Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

У провадженні Ватутінського міського суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до приватного акціонерного підприємства «Уманьгаз» за змістом якого позивач просить: -визнати протиправними дії приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» щодо відмови надати інформацію на інформаційний запит [PERSON] від 21.09.2020 року; -зобов`язати приватне акціонерне товариство «Уманьгаз» надати [PERSON] повну розшифровку підстав виникнення показника по розподілу газу на 31 вересня 2018 року в розмірі 2 598 куб.м. по особовому рахунку № [NUMBER] ; -стягнути з приватного акціонерного товариства «Уманьгаз» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем 22.09.2020 року протиправно відмовлено на повторний інформаційний запит позивача від 21.09.2020 року про надання повної розшифровки показників по розподілу газу по особовому рахунку № [NUMBER] , з мотивів того, що вона не зареєстрована як власник квартири за адресою: [ADDRESS] , хоча вона є співвласником даної квартири та отримувачем субсидії на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на неї. Також позивачем вказано, що протиправною відмовою відповідача їй заподіяно моральну шкоду, оскільки вона змушена витрачати додатковий час на відновлення порушених прав, що зумовлює стресові ситуації для неї як особи віком понад 50 років, яка має інвалідність. Вказані обставини викликають у позивача стан постійного нервового напруження, що призвело до порушення сну, негативно впливає на стосунки з оточуючими, викликає душевні страждання у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, порушення спокою та звичайного режиму життя, нормальних життєвих зв`язків та виникнення незручностей. Ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 24.02.2023 року дану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. ПрАТ «Уманьгаз» надано відзив на позовну заяву за змістом якого не заперечувався факт відмови надання [PERSON] інформації щодо особового рахунку № [NUMBER] , що мотивовано наявністю договірних відносин щодо надання послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , саме з [PERSON] , а також тим, що надані [PERSON] документи не давали підстав вважати, що вона має частку в даному житлі та проживає за даною адресою. Також вказано, що ПрАТ «Уманьгаз» листом від 22.09.2020 року № 1278 надано повну та вичерпну відповідь на інформаційний запит [PERSON] щодо особового рахунку № [NUMBER] . Додатково вказано, що відсутні передумови для стягнення моральної шкоди з ПрАТ «Уманьгаз» на користь [PERSON] , оскільки нею не доведено належними доказами факту спричинення їй моральної шкоди. Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами, то, відповідно до положень ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , який з 28.05.1993 року перебуває в шлюбі з [PERSON] , яка є позивачем у справі, 27.04.2011 року на підставі договору купівлі-продажу придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до змісту правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 04.04.2021 року в справі № 343/1294/18, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. Реєстрація прав на майно, придбане під час шлюбу, лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Позивачу [PERSON] на період часу з листопада 2019 року по квітень 2020 року призначено грошову готівкову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , в тому числі послуг, які надаються ТОВ «Уманьгаз збут» за особовим рахунком № [NUMBER] . [PERSON] 21.09.2020 року звернулася з інформаційним запитом до ПрАТ «Уманьгаз» за змістом якого просить надати повні розшифровки щодо підстав виникнення станом на 31.09.2018 року по особовому рахунку № [NUMBER] показника 2 598 куб.м. та підстав внесення на особовий рахунок № [NUMBER] з 31.09.2018 року по 01.01.2019 року щомісячного показника 36,41 куб.м. ПрАТ «Уманьгаз» листом від 22.09.2020 року № 1287 надано відповідь на інформаційний запит [PERSON] від 21.09.2020 року щодо надання повної розшифровки щодо підстав виникнення та внесення показників по особовому рахунку № [NUMBER] , в тому числі щодо підстав виникнення показника 2 598 куб.м. станом на 31.09.2020 року. Відповідачем також листом від 22.09.2020 року № 1286 надано відповідь на інформаційний запит [PERSON] від 21.09.2020 року щодо надання повної розшифровки розрахунку потужності по особовому рахунку № [NUMBER] , за змістом якої відповідь на аналогічний запит вже надано 21.09.2020 року за вих. № 1271. Також вказано, що заявник не зареєстрована за особовим рахунком № [NUMBER] як його власник, що отримує послуги з розподілу природного газу, тож ПрАТ «Уманьгаз» з огляду на положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може надати інформацію щодо вказаного рахунку, оскільки він містить персональні дані фізичної особи. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), законами України «Про захист прав споживачів», «Про житлово-комунальні послуги». У розумінні п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до змісту п. 3 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року № 807, житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг. З урахуванням вказаного, суд вважає, що позивач [PERSON] є споживачем послуг ПрАТ «Уманьгаз» з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , оскільки вказане домоволодіння є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , а також позивач є отримувачем житлової субсидії на комунальні послуги за цією адресою. При цьому, факт наявності безпосередніх договірних відносин між ПрАТ «Уманьгаз» та [PERSON] , не суперечить таким висновкам суду. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі, крім іншого, мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 3 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості, а виконавець комунальної послуги зобов`язаний без додаткової оплати надавати таку послугу. Таким чином, суд вважає, що відмова 22.09.2020 року ПрАТ «Уманьгаз» у наданні [PERSON] за її інформаційним запитом від 21.09.2020 року повної розшифровки розрахунку потужності по особовому рахунку № [NUMBER] , є протиправною, оскільки суперечить вимогам законодавства, як наслідок, наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог. При цьому, посилання ПрАТ «Уманьгаз» на положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» є безпідставним, оскільки відомості щодо обліку на особових рахунках кількості споживання споживачами певного виду комунальних послуг не може вважатися публічною інформацією. Крім того, в разі небажання ПрАТ «Уманьгаз» у відповіді на інформаційний запит щодо особового рахунку поширювати персональні дані фізичної особи, такі дані можуть бути знеособлені. Водночас суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про зобов`язання відповідача надати їй повну розшифровку підстав виникнення показника по розподілу газу на 31 вересня 2018 року в розмірі 2 598 куб.м. по особовому рахунку № [NUMBER] , оскільки як вбачається з матеріалів справи станом на кінець вересня 2018 року показник 2 598 куб.м. спожитого природного газу обліковувався на особовому рахунку № [NUMBER] , а не № [NUMBER] . Вказане свідчить про очевидну безпідставність заявленої вимоги та завідомо неможливість її виконання ПрАТ «Уманьгаз». При цьому, позивачем до позовної заяви не долучено копію інформаційного запиту від 21.09.2020 року щодо надання відомостей за особовим рахунком № [NUMBER] , а лише відповідь ПрАТ «Уманьгаз» від 22.09.2020 року № 1286 на нього, що позбавляє суд можливості достовірно встановити його зміст. Також суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., оскільки сам по собі факт порушення її права на отримання запитуваної інформації від надавача комунальних послуг, за відсутності доведеної наявності втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, так як її наявність відповідно до загальних засад змагальності цивільного процесу підлягає доведенню особою, яка порушує питання про її відшкодування. За змістом п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування моральної шкоди. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З огляду на вказане, фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення, однак юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях покладає на позивача обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого судом встановлюється наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди протиправними діями відповідача. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування також враховуються вимоги розумності і справедливості, оскільки Європейським судом з прав людини в рішенні від 12.07.2007 року в справі «Станков проти Болгарії» вказано, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем [PERSON] на обґрунтування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., заподіяної протиправними діями ПрАТ «Уманьгаз», вказано, що внаслідок відмови їй у наданні інформації на запит від 21.09.2020 року вона, під час дії карантинних заходів, спрямованих на боротьбу з пандемією СOVID-19, створюючи додаткові ризики для життя та здоров`я, змушена витрачати додатковий час на відновлення порушених прав, що зумовлює стресові ситуації для неї як особи віком понад 50 років, яка має інвалідність, а також викликає у неї позивача стан постійного нервового напруження, призвело до порушення сну, негативно впливає на стосунки з оточуючими, викликає душевні страждання у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, порушення спокою та звичайного режиму життя, нормальних життєвих зв`язків та виникнення незручностей. Водночас суд вважає, що необхідність звернення до суду за захистом порушених цивільних прав під час дії карантинних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не може вважатися такими, що обтяжує відповідальність відповідача за протиправні дії, та зумовлює необхідність стягнення з нього моральної шкоди. При цьому, суд не вбачає як проявів додаткових ризиків для життя та здоров`я позивача внаслідок ініціювання нею даного судового розгляду, так і того, що реалізація позивачем права на судовий захист своїх інтересів може призвести до заподіяння їй моральної шкоди. При цьому, сам факт побоювання позивача про своє життя та майбутній стан здоров`я, в зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та відмова ПрАТ «Уманьгаз» у надані відповіді на її запит від 21.09.2020 року взагалі є несумісними речами, де одне пов`язується виключно з суб`єктивними думками особи, а інше з об`єктивними діями юридичної особи, тобто є очевидно не є взаємопов`язаним. З наявних матеріалів справи суд не вбачає підстав вважати, що відмова ПрАТ «Уманьгаз» у наданні [PERSON] інформації на її запит від 21.09.2020 року могла негативно вплинути на її стосунки з оточуючими та зумовити появу незручностей, оскільки доказів настання таких наслідків для [PERSON] саме після відмови ПрАТ «Уманьгаз» у надані відповіді на її запит від 21.09.2020 року за особовим рахунком № [NUMBER] , нею не надано. Стан постійного нервового напруження, душевних страждань, порушення сну, спокою та звичного режиму життя, нормальних життєвих зв`язків зумовлюються психоемоційним станом особи, що пов`язується виключно з її темпераментом та притаманними рисами її характеру, але у випадку тимчасово виниклого розладу, позивач повинен довести у відповідності до ст. 81 ЦПК України, що такі розлади у неї виникли тимчасово та пов`язані виключно з протиправною відмовою 22.10.2020 року ПрАТ «Уманьгаз» у надані їй інформації за особовим рахунком № [NUMBER] . Водночас таких доказів [PERSON] ні під час звернення з даним позовом до суду, ні під час перебування справи в провадженні різних місцевих загальних судів Черкаської області, не надано. Також позивачем не доведено, що запитувана у ПрАТ «Уманьгаз» інформація за особовим рахунком № [NUMBER] мала для неї надважливе значення, а відмова в наданні цієї інформації здатна була спричинити серйозні зміни в її психоемоційному стані. Підсумовуючи викладене, суд не виключає факту, що протиправна відмова 22.10.2020 року ПрАТ «Уманьгаз» у наданні інформації [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] могла викликати у неї певний рівень обурення та негативних емоцій, однак такі негативні емоції не досягли рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду, оскільки належних та допустимих доказів зворотного [PERSON] не надано, тож за сукупністю наведених обставин відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди з ПрАТ «Уманьгаз». Крім того, суд вважає, що створення формальних передумов для стягнення моральної шкоди як способу отримання позивачем матеріальної вигоди є несумісним із завданням цивільного судочинства, принципом добросовісності використання процесуальних прав та здійснення процесуальних обов`язків. Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 15.12.2020 року в справі № 752/17832/14-ц, відповідно до якої відшкодування моральної шкоди не повинно приводити до безпідставного збагачення особи. Вирішуючи питання судових витрат, оскільки позивач, позовні вимоги, якої задоволено частково, відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та висновків щодо її застосування, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 року в справі № 761/24881/16, звільнена від сплати судового збору, суд вважає, за необхідне у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (зі змінами), стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог немайнового характеру, а саме - 420 грн. 40 коп., що відповідає 1/2 розміру ставки судового збору за пред`явлення фізичною особою позовної вимоги немайнового характеру у 2020 році (2 102 * 0,4 / 2), оскільки підстав для звільнення ПрАТ «Уманьгаз» від його сплати судом не встановлено. Вказане також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 02.02.2022 року в справі № 464/3076/16-ц, від 06.10.2021 року в справі № 591/7332/18, від 07.07.2021 року в справі № 554/3289/20, щодо застосування ч. 6 ст. 141 ЦПК України, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковими для врахування судом. На підставі викладеного,

Outcome: partial