Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] у якому просить суд зменшити розмір аліментів, визначений за рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26.08.2016 року по справі №400/1490/16-ц, яким стягнуто з позивача на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини усіх видів заробітку, до 1/8 частини усіх видів заробітку, та зменшити розмір заборгованості по сплаті аліментів, яка складає 125011,00 грн., третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Позов обґрунтовано тим, що він з відповідачем [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 08.12.2016 року по справі №400/1655/16-ц шлюб між сторонами було розірвано. Також рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26.08.2016 року по справі №400/1490/16-ц з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.08.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Зазначене рішення перебуває на примусовому виконанні Амур-Нижньодніпровського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Станом на 01.09.2022 року сума заборгованості зі сплати аліментів складає 1250011 грн. З початку травня 2017 року він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] у них з [PERSON] народилася спільна донька [PERSON] . [INFO] у нього з [PERSON] народилася донька [PERSON] . Також на його утриманні перебуває донька [PERSON] [PERSON] . Вказані обставини свідчать про зміну його сімейного та матеріального стану. Крім того, він є особою з інвалідністю ІІ групи за загальним захворюванням, через стан здоров`я не може знайти офіційну роботу. Вважає, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання сина є завищеним зважаючи на приписи норм ст.183 СК України, що призводить до порушення вимог ст.192 СК України. Ухвалою суду від 25.11.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. 19.12.2022 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] в якому вона позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів які стягуються з відповідача рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26.08.2016 року по справі №400/1490/16-ц на утримання спільної дитини [PERSON] , до 1/6 частини всіх видів його доходу (заробітку) визнала. У задоволенні іншої частини вимог позивача заперечує, оскільки позивач не виконував та не виконує належним чином свій батьківський обов`язок щодо утримання дитини. Інвалідність відповідачу встановлена з 20.07.2022 року на строк до 01.07.2023 року. Також посилається на відсутність обов`язку у позивача утримувати [PERSON] (а.с.89-91). Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Лосєв Ю.С. (а.с.57-59) в судове засідання не з`явилися. Представник позивача неодноразово звертався до суду з клопотаннями про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська які були задоволенні, про що судом постановленні відповідні ухвали. У визначений в ухвалах суду час позивач та представник позивача на відеоконференцію не виходили по незалежним від Олександрійського міськрайонного суду причинам. В сьогоднішнє судове засідання також не з`явилися, у визначений в ухвалах суду час на відеоконференцію не вийшли. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, на їх задоволенні наполягають. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Ісмайлова А.В. (а.с.92-93) в судове засідання надали заяву про розгляд справи у їх відсутність з урахуванням наданих у відзиві заперечень (а.с.104, 120, 156). Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Амур-Нижньодніпровського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщений належним чином, ухвалу суду від 25.11.2022 року не виконав (а.с.88, 113, 127). Суд на підставі ст.223, 247 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність вказаних осіб, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст.ст.77, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічне роз`яснення надане і Пленумом Верховного Суду України в п. 23 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3. При цьому, з аналізу ст.192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України, ст.192 СК України, суд під час ухвалення рішення про зміну розміру аліментів повинен вирішити, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, зокрема, чи змінився матеріальний або сімейне стан як позивача, так і відповідача. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23.11.2013 року по 27.12.2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується світлокопією рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області №400/1655/16-ц від 08.12.2016 року (а.с.26). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Рішенням Петрівського\~районного суду Кіровоградської області від 26.08.2016 року у справі №400/1490/16-ц з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.08.2016 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.28-29). Постановою від 15.09.2016 року ВП№52241357 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №400/1490/16-ц виданого 06.09.2016 року на підставі вищевказаного рішення про стягнення аліментів. Також відповідач має двох малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , що підтверджується\~світлокопією свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] \~(а.с.12) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.15). Суд не може взяти до уваги те, що на утриманні позивача перебуває донька [PERSON] [PERSON] , як підставу зменшення розміру аліментів на малолітнього сина [PERSON] , оскільки цей факт не зменшує обов`язку позивача утримувати своїх дітей. Згідно копії довідки до акта огляду МСЕК №153631 від 20.07.2022 року [PERSON] з 19.07.2022 року по 01.08.2023 року встановлено ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням (а.с.32). З поданих\~суду сторонами\~письмових заяв\~вбачається,\~що батьки\~ [PERSON] \~дійшли згоди,\~щодо зменшення\~розміру аліментів,\~визначених за\~рішенням Петрівського\~районного суду Кіровоградської області від 26.08.2016 року у справі №400/1490/16-ц (а.с.78, 91). Враховуючи вищезазначене, а також наявність у позивача на утриманні ще двох малолітніх дітей, приписи ст.183 СК України та ч.2 ст.182 СК України, стан здоров`я та матеріальне положення позивача, суд дійшов висновку, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України є підстави для задоволення позову в частині зменшення розміру аліментів. Щодо заявленої вимоги про зменшення розміру заборгованості по сплаті аліментів, яка за твердженням позивача станом на 01.09.2022 року складає 1250011 грн., суд зазначає наступне. Згідно ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. В обґрунтування цієї частини вимог, позивач посилається на те, що він є особою з інвалідністю ІІ групи та на важке матеріальне становище. З копій постанов державних виконавців (а.с.37-56), прийнятих при примусовому виконанні виконавчого листа №400/1490/16-ц виданого 06.09.2016 року на підставі вищевказаного рішення Петрівського районного\~суду Кіровоградської області від 26.08.2016 року у справі №400/1490/16-ц про стягнення аліментів, спрямованих на виконання [PERSON] рішення суду вбачається, що від 15.09.2016 року розмір заборгованості зі сплати аліментів постійно зростав. В постанові від 11.08.2021 року зазначено, що розмір заборгованості складає 166220,18 грн. Ухвалою суду\~від 25.11.2022\~року було\~витребувано у\~третьоїособи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) розрахунок заборгованості по аліментам. Вказана ухвала суду була отримана третьою особою, але до теперішнього часу залишилась без виконання (а.с.88, 127). Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, за загальним правилом, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищезазначені принципи, суд дійшов висновку, що право дитини [PERSON] щодо належного матеріального забезпечення, було порушено його батьком, який не виконував свій обов`язок щодо утримання дитини належним чином. Суд бере до уваги, те що обов`язок позивача утримувати малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , виник у [PERSON] з моменту народження дитини, тобто ще задовго до постановлення судом рішення про стягнення аліментів, і триватиме до досягнення дитиною повноліття. Інвалідність позивачу встановлена з 19.07.2022 року до 01.08.2023 року, тобто має чітко визначений строк. Враховуючи вищенаведене, а також те, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги в частині зменшення розміру заборгованості по сплаті аліментів задоволенню не підлягають.

Outcome: partial