Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

У серпні 2022 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просила встановити факти прийняття спадщини її померлим чоловіком [PERSON] після смерті його матері [PERSON] шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що її чоловік народився у сім`ї [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] належав будинок за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] . На дату смерті [PERSON] з ним буда зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] ., тому вважалась такою, що прийняла спадщину. [PERSON] померла [INFO] . Згідно заповіту остання все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все, те що буде належати останній заповіла своїм синам [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. Сімя [PERSON] , він сам, його дружина та діти померли в різний час. Його діти в установленому законом порядку спадщину не прийняли. [PERSON] (чоловік позивачки) помер [INFO] . У встановлений термін оформити спадщину після смерті матері не зміг, оскільки його право на спадкове майно ніким не оспорювалось та через непередбачувані сімейні обставини. Після смерті останнього, позивачка звернулась до нотаріуса для оформлення спадкових прав. Своєю заявою позивачка просила видати свідоцтво про спадщину, яка, зокрема, складається із будинку за адресою: [ADDRESS] . Проте, нотаріусом повідомлено останній про необхідність надання документів, які є доказом вступу [PERSON] (її чоловіка) в управління чи володіння спадковим майном після смерті його матері [PERSON] . Встановлення факту прийняття чоловіком позивачки спадкового майна після смерті його матері, необхідне позивачці для подальшого оформлення спадкових прав. 19.08.2022 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 02.09.2022 року представником позивачки подано заяву про усунення недоліків. 06.09.2022 року ухвалою судді прийнято позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження, та призначено у справі підготовче судове засідання. 06.10.2022 року ухвалою суду замінено неналежного відповідача Підгірцівський старостинський округ Козинської селищної ради на належного Козинську селищну раду. 09.11.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. 16.02.2022 року ухвалою суду клопотання представника позивачки задоволено, повернуто до стадії підготовчого судового засідання. 24.02.2022 року ухвалою суду прийнято заяву про зміну предмету позову, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засіданні не з`явився, причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не направив, правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України не скористався. Третя, особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, своїм правом на подачу пояснень щодо позову на підставі ст. 181 ЦПК України також не скористалась. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Суд, заслухавши представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.02.1974 року Підгірцівською сільською радою Обухівського району Київської області зареєстровано шлюб (актовий запис № 1) [PERSON] з [PERSON] , яка після одруження взяла прізвище [PERSON] . Зазначене підтверджується копіями паспортів [PERSON] та [PERSON] та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у селі Підгірці Обухівського району Київської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . На підставі рішення Обухівського райвиконкому від 12.03.1991 [PERSON] було видано свідоцтво серії [NUMBER] про право власності на будинок [ADDRESS] , загальною площею 36,7 кв.м. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до відповіді Підгірцівської сільської ради Обухівського району від 21.12.2021 вих. 140-01, на дату смерті [PERSON] [INFO] , з ним за адресом: [ADDRESS] , була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] , тому остання згідно ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Згідно заповіту від 12.01.1993 [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати останній заповіла синам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Як вбачається із матеріалів справи та підтверджується відповідними свідоцтвами, сімя [PERSON] померли в різний час: [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво [NUMBER] ), його дружина [PERSON] померла [INFO] (свідоцтва серії [NUMBER] , [NUMBER] ) та їх діти [PERSON] помер [INFO] (свідоцтва серії [NUMBER] , [NUMBER] ) та [PERSON] помер [INFO] (свідоцтва серії [NUMBER] , [NUMBER] ). Інших спадкоємців [PERSON] немає. Останні, у встановленому законом порядку спадщину не прийняли. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Як зазначає позивачка, у встановлений законом термін оформити спадщину за [PERSON] її чоловік не зміг по причині того, що його право на спадкове майно ніким не оспорювалося та виникли непередбачені сімейні обставини. Відповідно до витягу з Спадкового реєстру за заявою [PERSON] (яка є дружиною [PERSON] ), 26.06.2021 року зареєстровано спадкову справу № 67884963 у приватного! нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кочергіної С.М., спадкодавцем в якій є [PERSON] . Своєю заявою від 26.06.2021 [PERSON] просила видати свідоцтво про спадщину, яка зокрема складається з будинку [ADDRESS] . Однак, приватним нотаріусом Кочергіною С.М. було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та повідомлено наступне: Відповідно до відповіді Підгірцівської сільської роди Обухівського району Київської області від 21.12.2021 року, вих 140-01, на дату смерті [PERSON] з ним за адресою [ADDRESS] булла зареєстрована та проживала дружина [PERSON] , документально підтверджена інформація про фактичне проживання (без реєстрації) інших осіб станом на 09.09.1999 відсутня. Згідно відповіді Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області від 05.11.2021 року, вих 125 на дату смерті [PERSON] [INFO] інформація про фактичне проживання у будинку [ADDRESS] інших осіб відсутня. Згідно інформації Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, та спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або правління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів, тощо Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації; правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Тому [PERSON] необхідно надати документи, які є доказом вступу [PERSON] в управління чи володіння спадковим майном після померлої [INFO] - [PERSON] . Як зазначає позивачка, встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] , який помер [INFO] після померлої [INFO] матері - [PERSON] шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном необхідне [PERSON] з метою успадкування спадщини (зокрема будинку [ADDRESS] ) та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . Її порушене право полягає у відмові нотаріуса видати свідоцтво про право власності на 1/2 будинку [ADDRESS] . Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). З аналізу наведених норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Відповідно до роз`яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Так, позивачка просить встановити факт прийняття [PERSON] , який помер [INFO] , спадщини шляхом вступу в управління та володіння майном у виді спірного будинковолодіння після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку з чим позивачка претендує на дане майно в порядку спадкування після смерті чоловіка. В правовідносинах, зазначених в позовній заяві, доведенню підлягає як коло спадкоємців, що набули права на спадкове майно, яке є предметом позову, так і його належність спадкодавцю, на час відкриття спадщини, а в подальшому спадкоємцям. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року до вирішення спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням такої спадщини, застосовується законодавство, чинне на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні норми, у тому числі щодо обсягу спадкової маси та кола спадкоємців за законом ЦК УРСР 1963 року. Спадкування здійснюється за законом і за заповітом (частина перша статті 524 ЦК УРСР). Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Частиною першою статті 549 ЦК УРСР 1963 року визначено дії, що свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні під час допиту свідка [PERSON] було встановлено наявність ще двох спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] , його синів. Зокрема, свідок [PERSON] повідмив суду. що він звертався до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини частини спірного будинку в цій справі після смерті його дядька. З огляду на викладене, Козинська селищна рада Обухівського району Київської області є неналежним відповідачем за заявленими вимогами. Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року по справі № 304/1500/17-ц (провадження № 61-1470св20). Суд також враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 19.01.2022 в справі № 280/4/18, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування через неналежний склад відповідачів у справі, а саме незалучення спадкоємців до участі в справі. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19 (провадження № 61-6327св20) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Отже, за викладених обставин справи, в ході судового розгляду встановлено неналежний склад відповідачів за заявленими позовними вимогами про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі в зв`язку з неналежним складом відповідачів. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed