Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

В січні 2022 року ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позову позивач вказав, що 09.03.2020 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Hyundai», реєстраційний № [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний № [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № ЕР/109635362. Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі №686/7426/20 від 23.03.2018 року було визнано винною у даному ДТП відповідача, внаслідок порушення передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпілі особи та надали всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт № 200000292088 від 16.03.2020 року. На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 10 598 грн. 42 коп. Відповідно до ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 10598,42 грн. та 2270 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 березня 2020 року, о 17 год. 56 хв., [PERSON] , керувала по вул. Бандери 10 в м. Хмельницькому, автомобілем «Volkswagen Caddy», державний номерний знак [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовилася в присутності двох свідків. Крім цього, у вище вказаному місці та часі допустила неуважність, не вибрала безпечної швидкості руху та не дотрималася безпечної дистанції, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем «Hyundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] , який зупинився попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями [PERSON] порушила п.п. 2.5, 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.03.2020 року №686/7426/20 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік. Відповідальність власника автомобіля «Volkswagen», реєстраційний № [NUMBER] застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно полісу №109635362. Згідно ремонтної калькуляції вартість ремонту автомобіля «Hyundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER] , складає 10598,42 грн.. Відповідно до заяви [PERSON] від 13.03.2020р., останній підтвердив, що між ним та страховиком досягнуто згоду про розмір страхового відшкодування, який складає: 10598,42 грн. Згідно страхового акту № 200000292088 від 16.03.2020 року прийнято рішення про виплату потерпілому [PERSON] 10598,42 грн. страхового відшкодування. Згідно платіжного доручення №ЗР029469 від 19.03.2020 р. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перерахувала 10598,42 грн. страхового відшкодування потерпілому [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються: постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.03.2020 року №686/7426/20; ремонтною калькуляцією; полісом №ЕР/109635362; поясненнями потерпілого та страхувальника від 10.03.2020 року; заявою щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 13.03.2022 року; актами огляду транспортного засобу від 10.03.2020 року та 12.03.2020 року; страховим актом № 200000292088 від 16.03.2020 року; платіжним дорученням №ЗР029469 від 19.03.2020 року; Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну. В силу підпункту 38.1.1, ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, оскільки ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 10598,42 грн., до позивача перейшло право вимоги у межах виплаченого страхового відшкодування та понесених збитків до [PERSON] , як особи, відповідальної за збитки, заподіянні внаслідок ДТП, яка відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2270грн.

Outcome: approved