Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу (порядку) стягнення аліментів, на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідача на її користь відповідно до рішення суду від 04.10.2017 здійснюється стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, у розмірі по 1000 щомісячно, починаючи з 21 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, розмір аліментів встановлених судом, на даний час є недостатнім для забезпечення потреб дитини, оскільки зросли витрати на дитину. Крім того, відповідач працює, має регулярний дохід. У зв`язку з цим позивач просить змінити порядок (спосіб) стягнення аліментів, які стягуються з відповідача, та стягувати їх в 1/4 частці від доходів останнього, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний позов [PERSON] надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 19.09.2022. 03.10.2022 у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. При цьому суд констатує, що позивач повідомлявся про призначені судові засідання своєчасно та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Зокрема, судова повістка-виклик, копія позовної заяви з додатками та ухвала про відкриття провадження, які у відповідності до ч. ст. ЦПК України були направлені відповідачу за його офіційно зареєстрованим та належно підтвердженим місцем проживання, не були вручені [PERSON] та повернуті суду із відміткою про відсутність відповідача. У зв`язку із викладеним, судове засідання, призначене на 01.11.2022 року відкладено. Крім того, враховуючи воєнний стан, оголошений в Україні у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації та можливість призову (мобілізації) відповідача до лав Збройних сил України, Володимирецьким районним судом отримано інформацію з Ніжинського районного ТЦКіСП Чергнігівської області (за місцем реєстрації відповідача) №4/3129 від 25.11.2022 року, з якої вбачається, що [PERSON] не призивався на військову службу. До наступного судового засідання, призначеного на 13.01.2023 року, відповідач надав суду клопотання про відкладення судового засідання, продовження процесуального строку для надання відзиву та надання йому матеріалів справи. В цьому ж клопотанні відповідач зазначив поштову адресу для направлення кореспонденції та номера засобів зв`язку. За клопотанням відповідача судове засідання було відкладено до 10 год. 14.02.2023 року, одночасно відповідачу за вказаною ним поштовою адресою було направлено копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження. Разом з тим, і за вказаною [PERSON] адресою в м.Київ поштове відправлення також залишилось неврученим і повернуто суду із відміткою, що відповідач відсутній. Як вбачається зі ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідач не отримав поштову кореспонденцію суду ні за зареєстрованим, ні за фактичним місцем проживання, адресу якого він особисто повідомив суду, суд вважає [PERSON] належно повідомленим про судові засідання у даній справі. Крім того, судові повістки-виклики в судове засідання, призначене на 20.03.2023 року, доставлені [PERSON] на вказаний ним номер телефону, в т.ч. і в месенджері Вайбер, 21 та 23 лютого 2023 року, що підтверджується відомостями із автоматизованої системи діловодства місцевого суду. З метою належного повідомлення сторін та для запобігання зловживанню учасниками провадження своїми процесуальними правами, інформацію про час і місце судового засідання також було розміщено на офіційному сайті Володимирецького районного суду Рівненської області vl.rv@court.gov.ua Про те, що відповідач [PERSON] був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, свідчить також і та обставина, що 16.03.2023 року від відповідача надійшла заява про відвід судді, у задоволенні якої відмовлено, а також письмове пояснення по суті позовних вимог. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги наведені вище норми процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про всі судові засідання, які призначались у даній справі, в т.ч. і про судове засідання, призначене на 20.03.2023 року, у зв`язку з чим вважає можливим судовий розгляд за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, як це передбачено ч.1 та ч.3 ст.223 ЦПК України. По суті позовних вимог судом встановлено наступне. Рішенням Володимирецького районного суду від 04.10.2017 з відповідача [PERSON] в користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно на дитину, починаючи з 21 серпня 2017\~ року і до досягнення дитиною повноліття. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом\~статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, право вибору способу (порядку) стягнення аліментів належить стягувачу, в даному випадку - позивачу [PERSON] .. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини другої\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається зі ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зміну порядку (розміру) аліментів належно обґрунтовані та доведені, і розмір аліментів, визначений попереднім рішенням суду, та порядок їх стягнення підлягає зміні. При цьому суд враховує, що із зростанням дитини пропорційно зростають витрати, необхідні для її утримання харчування, придбання одягу, оздоровлення, розвитку, забезпечення потреб у навчанні. Таким чином, позов [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів підлягає задоволенню, і з відповідача слід в подальшому стягувати аліменти в розмірі 1/4 всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законом. Доводів на спростування позовних вимог та доказів на їх підтвердження відповідач суду не надав. Враховуючи викладене,

Outcome: approved