Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

01 грудня 2022 року ПАТ «Страхова компанія «УСГ» подала до суду позов до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 63 125 грн. 74 коп. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета позову позивач покликається на те, що 29 січня 2021 року між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-202658140, за умовами якого застраховано цивільно - правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу «OPEL VIVARO», д.н.з [NUMBER] . 04 квітня 2021 року, о 10 годині 30 хвилин, на а\\д М-06 Київ-Чоп в с. Коростів по вул. І. Франка, 50, Стрийського району Львівської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів «OPEL VIVARO», д.н.з [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля «MERCEDES - BENZ ACTROS 1848», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановами Сколівського районного суду Львівської області від 06 травня 2021 року у справі № 453/503/21 та 01 червня 2021 року у справі №453/505/21 відповідача було визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП. Згідно умов вказаного договору позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу. Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, виплатив страхове відшкодування в розмірі 63 125 гривні 74 копійки, що підтверджується платіжним дорученням №16937 від 24 червня 2021 року. За таких обставин відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 63 125 гривень 74 копійки. 03 серпня 2021 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №44881 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення. Враховуючи небажання відповідача в досудовому порядку вирішити питання щодо повернення зазначеної вище суми, змушені звертатися до суду. Представник позивача Ткаченко А.А. до початку судового засідання надіслала на електрону адресу суду заяву (вх. №ЕП- 425) про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи про, що свідчить рекомендоване повідомлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою про одержання. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 10 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Судом встановлено, що 29 січня 2021 року між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-202658140, за умовами якого застраховано цивільно - правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу «OPEL VIVARO», д.н.з [NUMBER] . Ліміт відповідальності за даним полісом страхування 130 000 гривень. Строк дії договору з 03 лютого 2021 року до 02 лютого 2022 року. 04 квітня 2021 року, о 10 годині 30 хвилин, на а\\д М-06 Київ-Чоп в с. Коростів по вул. І. Франка, 50, Стрийського району Львівської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів «OPEL VIVARO», д.н.з [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля «MERCEDES - BENZ ACTROS 1848», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Сколівського районного суду Львівської області від 06 травня 2021 року та постанови Сколівського районного суду Львівської області від 01 червня 2021 року [PERSON] , 04 квітня 2021 року, о 10 годині 30 хвилин, на а\\д М-06 Київ-Чоп в с. Коростів по вул. І. Франка, 50, Стрийського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «OPEL VIVARO», д.н.з [NUMBER] , в стані алкогольного сп`янння, при зміні напрямку руху, не впевнившись в безпечності, завчасно не увімкнув лівий покажчик повороту, внаслідок чого зіткнувся із транспортним засобом «MERCEDES - BENZ ACTROS 1848», д.н.з [NUMBER] . Під час ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження. Огляд на стан сп`яніння у присутності двох свідків проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу «Drager alkotest 6810», прилад ARBH-0559, тест №1727, результат 1,19 ‰. Постанова суду від 01 червня 2021 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та від 06 травня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП набрали законної сили. Відповідно до ч.ч.4 та 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Транспортний засіб «OPEL VIVARO», д.н.з [NUMBER] , застрахований у ПАТ «СК «УСГ», що підтверджується полісом №ЕР -202658140. Відповідно до Звіту №SOS-210405-219713 про оцінку вартості (розміру) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу ринкова вартість автомобіля «MERCEDES - BENZ ACTROS 1848», на момент пошкодження, становила 1118714,97 гривень, а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля складала 116 192,39 гривень, вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням зносу, 63 125,74 грн. До звіту додано ремонтну калькуляцію, аркуш перевірки даних та наведена формула, за якою визначена вартість відновлюваного ремонту. У протоколі огляду транспортного засобу від 07 квітня 2021 року, складеного оцінювачем, міститься опис пошкоджень автомобіля та визначено тип ремонтної операції щодо кожної деталі. Згідно страхового акту № ЗСЦВ-3815 від 23 червня 2021 року та розрахунку до нього ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», на підставі Звіту, визначила розмір страхового відшкодування за пошкоджений в ДТП автомобіль «MERCEDES - BENZ ACTROS 1848» в сумі 63 125,74 гривень. ПАТ «СК «УСГ» виплатила ПРАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС» страхове відшкодування матеріальних збитків в розмірі 63 125, 74 гривні, що підтверджується платіжним дорученням №16937 від 24 червня 2021 року . За правилом ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч.1 та 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно роз`яснень, викладених в п. п. 4, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). За правилом ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993 ЦК України та Закону України від 9 лютого 2012 року № 4391-VI «Про страхування» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, з другого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (пункт 34). У випадках, коли деліктні правовідносини поєднуються з правовідносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість самого завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування (пункт 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст. 993 ЦК. Таким чином, враховуючи наведені положення законодавства та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову та відшкодування збитків з відповідача в розмірі 63 125,74 гривень. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2481 грн.

Outcome: approved