Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] ,\~ [PERSON] звернулись до суду із позовом до Делятинської селищної ради, Надвірнянської районної державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса та визнання заповіту дійсним. Позовні вимоги позивачі мотивують тим, що вони є рідними братами. Їхніми батьками були [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер їхній батько [PERSON] , а [INFO] померла їхня мати [PERSON] . Їхній батько [PERSON] 23.02.2006 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: -все його майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те, що на що він матиме за законом право, в тому числі, належне йому будинковолодіння [ADDRESS] , та земельні ділянки № [NUMBER] площею 0,1500 га та № [NUMBER] площею 0,1241 га (державний акт серії ІФ № 09-03-02/000210 від 03.07.1997) в смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, він заповів [PERSON] , [INFO] ; -земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,2605 га (державний акт серії ІФ №09-03-02/000210 від 03.07.1997) в смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області він заповів [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу № 135/2011- № 50863184. Після смерті їхнього батька відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: будинковолодіння [ADDRESS] , та земельні ділянки № [NUMBER] площею 0,1500 га та № [NUMBER] площею 0,1241 га, земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,2605 га (державний акт серії ІФ № 09-03-02/000210 від 03.07.1997) в смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області. Після смерті батька [PERSON] вони прийняли спадщину. Їхня мати [PERSON] відмовилася від своєї обов`язкової частки у спадщині в їхню користь. Тому вони є єдиними спадкоємцями як за законом, так і за заповітом. 31.08.2022 вони звернулися до Надвірнянської районної державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом. 01.09.2022 державний нотаріус Надвірнянської районної державної нотаріальної контори відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину з тих підстав, що заповіт № 7, посвідчений М.Старунчак, секретарем Делятинської селищної ради, 23.02.2006 є нікчемним, оскільки на ньому відсутній посвідчувальний напис секретаря Делятинської селищної ради. Вважають, що така відмова є безпідставною, постанова нотаріуса незаконною, а заповіт дійсним. Так, волевиявлення їхнього батька [PERSON] , спрямоване на передачу майна саме ім, своїм синам, зафіксоване у заповіті від 23.02.2006, було вільним та відповідало його волі. Як вбачається зі змісту заповіту, його складено у письмовій формі, із зазначенням дати (двадцять третього лютого 2006 року) та місця його складення (селище Делятин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області). Із тексту заповіту вбачається, що у зв`язку з тим, що [PERSON] не міг сам прочитати та підписати текст заповіту в зв`язку з хворобою, згідно ст. 1253 ЦК України заповіт посвідчено в присутності 2-х свідків: [PERSON] та [PERSON] , і в зв`язку із хворобою [PERSON] на його особисте прохання та в його присутності текст заповіту підписано [PERSON] та [PERSON] . З тексту спірного заповіту також вбачається, що він містить відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, рік народження кожного з них, місце їхнього проживання, а також реквізити їхніх паспортів. Тому підписання заповіту іншими особами на прохання заповідача відбулося з дотриманням вимог закону та відображало дійсне волевиявлення заповідача на розпорядження своїм майном. За таких обставин, відсутність посвідчувального напису не свідчить про дефект форми заповіту та його недійсність (нікчемність) у зв`язку з цим. Із заповіту вбачається, що його було записано секретарем Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області [PERSON] зі слів [PERSON] , прочитано вголос свідками, підписано свідками та посадовою особою, яка наділена відповідними повноваженнями, та засвідчено гербовою печаткою. Вимоги про внесення відомостей про заповіт до Спадкового реєстру виконано, державне мито сплачено. Відтак, загальні вимоги, необхідні для чинності заповіту, при його складанні та посвідченні дотримано. При цьому, невідповідність заповіту деяким вимогам щодо його форми та змісту є формальним порушенням, що не свідчить про нікчемність заповіту, не спростовує волевиявлення спадкодавця та презумпцію правомірності правочину. Тому вказаний заповіт по формі, порядку його посвідчення, відображенню дійсного волевиявлення заповідача відповідає вимогам законодавства, чинного на момент вчинення нотаріальної дії щодо його посвідчення. За таких обставин вважають, що є всі підстави для визнання заповіту [PERSON] від 23.02.2006 дійсним. Тому постанова державного нотаріуса Надвірнянської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.09.2022 є незаконною та підлягає скасуванню. Короткий зміст відзиву на позов: Від представника відповідача в.о. державного нотаріуса Надвірнянської ДНК поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач Надвірнянська района ДНК позовні вимоги позивачів не визнає, вважає позовну заяву такою, що не підлягає до задоволення. По-перше, в порушення вимог ст. 1247 ЦК України, ст. 48 ЗУ «Про нотаріат», у спірному заповіті виконано неналежний посвідчувальниий напис, а саме не зазначено про встановлення осіб свідків та перевірки їх дієздатності. По-друге, в порушення норм ст.ст. 207, 1247 ЦК України заповіт [PERSON] не підписано взагалі. Так, в матеріалах спадкової справи перебуває оригінал заповіту [PERSON] , в якому зокрема зазначено, що: «у зв`язку з тим, що гр. [PERSON] не може сам прочитати та підписати текст заповіту, в зв`язку з хворобою згідно ст. 1253 ЦК України заповіт посвідчено в присутності свідків». Однак в графі «підпис спадкодавця» жодного підпису не проставлено, тобто заповіт не підписано ні особисто спадкоємцем, ні в порядку ч. 4 ст. 207 ЦК України іншою особою. З огляду на відсутність в тексті заповіту належного посвідчувального напису та непідписання заповіту ні спадкодавцем особисто ні іншою особою в порядку ч. 4 ст. 207 ЦК України, такий заповіт є нікчемним. Стислий виклад позицій сторін: В судовому\~засіданні позивачі\~та їх\~представник позовні\~вимоги підтримали\~повністю з\~підстав,\~зазначених в\~позовній заяві.\~Просили суд\~ухвалити рішення,\~яким визнати\~незаконною та\~скасувати постанову\~державного нотаріуса\~Надвірнянської районної\~ДНК Дмитрук\~С.\~від 01.09.2022\~про відмову\~у видачі\~свідоцтв про\~право на\~спадщину за\~заповітом [PERSON] \~та [PERSON] \~після смерті\~їх батька\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~Визнати дійсним\~заповіт [PERSON] ,\~який посвідчений\~секретарем Делятинської\~селищної ради\~Старунчак М.\~23.02.2006,\~і яким\~заповідач на\~випадок своєї\~смерті зробив\~таке розпорядження: -все його майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те, на що він матиме за законом право, в тому числі, належне йому будинковолодіння [ADDRESS] , та земельні ділянки № [NUMBER] площею 0,1500 га та № [NUMBER] площею 0,1241 га в смт. Делятин, заповів [PERSON] ; -земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,2605 га в смт. Делятин заповів [PERSON] . Представник відповідача Делятинської селищної ради в судове засідання не з`явився, від селищного голови поступила письмова заява, в якій просить справу розглядати у відсутності представника селищної ради, не заперечують протии задоволення позовної заяви в межах норм законодавства. Представник відповідача в.о. державного нотаріуса Надвірнянської ДНК в судовому засіданні позовні вимоги позивачів не визнала з підстав, зазначених у відзиві на позов, просила в задоволенні позову відмовити. В подальшому в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про продовження розгляд справи у її відсутності. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.01.2023 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.02.2023 по даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є рідними братами. Батьками позивачів були [PERSON] та [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16-17). [INFO] помер батько позивачів - [PERSON] , а [INFO] померла мати позивачів - [PERSON] ,\~що підтверджується\~копію свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 29.10.2010, та копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 18, 20). Батько позивачів, [PERSON] , 23.02.2006 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: -все його майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те, що на що він матиме за законом право, в тому числі, належне йому будинковолодіння [ADDRESS] , та земельні ділянки № [NUMBER] площею 0,1500 га та № [NUMBER] площею 0,1241 га (державний акт серії ІФ №09-03-02/000210 від 03.07.1997 року) в селищі Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, він заповів [PERSON] , [INFO] ; -земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,2605 га (державний акт серії ІФ №09-03-02/000210 від р.07.1997 року) в селищі Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області він заповів мені [PERSON] , [INFO] . Заповіт складено 23.02.2006 секретарем Делятинської селищної ради Старунчак Марією (а.с. 21). Як вбачається зі змісту даного заповіту, у зв`язку із тим, що гр. [PERSON] не може прочитати та підписати текст заповіту, в зв`язку з хворобою згідно ст. 1253 ЦК України заповіт посвідчено в присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] . Свідки зачитали цей заповіт вголос та поставили свої підписи в ньому. У зв`язку із хворобою [PERSON] , на його особисте прохання та в його присутності текст заповіту підписано [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу № 135/2011, у спадковому реєстрі № 50863184, що підтверджується копією Витягу зі Спадкового реєстру № 69707151 від 10.08.2022 (а.с. 19). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно: будинковолодіння [ADDRESS] , та земельні ділянки № [NUMBER] площею 0,1500 га та № [NUMBER] площею 0,1241 га, земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,2605 га (державний акт серії ІФ №09-03-02/000210 від 03.07.1997) в смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області. Наведені обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу від 22.10.1966 житлового будинку [ADDRESS] , копією технічного паспорта на вказаний житловий будинок, довідкою Івано-Франківського ОБТІ від 12.10.2020 № 409 про склад домоволодіння, копією державного акта на право приватної власності на землю серії ІФ № 09-03-0/000210 від 03.07.1997, копіями Витягів з ДЗК про земельну ділянку, копією листа державного нотаріуса Богородчанської РДНК від 09.10.2020 (а.с. 22-43). 31.08.2022 позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Надвірнянської районної державної гаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом. 01.09.2022 в.о. державного нотаріуса Надвірнянської районної державної нотаріальної контори С.Дмитрук відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину з тих підстав, що заповіт № 7, посвідчений М.Старунчак, секретарем Делятинської селищної ради 23.02.2006, є нікчемним, оскільки на ньому відсутній посвідчувальний напис секретаря Делятинської селищної ради. Також згідно заповіту [PERSON] заповів [PERSON] замельну ділянку площею 0,1241 га., проте спадкоємці не подали жодних документів, які б посвідчували право власності [PERSON] на дану земельну ділянку, проте подали документи на земельну ділянку площею 0,1147 га, яка розташована по [ADDRESS] (а.с. 45). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт складений з порушенням вимог щодо його оформи та посвідчення, є нікчемним (ч. 1 ст. 257 ЦК України). Заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину встановлена законом, то він є нікчемним і визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Вимоги до форми та порядку посвідчення заповіту визначені ЦК України, Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 № 3306/5 (далі - Порядок). Відповідно до частин першої - третьої та четвертої ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє (ч. 4 ст. 207 ЦК України). Згідно з частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 1253 ЦК України, на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У тексті заповіту заносяться відомості про особу свідків. За змістом статті 37 Закону України «Про нотаріат», пункту 1.2. розділу І Порядку, право посвідчувати заповіти у сільських населених пунктах надано уповноваженим посадовим особам органів місцевого самоврядування. Статтею 1251 ЦК України також передбачено, що у разі відсутності у населеному пункті нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Пунктом 2.1. розділу ІІ Порядку передбачено, що нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування. Посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти. При посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247, 1251 ЦК України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням точного місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися в присутності не менш як двох свідків. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому (пункти 1.1., 1.4. розділу ІІІ Порядку). Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними у пункті 2.3 розділу II зазначеного Порядку, відповідно до якого у разі, якщо за фізичну особу, яка внаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт чи заяву, підписується інша фізична особа, посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу громадянина, що бере участь у нотаріальній дії, і особу громадянина, який підписався за нього. Копія документа, за яким встановлюється особа, долучається до примірника документа, який залишається у справах органу місцевого самоврядування. При посвідченні заповітів та засвідченні справжності підпису на документах перевіряється справжність підписів осіб, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії (пункт 2.4. розділу ІІ Порядку). Усі нотаріальні дії, які вчиняються посадовою особою органу місцевого самоврядування, реєструються в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування (додаток 15) у порядку, передбаченому статтею 52 Закону України "Про нотаріат", та Правилами ведення нотаріального діловодства. Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Згідно постанови в.о. державного нотаріуса Надвірнянської районної державної нотаріальної контори С.Дмитрук про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.09.2022 вбачається, що нотаріальна дія (видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом) по спадковій, заведеній на [PERSON] , померлого [INFO] , не може бути вчинена через нікчемність вище зазначеного заповіту, а саме відсутній посвідчувальний напис секретаря Делятинської селищної ради. Також згідно заповіту [PERSON] заповів [PERSON] замельну ділянку площею 0,1241 га., проте спадкоємці не подали жодних документів, які б посвідчували право власності [PERSON] на дану земельну ділянку, проте подали документи на земельну ділянку площею 0,1147 га, яка розташована по [ADDRESS] . В ході розгляду справи судом встановлено, що в порушення вимог ст. 1247 ЦК України, ст. 48 ЗУ «Про нотаріат» у спірному заповіті виконано неналежний посвідчувальиий напис, а саме не зазначено про встановлення осіб свідків та перевірки їх дієздатності. Також в порушення норм ст. 207, 1247 ЦК України заповіт [PERSON] не підписано взагалі. Так, зі змісту заповіту [PERSON] вбачається, що у зв`язку з тим, що гр. [PERSON] не може прочитати та підписати текст заповіту, в зв`язку з хворобою, згідно ст. 1253 ЦК України заповіт посвідчено в присутності свідків. Однак в графі «підпис спадкодавця» жодного підпису не проставлено, тобто заповіт не підписано ні особисто спадкоємцем, ні в порядку ч. 4 ст. 207 ЦК України іншою особою. Крім того у спірному заповіті не зазначено точного місця і часу його складення, дати народження заповідача. Суд дійшов висновку, що при складанні заповіту та його посвідченні не було дотримано процедури, регламентованої Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 № 3306/5, тобто посвідчення заповіту [PERSON] відбулося з численними порушеннями. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. [PERSON] та [PERSON] 31.08.2022 звернулися до приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.02.2006. Нотаріальні дії повинні вчинятись відповідно до встановлених для нотаріуса або посадової особи, яка вчиняє нотаріальні дії, компетенцією і порядком їх вчинення. Підстави для відмови у вчиненні нотаріальних дій, нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії, визначені статтею 49 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 9) в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до підпункту 5.1 пункту 5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє в його прийомі. Згідно з частиною третьою статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальних дій. Аналіз вищезазначених норм права свідчить, що нотаріус зобов`язаний мотивувати свої дії, направлені на відмову у вчиненні нотаріальної дії. При цьому нотаріусу заборонено лише безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. 01.09.2022 в.о. державного нотаріуса Надвірнянської районної державної нотаріальної контори С.Дмитрук відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину з тих підстав, що заповіт № 7, посвідчений М.Старунчак, секретарем Делятинської селищної ради 23.02.2006, є нікчемним, оскільки на ньому відсутній посвідчувальний напис секретаря Делятинської селищної ради. Також згідно заповіту [PERSON] заповів [PERSON] замельну ділянку площею 0,1241 га., проте спадкоємці не подали жодних документів, які б посвідчували право власності [PERSON] на дану земельну ділянку, проте подали документи на земельну ділянку площею 0,1147 га, яка розташована по [ADDRESS] (а.с. 45). Суд констатує, що постанова нотаріуса є обґрунтованою, тому слід дійти висновку, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії є законною, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про визнання її незаконною та скасування. Про те,що спірний заповіт за змістом і формою не відповідає вимогам ст. 1247 ЦК України та ч. 4 ст. 207 цього Кодексу не заперечують сторони у цій справі, тому просять у судовому порядку визнати дійсним заповіт [PERSON] від 23.02.2006 згідно якого він все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не було, заповів своїм дітям [PERSON] , [INFO] ; та [PERSON] , [INFO] , який посвідчено 23.02.2006 секретарем Делятинської селищної ради Старунчак Марією (а.с. 21). Разом з тим суд зазначає, що відповідно п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009, не допускається визнання дійсним заповіту, який є нікчемним у зв`язку з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення, оскільки норми глави 85 ЦК України не передбачають можливості визнання заповіту дійсним. Отже позовні вимоги про визнання заповіту [PERSON] , який посвідчений секретарем Делятинської селищної ради Старунчак М. 23.02.2006 дійсним не підлягають до задоволення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Висновки суду: На підставі наведеного суд приходить до висновку, що при складанні оспорюваного заповіту та його посвідченні не було дотримано процедури, регламентованої ЦК України, Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивачів [PERSON] та [PERSON] . Тому у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до Делятинської селищної ради, Надвірнянської районної державної нотаріальної контори, про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса та визнання заповіту дійсним, необхідно відмовити. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в позові, понесені позивачами судові витрати необхідно покласти на позивачів. На підставі ст.ст. 207, 215, 257, 1216, 1217, 1223 1233, 1247, 1248, 1251, 1252, 1253, 1257 ЦК України, ст.ст. 37, 48, 49, 52 ЗУ «Про нотаріат», п. 1.2 Розд. І, п.п. 2.1, 2.3, 2.4 Розд. ІІ, п.п. 1.1, 1.4 Розд. ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом МЮ України від 11.11.2011 № 3306/5, пп. 5.1 п. 5 Гл. 10 Розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 № 296/5,

Outcome: dismissed