Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Від імені та в інтересах [PERSON] до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, звернувся адвокат Сперкач Сергій Володимирович. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що між позивачем та відповідачем у справі 30.12.2014 року було зареєстровано шлюб. У подружжя є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник зазначає, що причиною розірвання шлюбу стало те, що в сім`ї періодично відбуваються сварки, у сторін різні погляди на життя та сімейні цінності, відповідач завдає позивачу моральних та фізичних страждань. Дані обставини призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Можливість збереження шлюбу відсутня. На підставі викладеного представник позивача просить розірвати шлюб укладений між сторонами 30.12.2014 року, актовий запис № 473. Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ч. 2 ст. 95 ЦПК України. Заявою від 21.02.2023 року представник позивача адвокат Сперкач С.В., усунув недоліки визначені ухвалою суду, надав суду оригінал свідоцтва про шлюб. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] та адвокат Сперкач Сергій Володимирович не з`явились, представник позивача звернувся із заявою про підтримку заявлених вимог, просив позов задовольнити, зазначив що позов про розірвання шлюбу є актуальним та позивач наполягає на розірванні шлюбу (а.с.36-37). Відповідач [PERSON] також до суду не з`явився, при цьому, 16.03.2023 року на електронну пошту суду надійшла заява за підписом відповідача, згідно якої останній зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, зазначив, що його намагання примиритися з позивачем позитивного результату не надали, а відтак позов про розірвання шлюбу визнає (а.с.39-42). Згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» - суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. З урахуванням надходження від сторін у справі заяв щодо можливості проведення судового засідання у їх відсутність, суд дійшов висновку щодо розгляду справи у відсутність сторін від яких є заяви про визнання та підтримку позовних вимог. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 30 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 473. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Свідоцтво про шлюб видане 30.12.2014 року, серія [NUMBER] (а.с.27). Згідно копій свідоцтв про народження дітей, судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням того, що позивач та відповідач подали суду заяви про підтримку та визнання позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дітей під час розгляду справи заявлено не було. Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved