Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог Представник заявника [PERSON] - адвокат Медведєва Ліна Василівна звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати спадковий договір від 16.12.2011 року, укладений між Позивачем [PERSON] та Відповідачем Крохмаль Сергієм Віталійовичем, посвідченого державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори за реєстровим №3-3109 та скасувати обтяження у вигляді заборони на відчуження 1/3 квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладене державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори, зареєстроване у реєстрі за реєстровим №3-3110. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16.12.2011 року між Позивачем (Відчужувач за договором) та Відповідачем (Набувач за договором) був укладений спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори. Предметом спадкового договору стала 1/3 (одна третя) частка квартири [ADDRESS] (до перейменування - Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, загальною площею 51,9 кв. м., житловою площею 28,1 кв.м., яка належить Позивачу на праві приватної власності. На підставі укладеного спадкового договору 16.12.2011 року державним нотаріусом згаданої вище нотаріальної контори було зареєстроване обтяження на заборону відчуження 1/3 частки даної квартири за [ADDRESS] , підтверджене витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі за №11975841. Співвласником вказаної вище квартири є [PERSON] , що підтверджується згаданими вище свідоцтвом про право власності від 06.09.2006 року та витягом про реєстрацію права власності від 20.10.2006 року, а також свідоцтвом про право на спадщину після смерті [PERSON] за законом за №1-1098 від 31.05.2017 року, виданого державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори та витягом до нього за інд. №88475535 від 31.05.2017 року. Відповідач по справі є сином Позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , виданого Палацом щастя м. Дніпродзержинська 05.10.1977 року, актовий запис №2894. Певний час після підписання договору Відповідач виконував свої обов`язки за договором, проте у зв`язку з окупацією 20.02.2014 року АР Крим Російською Федерацією, де в м. Севастополь зареєстрований і постійно мешкає дотепер Відповідач, останній фізично позбавлений можливості дотримуватися умов, встановлених спадковим договором. Як повідомив Відповідач за договором [PERSON] . Позивачці він не має наміру повертатися на територію України. Жодних угод з приводу передоручення своїх зобов`язань за договором Відповідачем укладено не було, тим паче умовами укладеного спадкового договору подібного роду передоручення обов`язків третім особам не передбачено. Протягом тривалого часу і до сьогоднішнього дня Позивач змушена забезпечувати себе всім необхідним самостійно, ніхто за нею не доглядає і будь-якої допомоги не надає. Всі справи по господарству вона виконує власноруч, медикаменти купує за власні кошти, обов`язки по утриманню квартири також здійснює самостійно. За таких умов неможливість Відповідача дотримуватись положень спадкового договору можна вважати істотним порушенням договору - таким порушенням стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 березня 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.26) Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Медведєва Л.В. у судове засідання не з`явилися, письмово просили суд провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, засобами електронної пошти на електронну скриньку суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він визнав позовні вимоги. Представник з третьої особи - Другої кам`янської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Просять розглянути справу без їх участі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.12.2011 року між Позивачем (Відчужувач за договором) та Відповідачем (Набувач за договором) був укладений спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори (до перейменування - Третя дніпродзержинська державна нотаріальна контора) за №3-3109, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №52187753 (а.с.5, 6) Предметом спадкового договору стала 1/3 (одна третя) частка квартири [ADDRESS] (до перейменування - Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, загальною площею 51,9 кв. м., житловою площею 28,1 кв.м., яка належить Позивачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] , виданого 06.09.2006 року Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська; технічним паспортом №6528 від 02.11.2011 року, що виданий обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське БТІ» (додаток до свідоцтва); та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №16452991 від 20.10.2006 року (а.с.8, 9) На підставі укладеного спадкового договору 16.12.2011 року державним нотаріусом згаданої вище нотаріальної контори було зареєстроване обтяження на заборону відчуження 1/3 частки даної квартири за [ADDRESS] , підтверджене витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі за №11975841 (а.с.7). Співвласником вказаної вище квартири є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 06.09.2006 року (а.с.8) та витягом про реєстрацію права власності від 20.10.2006 року (а.с.9), а також свідоцтвом про право на спадщину після смерті [PERSON] за законом за №1-1098 від 31.05.2017 року, виданого державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори (а.с.11) та витягом до нього за інд. №88475535 від 31.05.2017 року (а.с.12). Відповідач по справі є сином Позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , виданого Палацом щастя м. Дніпродзержинська 05.10.1977 року, актовий запис №2894. (а.с.18) Згідно зі ст.1302 Цивільного кодексу України за спадковим договором одна сторона (Набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (Відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з п.5.1 спадкового договору, Набувач зобов`язаний надавати Відчужувачу довічне матеріальне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування, догляду, прибирання помешкання, прання особистих речей, надання необхідної допомоги та забезпечувати Відчужувача відповідними лікувальними засобами та медикаментами, незалежно від їх вартості. Судом встановлено, що після підписання договору Відповідач мешкав у м. Севастополь (АР Крим), частково виконував свої обов`язки за договором, проте у зв`язку з окупацією 20.02.2014 року АР Крим російською федерацією, де в м. Севастополь зареєстрований і постійно мешкає дотепервідповідач [PERSON] , останній фізично позбавлений можливості дотримуватися умов, встановлених спадковим договором. Жодних угод з приводу передоручення своїх зобов`язань за договором Відповідачем укладено не було, тим паче умовами укладеного спадкового договору подібного роду передоручення обов`язків третім особам не передбачено. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 23.01.2019 року у справі № 355/385/17 зазначив, що в ст.629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Судом також встановлено, що протягом тривалого часу Позивач [PERSON] змушена забезпечувати себе всім необхідним самостійно, Віповідач [PERSON] за нею не доглядає і будь-якої допомоги не надає. Всі справи по господарству вона виконує власноруч, медикаменти купує за власні кошти, обов`язки по утриманню квартири також здійснює самостійно. За таких умов неможливість Відповідача дотримуватись положень спадкового договору можна вважати істотним порушенням договору - таким порушенням стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абз.2 ч.2 ст.651 ЦК України). Згідно з п.6.1 договору, у зв`язку з посвідченням цього договору державним нотаріусом була накладена заборона на відчуження 1/3 частки квартири Позивача. З даного положення випливає те, що продовження дії спадкового договору в умовах невиконання Відповідачем своїх обов`язків тягне за собою також порушення змісту права власності Позивача, адже за ч.1 ст.317 ЦК України, власникові (якою є Позивач) належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Водночас, ст.41 Конституції України закріплює непорушність права приватної власності. Частина 1 ст.1308 ЦК України говорить про те, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу Відчужувача у разі невиконання Набувачем його розпоряджень. Даний припис зазначений також у п.6.5 спадкового договору - у разі невиконання Набувачем розпоряджень Відчужувача, цей договір може бути розірвано судом на вимогу Відчужувача, а також на вимогу Набувача у разі неможливості виконання ним обов`язків за цим договором. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Частиною першою 15 ЦК Українивизначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК Українитаст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про зняття обтяження з належного Позивачці нерухомого майна. Вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України, однак враховує те, що позивач в позовній заяві ставить питання щодо покладення на неї понесених судових витрат. У зв`язку з чим суд вважає за можливе залишити їх за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved