Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3256 від 09.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 176 776,95 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що спірний виконавчий напис вчинено за відсутності доказів існування безспірної заборгованості позивача перед відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», нотаріус вчинив виконавчий напис не пересвідчившись в наявності документів, які за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Разом з позовною заявою заявлено клопотання про витребування доказів, а саме: - витребувати у приватного виконавця Валявського Олександра Анатолійовича завірену належним чином копію виконавчого напису №3256 виданого 09.09.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Фра24.12.2021 22.08.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 03.05.2022 від Баришівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист, в якому третя особа просила суд розглядати справу без їх участі. 26.07.2022 від приватного виконавця Валявського Олександра Анатолійовича надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №65309421. 15.08.2022 від представника позивача надійшла заява про перенесення розгляду справи. 19.10.2022 від представника позивача надійшли пояснення. 27.10.2022 від представника позивача надійшла зава про розгляд справи без участі представника позивача. 27.10.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 18.01.2023 від представника позивача надійшла заява про перенесення розгляду справи. 28.03.2023 від представника позивача надійшла зава про розгляд справи без участі представника позивача. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та публікації оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору своїм правом на надання пояснень по суті спору не скористались. Суд розглядає справу за наявними матеріалами. Матеріалами справи встановлено, що приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В вчинений Виконавчий напис №3256 від 09.09.2020 року на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» код: ЄДРПОУ:4340222. За оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса з позивача стягнуто заборгованість на загальну суму 176 776,95 грн. (в т.ч. сума заборгованості за кредитом - 66082,87 грн.). Приватним виконавцем Валявським Олександром Анатолійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.04.2021. Окрім цього, згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.05.2019, виданої заступником начальника відділу Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бердник А.О. у відповідності до виконавчого листа №1001/232/2012 від 11.06.2012 від 11.06.2012 з позивача на користь АТ «Дельта банк» стягнуто борг за кредитом в розмірі 96301,37 грн. в т.ч. сума заборгованості за кредитом - 66082,87 грн., що суперечить розрахункам, наведеним в постанові про відкриття провадження, відкритого приватним виконавцем Валявським Олександром Анатолійовичем від 29.04.2021 року. Матеріали справи містять копію Кредитного договору №1681-0201016-1/ФК-08 від 15.08.2008, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк». Відповідно до п. 1.3. вказаного кредитного договору, строк повернення кредиту до 14.08.2015, сума наданого кредиту становить 77\~100,00 грн. (п. 1.1. Кредитного договору). З тексту оскаржуваного виконавчого напису встановлено, що ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», правонаступником якого є відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», заборгованість з позивача стягнуто за період з 23.06.2020 по 20.08.2020. Загальна сума заборгованості становить 176\~776,95 грн. У своїй заяві позивач зазначає, що він не був повідомлений ні нотаріусом, ні відповідачем про наявність в нього заборгованості за кредитним договором. Враховуючи все вищевикладене, суд зазначає наступне. Згідно ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи ю документах, що встановлюють заборгованість. Згідно із статтею 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно зі ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, Велика Палата вважає, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, вже досліджене Верховним Судом України. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У постанові Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки містяться й у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Матеріалами справи підтверджено, що укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідачем не надано суду належний розрахунок заборгованості позивача перед відповідачем, за відсутності якого неможливо встановити, чи відповідають нарахування заборгованості дійсності. Отже, спірний виконавчий напис вчинено за відсутності безспірності заборгованості боржника. Крім того, позивач не погоджується з розміром заборгованості, а отже вона не є безспірною. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримував від відповідача письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Тобто, всі зазначені вище підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості. Варто також зазначити, що згідно частиною 1\~статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Аналогічний строк щодо вчинення виконавчого напису встановлений у пп. 3.1, 3.3 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Зі змісту наведених норм вбачається, що трьохрічний строк в межах якого може бути вчинено виконавчий напис законодавець пов`язує з моментом виникнення права вимоги, при цьому обумовлює, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, на підставі вищезазначеного, можна зробити висновок, що виконавчий напис нотаріуса №3256 від 09.09.2020 був вчинений з порушенням вимоги статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» в частині строку для такої нотаріальної дії, а саме, позивач уклав 15.08.2008 Кредитного договору №1681-0201016-1/ФК-08, а оскаржуваний виконавчий напис вчинено 09.09.2020, строк погашення заборгованості встановлений Кредитним договором 14.08.2015, тобто через п`ять років після закінчення строку кредитування. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved