Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У січні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду зі вищевказаним позовом, в якому просить суд: збільшити розмір аліментів, які було стягнуто на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] ) на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з грошової суми у розмірі 2500,00 грн щомісячно, до 4500,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 19 листопада 1999 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 березня 2007 року шлюб між сторонами розірвано. 29 листопада 2017 року Оболонським районним судом м. Києва видано судовий наказ, яким з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) починаючи з 27 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року змінено розмір та спосіб стягуваних аліментів, та вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 2500,00 грн. Посилаючись на ту обставину, що розмір стягнутих аліментів не забезпечує належне утримання неповнолітньої дитини, за останні чотири роки економічна ситуація в країні змінилася та ускладнилася у зв`язку з стрімкою девальвацією національної валюти, крім того син став дорослішим та зросли його потреби, також позивач покликається на ту обставину, що коштів які сплачує відповідач не вистачає на харчування, більш того вказаний розмір аліментів не може в повному обсязі забезпечити всебічний та гармонійних розвиток дитини, просить суд задовольнити позовні вимоги. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2023 року визначено головуючим у справі суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 січня 2023 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 22 лютого 2023 року. 22 лютого 2023 року у судовому засіданні відповідач отримав копію позовної заяви з додатками, розгляд справи відкладено до 29 березня 2023 року. В судовому засіданні 29 березня 2023 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Наполягав на їх задоволенні. Вказував, що визначений рішенням суду розмір аліментів у сумі 2500,00 грн не забезпечує потреб дитини, оскільки змінилася економічна ситуація в країні, крім того дитина стала дорослішою, змінився обсяг її потреб. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 3600,00 грн. Просив долучити до матеріалів справи довідку щодо відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримуваних податків станом на 23 березня 2023 року. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 19 листопада 1999 року між сторонами укладено шлюб. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . 29 листопада 2017 року Оболонськом районним судом м. Києва видано судовий наказ, яким стягнуто з боржника [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.11.2017 року та до досягнення [PERSON] повноліття. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року у справі № 756/3285/19, змінено розмір та спосіб стягуваних аліментів, визначений судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року про стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 листопада 2017 року та до досягнення [PERSON] повноліття та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , в розмірі 2500,00 гривень, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 23 березня 2023 року [PERSON] працює в ТОВ «САВІН», його середньомісячна заробітна плата за період з січня 2021 року по грудень 2022 року становить 9274,38 грн. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 років до 18 років становить 2833,00 грн. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Статтею 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до статті 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню в рішенні Оболонського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року у справі № 756/3285/19, суд виходив з розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріального становища сторін на час розгляду справи, та прийшов до висновку що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме до 2500,00 грн. З моменту ухвалення вказаного рішення минуло три роки, економічна ситуація в країні змінилася та ускладнилася у зв`язку з стрімкою для України девальвацією національної валюти та приведенням вартості усіх послуг, товарів та ресурсів до економічно обгрунтованих, що сталося внаслідок війни, розв`язаної російською федерацією, крім того слід врахувати той факт, що дитина стала дорослішою, та відповідно змінився і обсяг її потреб. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримує щомісячний дохід у розмірі 9274,00 грн, при цьому не заперечує проти збільшення розміру аліментів до 3600,00 грн, натомість відомості про дохід позивача в матеріалах справи відсутні. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням встановлених обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем в частині збільшення аліментів до 3600,00 грн, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] до 3600,00 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини його мати [PERSON] , є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадку задоволення судом позову про зміну розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти у розмірі 3600,00 грн щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, слід стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, керується положенням ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial