Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

[PERSON] , 06.02.2023 звернувся до суду із позовом до [PERSON] , треті особи: Друге відділення [INFO] , Служба у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, як орган опіки та піклування, в якому просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт самостійного виховання [PERSON] малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що позивач [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 23 липня 2002 року. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19.06.2019 шлюб з [PERSON] був розірваний. Під час зареєстрованого шлюбу народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . За шість місяців до розірвання шлюбу сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки і по теперішній час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не ведуть. З 10.05.2019 і на даний час дочка [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON] та перебуває на його утриманні. 06.07.2020 відповідачка склала заяву, якою надала свою згоду на реєстрацію дочки за адресою проживання позивача, після чого, 07.07.2020 дитина була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З 2019 року дочка навчається в у навчальному закладі в м. Змієві. В січні 2023 року позивачу була вручена повістка про необхідність з`явитися 08.02.2023 до другого відділення [INFO] . Позивач повідомив, що самостійно виховує дитину, а тому має право, відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації і що в разі його мобілізації, дитину буде ні з ким залишити, оскільки мати (відповідачка) є мобілізованою та проходить військову службу за контрактом. Встановлення даного факту судовим рішенням необхідно позивачу з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі частини 1 статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Ухвалою суду від 07.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 27.02.2023 по справі проведено підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні фактично не заперечувала, що донька дійсно мешкала та виховувалась [PERSON] . Проте зазначила, що на даний час вона проходить процедуру звільнення зі служби, надавши відповідні документи, та має намір встановити місце проживання дитини разом з собою. Від третіх осіб до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Письмових пояснень третіми особи до суду не подано. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлено, позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 10.10.2012 (а. с. 9). 19.06.2019, рішенням Зміївського районного суду Харківської області шлюб між сторонами було розірвано, судове рішення набрало законної сили (а. с. 5 - 8). Дитина [PERSON] [INFO] зареєстрована та проживає разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується копією витягу з реєстру Зміївської територіальної громади (а. с. 10). З копії довідки директора КЗ «Зміївський ліцей № 2 імені льотчика-космонавта Ігоря Петровича Волка» № 01-14-7 від 25.01.2023 вбачається, що [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі. Протягом цього часу мати дівчинки, [PERSON] , не приходила до школи, не проявляла турботи про доньку. Батько, [PERSON] приймає участь в навчально-виховному процесі та позашкільних заходах дитини, відвідує батьківські збори, виявляє підтримку та турботу (а. с. 15). Позивач [PERSON] є військовозобов`язаним, знаходиться на військовому обліку у [INFO] . Згідно довідки в/ч [NUMBER] від 13.02.2023, [PERSON] перебуває на військовій службі в в/ч [NUMBER] з 05.10.2019 року по теперішній час. Згідно відомостей, які містяться в обхідному листі [PERSON] від 17.03.2023 нею ініційоване питання про звільнення зі служби за сімейними обставинами. Враховуючи положення абзацу 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлення факту самостійного виховання позивачем дитини віком до 18 років має для нього юридичне значення. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості покладаються на Збройні Сили України. (ст. 17 Конституції України). Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. (ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»). Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні із 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. У відповідності до абзацу 5 частини 1 статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані незалежно від проходження чи не проходження військово-лікарської комісії: особи, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років. Таким чином, законодавець визначив у абзаці 5 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», гарантований захист дітей віком до 18 років. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. ( ч. 2 ст. 3 СК України). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Враховуючи вищевикладені обставини та досліджені судом докази, суд вважає встановленим факт самостійного виховання [PERSON] , [INFO] , дитини віком до 18 років, а саме дочки, [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд зазначає, що подальші вирішення питання про визначення місця проживання дитини [PERSON] виходить за межі предмету та підстав цього позову. Таким чином, позов знайшов своє підтвердження належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами, отже є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved