Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

01.11.2019 [PERSON] звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В., третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «ФК «Амбрелла», про визнання дій протиправними та скасування рішення, в якому просила: - визнати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В. протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48637690 від 12.09.2019; - скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності №33184020 від 10.09.2019 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла»; - відновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис щодо іпотекодавця - власника [PERSON] щодо квартири за адресою [ADDRESS] ; - заборонити відчуження майна та вчинення реєстраційних дій Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла». Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2019 справу було передано у провадження судді [PERSON]. Ухвалою судді від 24.02.2020 позовну заяву було залишено без руху на підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. На виконання вказаної ухвали позивачем подано до суду позовну заяву у новій редакції, відповідно до якої позивачем заявлено вимоги про: - визнання дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В. протиправними та скасування рішення про реєстрацію права власності за ТОВ «Амбрелла» на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] , реєстраційний запис про право власності, індексний номер 48637690 від 12.09.2019. Згідно з ухвалою суду від 22.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До початку судового розгляду справи по суті, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2021 справу передано у провадження судді Подільського районного суду міста Києва Ковбасюк О.О., оскільки суддю [PERSON]. згідно з рішенням Вищої ради правосуддя № 798/0/15-21 від 08.04.2021 звільнено з посади судді Подільського районного суду міста Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку. Ухвалою судді від 26.04.2021 справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В ході судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в уточненій позовній заяві, просив скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В. №48637690 від 12.09.2019 про реєстрацію права власності на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] , за ТОВ «Амбрелла». Ухвалою суду від 22.11.2021 провадження у справі було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору. Постановою Київського апеляційного суду від 30.06.2022 вказану ухвалу суду скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в редакції уточненої позовної заяви. Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. З огляду на наведене, із урахуванням думки представника позивача, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності відповідача та третьої особи. В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч. 1 т. 257 ЦПК України та згідно з ухвалою суду у задоволенні такого клопотання було відмовлено з огляду на те, що воно подане представником після початку розгляду справи по суті. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Згідно з ч. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. У свою чергу суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Судом встановлено, що 22.12.2006 між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 є ПАТ «Дельтабанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №49.28/14/06-Z, відповідно до якого позивачці надано кредитні кошти в іноземній валюті на споживчі цілі в сумі 38 200 Євро, під 14% річних за користування кредитними коштами, із кінцевим терміном повернення до 21.12.2011. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між позивачкою та ВАТ «Кредитпромбанк» було укладено договір іпотеки №49.8/14/1429/06 від 22.12.2006, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Первушиною Н.Ю. та зареєстрований в Державному реєстрі іпотек 30.12.2006, реєстраційний номер іпотеки 4323984, реєстраційний номер обтяження (заборона на нерухоме майно - квартира) 4323972. Відповідно до умов вказаного іпотечного договору позивачка передала в іпотеку житлову квартиру [ADDRESS] , яка складається з трьох кімнат, загальною площею 67,50 кв.м., житловою площею 41,70 кв.м., та яка належала позивачці на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.02.2022, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 23.02.2000 в реєстровій книзі №д.811-211 за реєстровим №4344. 18.09.2007 між ВАТ «Кредитпромбанк» та позивачкою був укладений договір про внесення змін №1 до кредитного договору №49.8/14/1429/06 від 22.12.2006, згідно з яким було збільшено розмір кредитного договору на загальну суму 86970,00 євро, зі строком повернення 21.12.2016. Встановлено також, що у зв`язку з простроченням позивачкою платежів по кредиту 17.11.2009 ВАТ «Кредитпромбанк» звернулося до суду з позовом про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2010 стягнуто солідарно з позивачки та поручителів на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість по вказаному кредитному договору в сумі 989 464 грн. 92 коп. На виконання вказаного рішення судом було видано виконавчий лист на суму боргу в розмірі 991284,92 грн. та в подальшому старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження [NUMBER] щодо його примусового виконання. 08.11.2011 державним виконавцем було проведено опис майна боржника та накладено арешт на вказану квартиру. Разом із цим, судом також встановлено, що 27.06.2019 ПАТ «Дельта Банк», яке є правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013, згідно договору факторингу №1526/к переуступило права вимоги по вищевказаних кредитному та іпотечному договорах, укладених із [PERSON] , Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « ФК «Довіра та гарантія». Того ж дня, 27.06.2019 ТОВ «Фінансова компанія «ФК «Довіра та гарантія» переуступило право вимоги за вказаними кредитним та іпотечним договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Амбрелла» згідно договору факторингу №1526/1. Реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] , за ТОВ «ФК «Амбрелла» була здійснена на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В. №48637690 від 12.09.2019. Позивач вважає таке рішення нотаріуса незаконним та таким, що підлягає скасуванню, вказуючи на те, що згідно з п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент звернення позивача із даним позовом до суду) державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. З наведеної статті Закону вбачається, що документами, які підлягають перевірці, є саме вимога про усунення порушення забезпеченого іпотекою зобов`язання, докази її направлення/отримання та невиконання. Разом із цим, на момент передачі предмета іпотеки на користь ТОВ «ФК «Амбрела» на підставі договору відступлення права вимоги №1526/1 від 27.06.2019, не було визначено розміру вимог на момент переходу прав власності на предмет іпотеки, у зв`язку з чим неможливо було встановити вартість предмета іпотеки та заборгованість, що погашається за рахунок вартості предмета іпотеки. Таким чином, державна реєстрація за ТОВ «ФК Амбрелла» права власності на вказану квартиру здійснена приватним нотаріусом з порушенням вимог абз. 3 ч. 5 ст. 3, абз. 3 ч. 1 ст. 16 та абз. 5.5 ч. 1 ст. 24 Закону України №1952-IV від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При цьому позивач вказує, що істотною умовою договору про задоволення вимог іпотекодержателя ТОВ «ФК Амбрелла» є вартість предмета іпотеки, яка визначається суб`єктом оціночної діяльності на підставі Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя Таким чином, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі якого ТОВ «ФК Амбрелла» набуло право власності на предмет іпотеки, відповідно до рішення приватного нотаріуса Київського нотаріального округу м. Києва Іващенко Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №48637690 від 12.09.2019, є недійсним, оскільки ТОВ «ФК Амбрелла» порушено процедуру звернення стягнення через не проведення оцінки майна, що суперечить вимогам ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Крім того, позивач вказує на те, що на момент прийняття приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В. рішення про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містилися відомості про обтяження такого майна, а саме: арешт нерухомого майна №12194491 від 22.02.2012, накладений згідно з постановою відділу ДВС Подільського району м. Києва, що виключало можливість державної реєстрації права власності за ТОВ «ФК Амбрелла». Крім того, в обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на порушення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В. положень чинного законодавства щодо застосування строку позовної давності за вимогою про повернення споживчого кредиту та порушення нею вимог ст. 47 Конституції України, якою, зокрема, встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Вирішуючи обґрунтованість таких позовних вимог позивача, пред`явлених до відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В., суд керується наступним. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви, визначеними пунктами 3 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України, вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог. У відповідності до ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Частиною другою статті 48 ЦПК України визначено, що позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи. Як зазначив Верховний суд у постанові від 07.07.2021 у справі №369/14294/17, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічна позиція наведена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13.03.2019 у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27.03.2019 у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63)). Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 (пункт 36)). Ураховуючи наведені положення законодавства та судової практики, суд вважає, що зміст і характер правовідносин між учасниками даної справи, який був встановлений судом, підтверджують, що спір у позивача [PERSON] виник з ТОВ «ФК «Амбрелла» щодо правомірності реєстрації за останнім права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , яка була передана позивачем за договором іпотеки в забезпечення її зобов`язань за кредитним договором. Водночас, як встановлено судом, вимоги щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень позивачем пред`явлено до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В., з огляду на те, що саме вона приймала таке рішення, яке, на думку позивача, є неправомірним. Суд враховує, що фізична особа, яка досягла повноліття, у цивільному процесі може бути стороною саме як така особа, а не як нотаріус, державний реєстратор тощо. Таким чином, позовна вимога про визнання скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не може бути звернена до приватного нотаріуса, якого позивач визначила відповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача У відповідності до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Слід зазначити, що суд позбавлений можливості замінювати неналежного відповідача чи залучати співвідповідача за власною ініціативою, така заміна можлива виключно за клопотанням позивача, оскільки тільки він вправі розпоряджатись своїми процесуальними правами. Суд, встановивши під час розгляду справи, що позов заявлено до неналежного відповідача, відмовляє у задоволенні такого позову. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц (пункт 40), від 21.11.2018 у справі №127/93/17-ц (пункт 50), від 12.12.2018 у справі №570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12.12.2018 у справі №372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30.01.2019 справі №552/6381/17 (пункт 39)). Із урахуванням вищенаведених положень законодавства та судової практики, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В. про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з тим, що позов пред`явлено до неналежного відповідача. При цьому суд не вбачає необхідності надавати оцінку іншим аргументам та доказам сторін, оскільки пред`явлення позовної вимоги до неналежного відповідача є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, у відповідності до ст. 141 ЦПК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed