Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2022 року до спільного розгляду з первісним позовом прийнята зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено частково. У березні 2023 року представник [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 24000 гривень та витрати, пов`язані із проведенням оцінки ринкової вартості квартири у розмірі 1000 гривень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено частково. Заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, а саме вирішити питання про витрати на правничу допомогу в справі та витрати, пов`язані із проведенням оцінки ринкової вартості квартири. Встановлено, що у резолютивній частині рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу не вирішено. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною [PERSON] надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір № 135-С про надання правової допомоги від 20 серпня 2021 року з додатками, акт № 1 приймання-передачі правової допомоги (послуг) від 22 лютого 2023 року, звіт про витрачений час на надання правової допомоги, квитанція № 7 від 22 лютого 2023 року на суму 15000 гривень (підстава: оплата гонорару згідно договору № 135-С про надання правової допомоги від 20 серпня 2021 року), ордер на надання правової допомоги від [PERSON] на Сидоренка В.А. , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Сидоренка В.А. Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача за первісним позовом направлені до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких просять зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 3000 гривень. Посилається на те, що [PERSON] вважає витрати на правничу допомогу занадто завищеними та неспівмірними з заявленими вимогами. Зазначено, що в акті виконаних робіт та звіті про витрачений час на надання правової допомоги відсутні опис наданих послуг з детальним розрахунком оплати кожної в межах реальності їх обрахування. Крім того, надана квитанція підтверджує оплату наданих послуг лише у сумі 15150 гривень. Також, зазначено, що деякі послуги, які отримав позивач взагалі не можна виокремлювати в окремий вид послуг, зокрема, аналіз матеріалів судової справи. Разом з тим, з наданого [PERSON] звіту про витрачений час на надання правової допомоги вбачається, що він містить детальних опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, із зазначенням кількості витраченого часу та вартості кожної послуги. Таким чином, доводи [PERSON] щодо відсутності детального опису наданих адвокатом послуг спростовуються доказами, що містяться у матеріалах справи. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 24000 гривень. Разом з тим, позивачем за первісним позовом надані суду докази оплати ним витрат на правничу допомогу у розмірі 15000 гривень. За таких обставин, враховуючи складність справи, суд вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є співмірним та вимога про стягнення зазначених витрат з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає задоволенню частково в розмірі 15000 гривень. [PERSON] також просить стягнути з [PERSON] витрати, пов`язані із проведенням оцінки ринкової вартості квартири у розмірі 1000 гривень. Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. У матеріалах справи міститься договір № 017-09/2021 на проведення незалежної оцінки від 01 вересня 2021 року, акт виконаних робіт від 02 вересня 2021 року, звіт про оцінку майна № 017. Вбачається, що стороною [PERSON] не надано суду доказів оплати витрат, пов`язаних із проведенням оцінки ринкової вартості квартири, а саме відповідної квитанції про їх сплату. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви представника [PERSON] про стягнення з [PERSON] витрат, пов`язаних із проведенням оцінки ринкової вартості квартири в сумі 1000 гривень. З огляду на наведене, в справі підлягає ухваленню додаткове рішення.

Outcome: approved