Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 9234,44грн. Позов мотивує тим, що між сторонами укладено Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір), затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498. Посилається на те, що пункт 1 глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначає, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Згідно зі ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» за договором розподілу природного газу оператор ГРС зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Фактом приєднання побутового споживача [PERSON] до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є дії, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, здійснення споживання природного газу на об`єкті нерухомості, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить щомісячна зміна показників лічильника в сторону збільшення, оплата за спожитий природженій газ, що документально підтверджено фінансовим станом абонента. АТ «Закарпатгаз» свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало боржнику послуги розподілу природного газу, однак боржник не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період 01.12.2020року - 31.05.2022року. Посилаючись на викладене просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 9234,44грн. та судові витрати у сумі 2 481,00 грн. В судове засідання представник позивача не з"явився, в позовній заяві просив розглянути справу без участі позивача за наявними матеріалами у справі. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася та нала суду заяву про розгляд справи у її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів, позов не визнає повністю. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку. Правові засади фукціонування ринку приодного газу визначається Законом України "Про ринок природного газу, кодексом Газорозподільних систем, Законом України ""Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг". Спірним є постанови НКРЕКП, які приймають нею та не підлягають реєстрації в МЮУ. Так, відповідно до ч.2 ст.117 Конституції України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом. На виконання даної норми відповідний закон не прийнято, то на даний час діє Указ Президента України від 3 жовтня 1992 року N493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» , відповідно до якого з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації. Державну реєстрацію здійснюють: нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю - Міністерство юстиції України. Державна реєстрація провадиться в порядку що визначається Кабінетом Міністрів України. Нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Указу, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності. Законом України "Про нормативно-правові акти" дано визначення нормативно-правових актів, їх види та форми та встановлено, що є законом та підзаконним правовим актом. Таким чином, Конституція України має найвищу юридичну силу. Національна комісія (НКРЕКП )(далі - Регулятор) відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг"(далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Національну комісію створено відповідно до Закону. Разом з тим, відповідно до ч.6 ст.14 Закону Україхни "Про національну комісії... рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Отже, даним законом передбачено, що постанови Регулятора не підлягаю реєстрації в МЮ. Не дивлячись на те, що дана норма суперечить Указу Президента України від 3 жовтня 1992 року N493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», проте вона встановлена законом, (як зазначено в ст.117 Конституції) та не визнана неконституційною. З вврахуванням вищенаведеного постанови прийняті Регулятором є чинними. Таким чином, судом встановлено, що на основі постанов Регулятора було вирішено питання про затвердження типового договору для споживачів природного газу, ціни за доставку природного газу та затверджено кодекс. З 01.01.2020р. відбулося виокремлення вартості послуги розподілу природного газу із загального кінцевого платежу за природній газ. При цьому здійснено перехід до замовленої потужності та змінено принцип визначення вартсості оплати послуги розподілу природного газу. З 01.01.2020р. споживач сплачує кошти за отриману послугу розподілу рівними частинами протягом року незалежно від обсягу спожитого природного газу в поточному місяці. Припинення або обмеження розподілу газу(споживання) природного газу не звяльняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків розірвання цього договору. Розподіл природного газу побутовим споживача здійснюється на підставі типового договору, який затверджується Регулятором та затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних плсуг" ... від 30.09.2015р. №2498, зареєстрованим в МЮУ 06.11.2015р. Діяльність по послугах по розподілу природного газу регулюється нормами ст.ст.633,634,641 та 642 ЦК України. Відповідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно п.п. 5, 10 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору . Відповідно до ст.40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. Згідно пункту 1 глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Розподіл природного газу побутовим споживача здійснюється на підставі типового договору, який затверджується Регулятором та затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних плсуг" ... від 30.09.2015р. №2498, зареєстрованим в МЮУ 06.11.2015р. Діяльність по послугах по розподілу природного газу регулюється нормами ст.ст.633,634,641 та 642 ЦК України. Умовами Договору передбачено обов`язки Споживача: здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором; забезпечувати безперешкодний та безплатний доступ на власні об`єкти чи земельну ділянку представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов`язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій, зокрема для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін; дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем, (пункт 7.4 Договору). Відповідно до пункту 8.1 Договору, Сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України. Отже, за цим Договором відповідач зобов`язаний виконувати його умови, та несе передбачену законом відповідальність за невиконання чи не належне виконання своїх обов`язків (розділ VIII Договору). Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу IX Кодексу ГРМ та пункту 5.3 розділу V Договору за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем. А пунктом 3 глави 1 розділу IX Кодексу ГРМ встановлено, що об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу. Згідно п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послуги розподілу природного газу, що надаються Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності". Відповідно до п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ річна замовлена потужність об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. Згідно п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що споживач, який отримує послуги з розподілу природного газу, зобов`язаний їх оплачувати. Судом встановлно, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Дана обставина підтверджуєжться актом згоди споживача про приєднання до умов цього договору та підтвердження його укладення можуть бути як заява-приєднання до умов договору, так і сплата рахунка Оператора ГРМ, так і факт споживання природного газу споживачем. З роздруківки з особового рахунку № [NUMBER] , що відкритий на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , судом встановлено, що станом на день подачі позову до суду, тобто станом на 22.05.2022року, починаючи з 01.12.2020р. заборгованість відповідача за надані послуги з розподілу природного газу становить 9234,44грн. Судом перевірено розрахунок заборгованості за надання послуг розподілу природного газу, суд суд погоджується з проведеним розрахунком, проте заборгованість [PERSON] перед позивачем є меншою, так як позивачем не враховано часткову сплату боргу, а саме 1031,33грн. (а.с.9-11). Так розрахунком вказано заборгованість саме за період з 01.12.2020р., то за цей період є проплата 1031,33грн. Таким чином, заборгованість становить 8203,11грн. (9234,44-1031,33=8203,11грн.), яка підлягає до стягнення. В задоволенні решта позову відмовити. Згідно вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи із розміру задоволених позовних витмог (8203,10грн.), з відповідача на користь позивача належить стягнути 2481,00 грн. судового збору сплаченого позивачем при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial