Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

21.09.2022 позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача, у якому просить: позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього внука [PERSON] , [INFO] ; призначити її піклувальником цієї дитини; стягувати аліменти на утримання внука. В обґрунтування позову зазначила, що мати дитини померла, до смерті останньої дитина проживала із матір`ю і перебувала на її утриманні. З відповідача стягувалися аліменти по рішенню суду. Вказала, що після смерті матері, дитина залишилась проживати разом із нею та її чоловіком. Ще за життя матері, відповідач жодної участі у вихованні дитини не приймав. 19.10.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. 28.11.2022 підготовче судове засідання відкладено для виклику відповідача та третьої особи. 20.01.2023 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. 13.02.2023 розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою відповідача. 10.03.2023 учасники справи у судове засідання не з`явилися. Позивачка у попередньому судовому засіданні позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Пояснила, що мати [PERSON] померла у 2022 році, дитина залишилась проживати з нею. Відповідач жодної участі у вихованні дитини не приймає та життям дитини не цікавиться. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання 28.11.2022, 13.02.2023, 10.03.2023 рр. не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомляв. При цьому, відповідачем не було подано відзиву. Представник третьої особи подала заяву про розгляд справи у її відсутності. На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Вислухавши позивачку і її представника, оцінивши докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив таке. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.04.2022, [PERSON] померла [INFO] . Як видно із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.07.2020, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно акту №2835/07 від 11.07.2022, складеного працівниками КП «ЧЖКС» вбачається, що позивачка разом із чоловіком [PERSON] та онуком [PERSON] проживають у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до характеристики, наданої гімназією ім. родини Луговських вбачається, що учень навчається у цьому закладі освіти з першого класу. Мати [PERSON] постійно цікавилася поведінкою і навчанням дитини, часто навідувалась до школи. Дитина стала напівсирота. Під час хвороби матері та після її смерті дитиною опікувалась бабуся, [PERSON] та дідусь, [PERSON] . За час навчання у 5-7 класах батько, [PERSON] лише на початку року у 5 класі приходив у школу, більше жодного разу не навідувався до школи, не телефонував, навчанням та поведінкою сина не цікавився. Згідно побутової характеристики №2794/07 від 08.07.2022, складеної директором КП «Червонограджитлокомунсервіс» Кукобою Ю., за час проживання за адресою: [ADDRESS] , на [PERSON] заяв та скарг від сусідів не надходило. Як видно із висновку про стан здоров`я №324 від 05.08.2022, [PERSON] по стану здоров`я може бути опікуном. Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" МВС України від 18.07.2022 р., позивачка до кримінальної відповідальності не притягувалася. Згідно судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 28.12.2020, з [PERSON] в користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. 22.12.2021 Червоноградським міським судом Львівської області притягнуто відповідача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки останній 12.12.2021 р. близько 20:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: [ADDRESS] , ображав нецензурними словами свою маму [PERSON] і розбив вікно у міжкімнатних дверях, чим вчинив відносно неї психологічне насильство. Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 17.01.2023 № 7 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] та призначення позивачки опікуном дитини. Зі змісту позовної заяви та пояснень позивачки, вбачається, що матеріальний тягар утримання та виховання дитини повністю покладений на позивачку, відповідач цими питаннями тривало й умисно не переймаються. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Як видно у ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Підстави для позбавлення судом батьківських прав перелічені у ст. 164 СК України. Позивач має право на звернення до суду з даним позов в силу норм ст. 165 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як зазначив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - постанова ПВСУ від 30.03.2007 року № 3), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осі, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 цієї постанови). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (абз. другий п. 16 постанови ПВСУ від 30.03.2007 року № 3). Встановлені фактичні обставини справи та оцінені докази у світлі викладених норм права, їх роз`яснень свідчать, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками батька і не піклуються про фізичний і духовний розвиток сина, зокрема не забезпечує належною матеріальною допомогою, не цікавиться навчанням дитини, не створює жодних умов для нормального спілкування з ним чи отримання сином доступу до культурних та інших духовних цінностей. Зазначені фактори є свідченням винної поведінки відповідача та умисного ухилення ним від виховання дитини у такій мірі, що це дає достатні підстави для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Поряд з цим, з огляду на наявні докази та вимоги ч. 3 ст. 166 СК України суд вважає обґрунтованою вимогу позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки його доходів. Зважаючи на викладене, фактичні обставини справи, інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, згідно з правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у користь позивачки у сумі 992,40 грн. та у користь держави у сумі 1073, 60 грн.

Outcome: approved