Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 29.03.2022 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 березня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття та на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 березня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день відповідач призваний на військову службу та має постійний дохід, а відтак його матеріальне становище значно покращилось, а тому вважає, що вона має право звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дітей шляхом зміни способу їх стягнення. Просить суд змінити спосіб стягнення і стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник - адвокат Малишева А.А. в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомили. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 29.03.2022 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 березня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття та на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 березня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13. Враховуючи вищевикладене та виходячи із засад справедливості та захисту прав дітей, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений вищевказаним судовим наказом, стягнути з відповідача аліменти в розмірі по частки усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, в позовній заяві позивачка - [PERSON] зазначила, що просить стягувати розмір аліментів починаючи з дня подання позовної заяви. Однак п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказує на те, що визначені в порядку ст. 192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, таким чином позивачу слід відмовити у стягненні збільшених аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів від дня пред`явлення позову до суду. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved