Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання кредиту № 067229-ЧС1-007 від 12.02.2020 в розмірі 221 910,13грн. В обґрунтування позову вказує, що 12.02.2020 року відповідач [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» Договір про надання кредиту №067229-ЧС1-007. Відповідно до умов Договору, Кредитодавець надає Позичальникові кредит у розмірі 100 000грн., строком на 16 тижнів - до 03.06.2020 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,19686800% в день (фіксована ставка). Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 4 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахування дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту. Позичальник зобов`язаний був повернути Кредит та сплатити Проценти за користування Кредитом згідно графіка платежів зазначеного в п. 6 Договору. 12.02.2020 року позивач видав відповідачу Кредиту розмірі 100 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням АТ КБ «Приватбанк» №17265 від 12.02.2020 року, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. Також, вказує, що позивачем та відповідачем строки виконання зобов`язань за Договором не переносились. Однак, до теперішнього часу відповідач лише частково сплатив позивачу заборгованість за Договором, розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості по Договору №067229-ЧС1-007 клієнта [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідач [PERSON] в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснив 1 (один) платіж на загальну суму 12 000 грн. та згідно меморіального ордеру АТ КБ «Приватбанк» №@2РL520000 від 19.02.2020 року (графа «Призначення платежу») це була оплата кредиту згідно договору №067229-ЧС1-007. Таким чином, зробивши 1 (один) платіж з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Відтак, станом на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про надання кредиту №067229-ЧС1-007 від 12.02.2020 року складає - 221 910,13 грн., що складається із заборгованості за отриманим та неповернутим кредитом - 97 574,96 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 122 623,20 грн., а також заборгованості за штрафними санкціями, нарахованими до введення карантину та воєнного стану - 1 711,97 грн. А тому, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором про надання кредиту № 067229-ЧС1-007 від 12.02.2020 року в розмірі 221 910,13 грн. та судовий збір в розмірі 3 328,65 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.12.2022 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09.01.2023 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON]., яка діє на підставі довіреності від 23.03.2021р., - суду був наданий письмовий відзив на позовну заяву ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», в якому остання просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відзив на позов представник відповідача обґрунтовує наступним. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує переданий йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В матеріалах справи № 711/6103/22 в якості підтвердження видачі грошових коштів в розмірі 100 000грн міститься платіжне доручення № 17265 від 12.02.2020р., згідно з яким отримувачем коштів є «пополнение карт Приват-24 юр,лиц», код отримувача «14360570», рахунок отримувача: [NUMBER] , призначення платежу: «# [NUMBER] ІПН [NUMBER] , перерахування коштів згідно до кредитного договору №067229-ЧС1-007 від 12.02.2020р. Без ПДВ». Однак, вказане платіжне доручення не містить таких обов`язкових реквізитів, як прізвище, ім`я та по батькові отримувача коштів, а також в матеріалах справи відсутні докази належності рахунку ««[NUMBER]» та/або [NUMBER]» безпосередньо [PERSON] , а тому не можна стовідсотково стверджувати про отримання відповідачем коштів за Договором про надання кредиту № 067229-ЧС1-007. Також, представник відповідача зазначає, що, навіть, якщо суд і прийде до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] 97574,96 грн., то відповідач, виходячи із принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, просить суд зменшити розмір нарахованих відсотків до 15 000 грн. замість 122 623,20 грн., оскільки в даній справі заявлений розмір процентів перевищує розмір кредитної заборгованості по тілу кредиту майже в півтора рази, а докази наявності негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання відсутні, а також немає і доказів наявності у позивача збитків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання. 18.01.2023р. до суду надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що позивачем належним чином виконано умови договору кредиту та надано відповідачу кредитні кошти в сумі 100 000 грн. Визначена у договорі процентна ставка за користування кредитом була погоджена сторонами, а тому не підлягає зменшенню. Також 18.01.2023р. представник позивача - Шкромида Ю.В. - подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором №067229- ЧС1-007 від 12.02.2020 в розмірі - 220 198,16 грн., а саме: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 97 574,96 грн., заборгованість за нарахованими і несплаченими процентами за користування кредитом - 122 623,20 грн., а також судовий збір в сумі 3 328,65 грн. За клопотанням представника позивача 31.01.2023р. судом постановлено ухвалу про витребування доказів шляхом витребування у АТ КБ «ПриватБанк» наступної інформації: підтвердження чи спростування, що держателем карти № [NUMBER] , виданої АТ КБ «ПриватБанк», є [PERSON] ; прізвище, ім`я та по-батькові отримувача грошових коштів, перерахованих на карту № [NUMBER] , видану АТ КБ «ПриватБанк», на яку були 12.02.2020р. перераховані грошові кошти в сумі - 100 000 грн..; виписку про рух коштів по карті № [NUMBER] , видану АТ КБ «ПриватБанк», за період з 12.02.2020р. по 20.02.2020р. 23.02.2023р. на виконання ухвали суду від 31.01.2023р. про витребування доказів від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшли відповідні відомості. В судовому засіданні представник позивача - Шкромида Ю.В. - підтримав уточнені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні з підстав, визначених в позовній заяві. Додатково пояснив, що здійснивши платіж в розмірі 12 000 грн. на погашення кредитної заборгованості відповідач підтвердив дійсність своїх кредитних зобов`язань перед позивачем. Зауважив, що проценти нараховані у відповідності до умов кредитного договору, а тому підлягають стягненню в повному обсязі, підстав для зменшення таких процентів немає. Представник відповідача - [PERSON]. - в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Додатково пояснила, що відповідач визнає наявність заборгованості за тілом кредиту, але не погоджується із розміром боргу по нарахованих позивачем процентах за користування кредитними коштами. Зауважила, що розмір процентів за користування кредитними коштами є надмірно завищеним і перевищує тіло кредиту, оскільки процентна ставка є несправедливою, що має наслідком безпідставне збагачення кредитора. Просила зменшити суму процентів до розумного розміру - 15 000 грн. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступного висновку. Судом установлено, що 12.02.2020р. між сторонами укладено Договір про надання кредиту №067229- ЧС1-007 (далі - Кредитний договір) за яким позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 100 000 грн. /а.с. 8/. Відповідно до п. 1 Кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 100 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити плату за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит, наданий Кредитодавцем Позичальнику, забезпечується всім належним Позичальнику майном, коштами та активами, що належать йому на праві власності, не зважаючи на терміни, коли і як вони були придбані, і на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України. Пунктом 2 Кредитного договору передбачено, що кредит надається строком на 16 тижнів, де першим днем є дата списання коштів з рахунку Кредитодавця. Відповідно до п. 3 Кредитного договору строк його дії - з дати підписання та до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, але не пізніше, ніж до 03.06.2020р. Згідно з п. 4 договору, проценти за користування Кредитом за цим Договором є фіксованими та становить 1,19686800 процентів за кожен день користування Кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому Договорі, плата за користування Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 436,85682000 процентів. Пунктом 5 договору передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредит та сплатити Плату за користування Кредитом із урахуванням наступних умов: - Позичальник здійснює погашення заборгованості по Кредиту шляхом сплати обов`язкових щотижневих платежів щотижня кожної середи, які вік зобов`язаний здійснювати регулярно не пізніше дат, установлених графіком платежів, що наведений у п. 6 цього Договору (п. 5.1); - мінімальна сума обов`язкового щотижневого платежу для Позичальника визначається графіком платежів, що наведений у п. 6 цього Договору, але у будь-якому разі не може бути менше 11 700 грн. (п. 5.2). Відповідно до п. 6 договору, Позичальник зобов`язаний повернути Кредит та сплатити Плату за користування Кредитом із урахуванням графіку обов`язкових платежів. 12.02.2020р. ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало на картковий рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 100 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №17265 від 12.02.2020р. /а.с. 10/ та випискою про рух коштів по картковому рахунку № [NUMBER] у АТ КБ «ПриватБанк», що належить відповідачу /а.с. 90/. 19.02.2020р. з карткового рахунку відповідача було здійснено платіж в розмірі 12 000 грн. на погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором, що підтверджується меморіальним ордером №@2PL520000 від 19.02.2020р. /а.с. 11/ та випискою про рух коштів по картковому рахунку № [NUMBER] /а.с. 90/. В подальшому відповідач не здійснював платежів на погашення кредитної заборгованості, внаслідок чого станом на 03.06.2020р. за ним утворилась заборгованість по кредитним зобов`язанням за Кредитним договором в наступному розмірі: заборгованість за тілом кредиту - 97 574,96 грн.; заборгованість по процентам - 122 623,20 грн. /а.с. 12, 54/. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконав своїх кредитних зобов`язань, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, між сторонами існує спір щодо виконання грошового зобов`язання, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК), Закону України «Про споживче кредитування» та положеннями укладеного між сторонами Кредитного договору. Надаючи оцінку доводам учасників справи в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у Кредитному договорі і він користувався кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущене порушення його зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Наданий позивачем суду розрахунок розміру заборгованості відповідача /а.с. 12-13/ відповідає умовам укладеного між сторонами Кредитного договору. Суд відхиляє доводи відповідача щодо того, що розмір нарахованих відсотків має бути зменшений до 15 000 грн. В цьому контексті слід звернути увагу, що цивільні правовідносини регулюються на засадах вільного волевиявлення та свободи договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК). Відповідно до ст. 6 ЦК сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Аналіз змісту укладеного сторонами Кредитного договору свідчить, що при його укладанні сторони погодили фіксовану процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 1,19686800 процентів за кожен день користування кредитом (п. 4 Кредитного договору). В договорі вказано, що реальна процентна ставка складає 436,85682000 процентів. Також договір містить графік обов`язкових платежів (п. 6) та відомості про орієнтовану загальну вартість наданого кредиту (п. 1). Також Кредитний договір містить всі умови, передбачені ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, що діяла на момент підписання Кредитного договору). Пунктом 9 Кредитного договору передбачено, що укладаючи цей договір позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє всі умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись цього договору. За таких обставин доводи сторони відповідача про необґрунтованість і несправедливість розміру процентної ставки та необхідність зменшення суми процентів за кредитним договором є безпідставними. Отже, враховуючи ту обставину, що в порушення умов Кредитного договору відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернув, чим порушив права кредитора, то позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими. Тому, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися представник позивача та представник відповідач, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, та достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, а також, враховуючи, що відповідач грошові кошти від позивача отримав та користувався ними, однак, свої зобов`язання за кредитним договором № 067229-ЧС1-007 від 12.02.2020р. належним чином та у визначені сторонами строки не виконав, порушивши умови договору, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем в розмірі 220 198,16 грн., з яких: 97 574,96 грн. - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом; 122 623,20 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом, - суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 3328,65 грн., що складає 1,5% від первинних позовних вимог (221 910,13 грн.). Під час розгляду справи позивачем були зменшені позовні вимоги до суми 220 198,16 грн., а отже за зменшеними позовними вимогами судовий збір складає 3302,97 грн. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України враховуючи, що саме зменшені позовні вимоги були судом задоволені в повному обсязі, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 3 302, 97 грн. (пропорційно до задоволених позовних вимог).

Outcome: approved