, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач позбавлений можливості, тому звернувся до суду з означеним позовом. Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року позов залишено без руху (а.с. 13). Ухвалою суду від 05 лютого 2021 року відкрито провадження по справі (а.с. 24). Представник позивача звернувся до суду з заявою про витребування доказів по справі. Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року вжито заходи для забезпечення доказів (а.с. 39). Ухвалою суду від 20 січня 2022 року залучено в якості третьої особи [PERSON] (а.с. 53). В судове засідання представник позивачів адвокат Лазуренко І.Ф. не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала (а.с.57). Представник відповідача Новомосковської міської ради відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Третя особа в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Зважаючи на те, відповідач був повідомлений належним чином, у встановлений законом строк відзив на позов не подав без поважних причин, а тому з метою дотримання права позивачів на доступ до правосуддя, суд провів розгляд справи без участі відповідача, за наявними у справі доказами. Представник третьої особи Новомосковської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, на виконання ухвали суду від 26.03.2020 року надала копію витребуваних судом спадкових справ. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного. Суду подано копію свідоцтва про смерть [PERSON] , у відповідності до якого останній помер [INFO] в м.Новомосковську Дніпропетровської області (а.с.8). Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №322/2018, матеріали якої свідчать про те, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON] (а.с.27). За життя [PERSON] заповіту не залишив, а отже спадкування має відбуватися за законом. На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, постійно проживала дружина померлого [PERSON] (а.с. 33). Однак, за життя [PERSON] не оформила належним чином своїх спадкових справ, а [INFO] остання померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.45). За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося заповіла [PERSON] (а.с. 45), і останній прийняв спадщину після її смерті (а.с. 42). Таким чином, даних про наявність інших спадкоємців [PERSON] , окрім позивача, судом не встановлено. Поряд з цим, за результатами розгляду заяви спадкоємця [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , державним нотаріусом на ім`я позивача надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з якої вбачається, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо реєстрації права власності на спадковий будинок за спадкодавцем відсутні, а також спадкоємцем не надано документу, що посвідчує право власності спадкодавця. Одночасно, державний нотаріус роз`яснила спадкоємцю необхідність звернутися до суду для вирішення питання щодо спадкування (а.с.36). У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Суду подано копію повідомлення КП «Новомосковське МБТІ» ДОР» №832/19 від 13.02.2020 року, яким підтверджується, що станом на 29.12.2012 року власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] , на підставі договору дарування, посвідченого 06.10.2000 року Новомосковською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2-4129, в БТІ за № 13133-79 від 13.10.2020 року (а.с.33). Як зазначалося вище, державним нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відомості щодо реєстрації прав власності на спадкову квартиру відсутні, спадкоємцем не представлений документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу визнання права на частку у спадковому майні, врегульовані наступними нормами закону. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6\~ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у\~спадщині кожного\~із спадкоємців\~за законом\~є рівними (ч.1 ст.1267 ЦК України). У відповідності до ст.392 ЦК України, яку суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин, як норму права, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. Відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності реєстрації таких прав, відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Аналіз поданих доказів свідчить про те, що спадкодавець [PERSON] , на законних підставах набув право власності на частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , однак оригінал правовстановлюючого документу у спадкоємця померлого не зберігся, у зв`язку з чим позивач, який являються спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , з незалежних від нього обставин позбавлений можливості оформити свої спадкові права, а тому його право має бути визнане в судовому порядку. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину квартири підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] на законних підставах набув право власності на вищевказану квартиру, а тому до позивача, відповідно до ст.1216 ЦК України, з урахуванням вимог ч.1 ст.1267 ЦК України щодо рівності часток у спадщині, перейшло таке ж право власності, у повному обсязі, яке набув спадкодавець. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved