Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до Миколаївської міської ради, у якому просив визнати за ним право власності у порядку спадкування після смерті вітчима [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на: квартиру [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення садівництва № 271 площею 400 кв.м. за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача. За такого, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, які не з`явилися. Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. \~ \~ \~ \~ Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . У квітні 1992 року мати позивача [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , після шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». 30 грудня 1994 року позивач у справі змінив своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища, копія якого наявна в матеріалах справи. [PERSON] (вітчим позивача) [INFO] помер. Після його смерті за заявою [PERSON] заведено спадкову справу № 422/2012. Постановою державного нотаріуса Першої миколаївської державної нотаріальної контори Каленик Ю.М. від 04 жовтня 2012 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою для такої відмови є: відсутність документів, які підтверджують родинні зв`язки; наявність майна, неохопленого заповітом, зокрема, земельної ділянки 0,04 га для ведення колективного садівництва, яка розташована в с. Коларівка Жовтневого району Миколаївської області. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає таке. Згідно з нормою\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1272 ЦК України\~якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Стаття 1233 ЦК України\~визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (1264 ЦК України). З матеріалів справи слідує, що позивач у цій справі та [PERSON] починаючи з 1995 року до час смерті останнього ( [INFO] ) проживали за адресою [ADDRESS] . Зазначене підтверджується відповідним штампом у паспорті позивача та довідкою ТОВ «Центральний 1». Відтак, матеріалами справи підтверджується, що позивач у справі більше п`яти років проживав разом із [PERSON] однією сімє`ю на час його смерті та відповідно є спадкоємцем четвертої черги після його смерті. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане Міською службою державного житлового фонду [PERSON] на праві власності за життя належала квартира [ADDRESS] . Зазначене підтверджується і інформацією, наявної в КП «ММБТІ» (лист від 08 березня 2023 року б/н). З матеріалів спадкової справи слідує, що 19 вересня 1995 року [PERSON] складено заповіт, відповідно до якого належну йому квартиру [ADDRESS] , а також належні йому речі домашнього обіходу та вжитку, що знаходяться у його квартиру за цією адресою, він заповів сину [PERSON] . Цей заповіт посвідчено державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Павловою Г.Е. та зареєстрованого в реєстрі за № 5-4347. Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру є чинним. З державного акту про право приватної власності на землю серії МК № 09285, виданого 27 серпня 1993 року, слідує, що [PERSON] за життя на праві власності належала земельна ділянка площею 0,04 га, розташована на території [ADDRESS] . Цей акт видано на підставі рішення виконавчого комітету Коларівської сільської ради № 56 від 26 серпня 1993 року, цільове призначення для ведення колективного садівництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів направо приватної власності на землю за № 347. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність його задоволення. Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України судовий збір сплачено під час подачі позову до суду.

Outcome: approved