Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Головенко Є.В. звернувся до Немирівського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що з відповідачем по даній справі [PERSON] позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 03 квітня 2014 року було розірвано. Від спільного подружнього життя у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що [PERSON] спільно проживав з своїм сином та з нею тільки перший рік після народження [PERSON] , після чого жодної участі протягом періоду часу з 2013 по теперішній час у вихованні сина не приймав, не навідував його та не займався забезпеченням здобуття ним повної загальної середньої освіти, хоча вона ніяких перешкод у спілкуванні та участі у житті дитини батьку не чинила, а також для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання в примусовому порядку до суду не зверталася, добровільно останній матеріальну допомогу для забезпечення сина також не надавав. [PERSON] стверджує, що її син навіть не пам`ятає свого батька [PERSON] , оскільки в своєму житті майже його не бачив. Позивачка зазначає, що час від часу зверталася до [PERSON] з проханням взяти участь у житті дитини, де необхідна участь обох батьків, проте такі прохання він повністю ігнорував, чим завдавав дитині, за умов відсутності будь-якої участі в її житті, ще більших проблем та незручностей. У зв`язку з цим вона звернулася до Органу опіки та піклування Немирівської міської ради з заявою про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Немирівської міської ради від 16 серпня 2022 року за №193 затверджено висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивачка повідомила, що з 2016 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, з яким у 2021 році офіційно зареєструвала шлюб і який проявляє до її сина батьківську увагу та має бажання його усиновити. У зв`язку із наведеним, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] . У судове засідання позивач та його представник не з`явились, від адвоката Головенка Є.В. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, не заперечували проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв та клопотання від нього не надходило. Представник третьої особи - [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо задоволення позову. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин та приймаючи до уваги, що позивачка та її представник цього не заперечують, суд ухвалив по справі провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками малолітнього [PERSON] записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 03.04.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] » (а.с.8). У довідці №30 від 20.06.2022, виданої Голдашівським закладом загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Відділу освіти та спорту Бершадської міської ради Вінницької області, зазначено, що [PERSON] дійсно навчався в Голдашівському закладі загальної середньої освіти І-ІІ ступенів з 01.09.2018 року по 27.01.2022 р. (наказ від 27.01.2022 р.№01-у) (а.с.10). Також, з довідки №31 від 23.06.2022 цього ж закладу встановлено, що батько [PERSON] - [PERSON] навчальний заклад протягом періоду з 01.09.2018 р. по 12.08.2020 р. та з 02.11.2020 р. по 27.01.2022 не відвідував, успішністю дитини не цікавився, участі у громадському житті школи не приймав, шкільним життям дитини цікавилися тільки мати та бабуся (а.с.11). Згідно довідки №01-30/12 від 21.06.2022, виданої комунальним закладом «Чуківський ліцей ім.Івана Бенери» Немирівської міської ради, [PERSON] , [INFO] , навчається у 4 класі комунального закладу «Чуківський ліцей ім.Івана Бенери» Немирівської міської ради (а.с.12). З довідки №01-30/13 від 21.06.2022 цього ж закладу встановлено, що [PERSON] регулярно відвідує занняття в закладі освіти. Дитина завжди доглянути, охайна. Мати [PERSON] спілкується зпедагогами, які навчають дитину, цікавиться шкільним життям сина. Батько [PERSON] контакту з закладом освіти, де навчається дитина, не підтримує, з учителями не спілкується. Дитину до закладу освіти приводить та забирає мати (а.с.13). Відповідно до висновку органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Немирівської міської ради №193 від 16.08.2022, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Немирівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.14-15). Також, з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] 29.04.2021 уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м.Київ). Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно п. п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує належним чином батьківських обов`язків відносно свого сина - [PERSON] , оскільки не цікавиться життям дитини, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не займається його вихованням та матеріальним забезпеченням. За наведених обставин суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідатиме інтересам малолітньої дитини, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved