Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

Позивач в лютому 2023 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Позовна заява мотивована тим, що сторони 01.09.2020 року уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . В березні 2022 року сторони припинили спільно проживати однією сім`єю. Аткож з березня 2022 року відповідач самоусунуся від фінансового забезпечення спільного сина та не надає жодної допомоги на його уримання. Позивач зазначає, що вона не має власного заробітку, оскільки перебуває в декретній відпустці. Джерел доходу позивача, крім соціальних виплат немає по догляду за дитиною немає. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернулася до суду та просила стягнути з відповідача кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), починаючи з дня подання даної заяви до суду та до досягнення [PERSON] , [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 01.09.2020 між сторонами було зареєстровано шлюб, відповідний актовий запис № 1434, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 17.03.2017 року. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , відповідний актовий запис № 276, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 29.01.2021 року. Відповідно до довідки ОСББ «Гладкова - 5» № 18 від 26.10.2022 року дитина [PERSON] проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Дане також підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради № 51771 від 23.10.2020 року, № 11669 від 16.02.2021 року. Згідно довідки Оптима Фарм від 25.10.2022 року № 194-к позивач [PERSON] дійсно працює в СП «Оптіма - Фарм, ЛТД» з 28.03.2019 року, наказ № 118-к від 27.03.2019 року на посаді комірника сектору збирання аптечного складу № 4 Вінницького структурного підрозділу у м. Вінниця по теперішній час. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 16.03.2021 по 09.01.2024 року, наказ № 64-к від 01.03.2021 року. Відповідач [PERSON] працює у приватного підприємця [PERSON] за основним місцем роботи з 09:00 год. до 17:00 год. механіком - налагоджувальником з 01.12.2021 року по сьогоднішній день, що підтверджується довідкою ФОП [PERSON] вих. № 1 від 06.09.2022 року. Нормами статті 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). У відповідності до статті 80 СК України у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дітей та дружини, доказів щодо цих обставин відповідачем не надано та матеріали справи не містять, а тому слід дійти висновку, що відповідне право позивача є порушене та підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дружини. При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, визначені ст. 182 СК України. Визначаючись щодо розміру стягнення аліментів на дружину, суд враховує те, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано), а тому, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дружини, викладені обставини, що мають значення в їх сукупності, враховуючи ту обставину, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має, а також визнання відповідачем позову, суд вважає справедливим стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, і до досягнення сином трьох років. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 79, 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 27.02.2023 року. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. за вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини, від сплати яких при зверненні до суду була звільнена позивач. На підставі викладеного,

Outcome: approved