Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

27.12.2022 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 05.06.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №746. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, зокрема, що 05.06.2015 позивач уклав шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкові), про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03.12.2022, актовий запис №746 від 05.06.2015. Під час перебування у шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Від початку шлюбу, він вони проживали разом за адресою реєстрації, але в червні 2022 року він помітив, що дратує дружину, вона почала його уникати, а в вересні 2022 року вона, забрала їх сина, змінила місце проживання, повідомила, що буде жити з іншим чоловіком однією сім`єю. Він усіляко намагався налагодити стосунки, зберегти родину, але дружина на їх примирення не йшла. Він намагався зберегти сім`ю, але сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність в родині взаєморозуміння та втрату почуття кохання та поваги, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З вересня 2022 року по теперішній час вони припинили будь-яке ведення спільного господарства, припинили усілякі подружні стосунки та взагалі, припинили усілякі подружні стосунки та припинили спілкування. З моменту фактичного припинення їх з відповідачем шлюбу вони проживають окремо один від одного, де зараз перебуває відповідач йому не відомо. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 16). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду 27.03.2023 надійшла заява від представника позивача - адвоката Зубенко В.В., в якій вона просить провести судове засідання без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 24). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, повідомлялася належним чином про час і місце судового розгляду справи (а.с. 22, 23). Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] не з`явилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов, зокрема: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив. Зі згоди позивача (а.с. 24) суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.12.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 05.06.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №746 (а.с. 8). Згідно позовної заяви, господарство та побут подружжя ведуть окремо один від одного, мешкають окремо. Майнового спору на час розгляду справи між сторонами не має. За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « [PERSON] ». Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved