Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «ІНТЕРГУМА» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою видачі трудової книжки. Свої вимоги мотивує тим, що 28 серпня 2020 року наказом № 9 його було звільнено з посади комірника ТОВ «ІНТЕРГУМА». Станом на день звернення до суду з позовом відповідач у порушення вимог ст. 47 КЗпП України не повернув йому трудову книжку. Таким чином, на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою видачі трудової книжки. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою видачі трудової книжки, починаючи з дати звільнення по день ухвалення рішення. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 03 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що вона просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 14-17). Зазначено, що 28 серпня 2020 року [PERSON] перебував на робочому місці, проте ознайомитись з наказом про його звільнення він відмовився, про що було складено відповідний акт від 28 серпня 2020 року. З цього акту вбачається, що позивачу було запропоновано отримати свою трудову книжку. [PERSON] відмовився поставити підпис про ознайомлення з наказом та отримати його копію та свою трудову книжку. Позивач оскаржував законність наказу № 9 від 28 серпня 2020 року про звільнення. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києві від 24 листопада 2021 року відмовлено [PERSON] у задоволенні позову у зв`язку із законністю наказу про його звільнення. З відповіді на відзив представника позивача вбачається, що він підтримує викладене у позовній заяві (а.с. 52-53). Зазначено, що позивачу ознайомитись з наказом не давали, не вручали його копію, трудову книжку не повертають. Відповідачем також не надіслано позивачу повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] працював у ТОВ «ІНТЕРГУМА» на посаді комірника, що підтверджується наказом від 23 липня 2019 року (а.с. 4). Наказом ТОВ «ІНТЕРГУМА» № 9 від 28 серпня 2020 року позивача звільнено з посади комірника з 28 серпня 2020 року за систематичне порушення обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку в порядку п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 38). З позову вбачається, що станом на день звернення до суду з позовом відповідач у порушення вимог ст. 47 КЗпП України не повернув [PERSON] трудову книжку. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою видачі трудової книжки. Сторона відповідача у відзиві на позов заперечує проти доводів позивача та зазначає про те, що 28 серпня 2020 року [PERSON] перебував на робочому місці, проте ознайомитись з наказом про його звільнення він відмовився, про що було складено акт від 28 серпня 2020 року (а.с. 39). З цього акту вбачається, що директор ТОВ «ІНТЕРГУМА» ознайомив [PERSON] з наказом № 9 від 28 серпня 2020 року про його звільнення. [PERSON] відмовився поставити підпис про ознайомлення з наказом та отримати свою трудову книжку. Крім того, позивач оскаржував законність наказу № 9 від 28 серпня 2020 року про звільнення до суду. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києві від 24 листопада 2021 року відмовлено [PERSON] у задоволенні позову до ТОВ «ІНТЕРГУМА» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с. 43-44). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 47 КЗпП України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу видати працівнику в день звільнення належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Мінпраці, Міністерством юстиції та Міністерством соціального захисту населення від 29 липня 1993 року № 58, записи в трудову книжку при звільненні вносяться власником або уповноваженим ним органом після видачі наказу; з кожним записом, який вноситься до трудової книжки на підставі наказу про звільнення, власник зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особовій картці, а відповідно до пункту 4 цієї Інструкції власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Згідно з п. 4.1 та п. 4.2 Інструкції при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Частиною 5 ст. 235 КЗпП України передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Таким чином, для застосування цієї норми права необхідна наявність таких умов: затримка у видачі трудової книжки; вина власника або уповноваженого ним органу; вимушений прогул, викликаний затримкою видачі трудової книжки. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі № 600/121/19. Стороною відповідача зазначено про те, що 28 серпня 2020 року [PERSON] перебував на робочому місці, проте ознайомитись з наказом про його звільнення та отримати трудову книжку він відмовився, про що було складено відповідний акт. При звільненні [PERSON] було виплачено заробітну плату та компенсацію за невикористані дні відпустки (а.с. 41). Вбачається, що позивач був обізнаний про дату та підставу свого звільнення, отримав пропозицію роботодавця забрати свою трудову книжку та копію наказу про звільнення, мав фактичну можливість їх отримати у серпні 2020 року, проте безпідставно відмовився від отримання цих документів. Встановлено, що відповідач вживав необхідні заходи та створив належні умови для отримання документів працівником, яка діючи на власний розсуд, свідомо відмовився від їх отримання без поважних причин. За таких обставин, відсутня вина власника в затримці видачі позивачу трудової книжки. Таким чином, у відповідача не виникає обов`язку виплатити [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в зв`язку з затримкою видачі трудової книжки. З огляду на наведене, в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed