Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

26.11.2021 року [PERSON] (13.10.2022 року змінила прізвище на « [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказує, що від шлюбe із відповідачем має дитину [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом із нею. Батько дитини добровільно допомогу на утримання сина не надає, хоча має можливість утримувати дитину. Просить суд: - стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. 01.12.2021 року суддя відкрив у справі спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с. 15). 20.12.2021 року [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просив суд визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом із батьком та стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь в розмірі 1/4 частини від усіх видів її доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 20-27). 21.12.2021 року суд прийняв зустрічний позов [PERSON] до спільного розгляду із первісним позовом [PERSON] про стягнення аліментів, перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначив по справі підготовче судове засідання (а.с. 61). 27.01.2022 року [PERSON] подала до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просить суд в задоволенні позову про визначення місця проживання дитини відмовити, оскільки інтересам дитини відповідає проживання разом із матір`ю (а.с. 71-76). 08.02.2022 року [PERSON] подав до суду відповідь на відзив, в якій наполягає на визначення місця проживання сина разом із батьком (а.с. 124-127). 22.08.2022 року [PERSON] змінив предмет та підстави зустрічного позову, подавши позовну заяву, в обґрунтування якої вказує, що [PERSON] перешкоджає йому у побаченні із сином (а.с. 155-158). Просить суд: -визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні із сином, встановивши побачення: кожну п`ятницю з 10-00 до неділі 18-00 години з відвідуванням дитиною місця проживання батька; спільний відпочинок влітку з 01 по 30 липня; інші дні та часи визначити за домовленістю між батьками. 14.02.2023 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду. В судове засідання позивач та її представник адвокат Карпенко А.О. не з`явились, представник просила суд розглядати справу без участі сторін. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Земцова В.О. в судове засідання не з`явились, просили суд розглядати справу за їх відсутності. Наполягали на задоволенні зустрічного позову, проти задоволення первісного позову про стягнення аліментів не заперечили. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району Тарасевич О. просила суд розглядати справу за її відсутності, ухвалити рішення в інтересах дитини. Представник органу опіки та піклування Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, заяв або клопотань від нього до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою, третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судами України як джерело права. Так, у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, ЄСПЛ зазначав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною першою статті 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а стаття 153 цього Кодексу встановлює право матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен із батьків зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, такі зустрічі не повинні носити формальний характер, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Вказані норми права кореспондуються зі статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до положень якої батьки, що проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 159 СК України передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Сторони перебували у шлюбі з 03.09.2016 року (а.с. 30) до розірвання його судом 04.02.2020 року (а.с. 33). Дитина сторін по справі [PERSON] проживає разом із матір`ю, чого сторони не заперечують. [PERSON] займає посаду керівника відокремленого підрозділу громадської організації «Федерація спортивного більярду України» в Запорізькій області, де позитивно характеризується (а.с. 36). [PERSON] працює на посаді робітника КП та УБ з прилеглими територіями ОСББ «Дніпроспецсталь-14», де також має позитивну характеристику (а.с. 37). [PERSON] навчається на заочній формі навчання за спеціальністю «Психологія» (а.с. 38). [PERSON] проживає та зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , яка належить його матері [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 39-43, 46). [PERSON] проживала в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49). Дитина [PERSON] відвідував ясла-садок [ADDRESS] (а.с. 89). [PERSON] має вищу освіту за напрямом підготовки «Менеджмент» (а.с. 99). На час розгляду справи [PERSON] проживала в квартирі за адресою: [ADDRESS] , де для дитини створені всі необхідні умови для проживання (а.с 146). 13.10.2022 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». Заступник голови Кам`янської районної державної адміністрації затвердив висновок щодо розв`язання спору між сторонами по справі, встановивши такий графік побачень [PERSON] із сином: відвідування на вихідні дні [PERSON] свого сина за місцем проживання малолітнього в м. Кам`янське. Вимоги [PERSON] про стягнення аліментів законні, обґрунтовані, відповідач [PERSON] їх визнав у повному обсязі. У зв`язку із цим, первісний позов про стягнення аліментів суд задовольняє в повному обсязі. Зустрічний позов [PERSON] про визначення способу участі у вихованні дитини підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Проаналізувавши докази по справі, суд встановив, що між сторонами по справі виникли спірні відносини з приводу участі кожного з батьків у вихованні дитини. Надавши оцінку доводам кожної сторони, суд встановив, що спілкування з кожним із батьків сприятиме нормальному розвитку малолітнього [PERSON] . Будь-якого негативного впливу на дитину з боку батьків або їх оточення судом встановлено не було. Суд вирішив, що найкращім інтересам малолітнього [PERSON] буде визначення такого порядку спілкування із батьком [PERSON] , за кого буде дотримана рівновага, яка дозволить дитині підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками. Надавши аналіз висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору, суд знаходить його ґрунтовним, підставним та справедливим. Проте суд вважає, що він є недостатньо конкретним, тому виникає необхідність більш детально визначити умови побачень батька із сином. Відстань між містами Запоріжжя та Кам`янське складає близько 100 кілометрів. Свого житла в м. Кам`янському [PERSON] не має. Вочевидь для [PERSON] зустрічі із сином будуть вимагати регулярних поїздок, тому доцільно надати батьку дитини можливість забирати сина до себе додому щонайменше на два дні, двічі на місяць. Також суд вважає становити право [PERSON] проводити спільний відпочинок із сином з відвідуванням дитиною його місця проживання влітку. Для цього суд вирішив надати [PERSON] два тижні у липні. Суд відзначає, що згідно статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Враховуючи п`ятирічний вік дитини, відсутність у неї будь-яких особливостей стану здоров`я, проживання батька та сина у різних містах, суд вважає за можливе дозволити [PERSON] бачитись із сином без присутності матері [PERSON] . Таким чином, проаналізувавши позовні вимоги [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Суд покладає на відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 908 гривень за позовну вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого звільнена позивач за первісним позовом [PERSON] .

Outcome: partial