Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

07 вересня 2022 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: встановити факт, що позивач постійно проживала на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] із своєю сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги позову обгрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . 23.11.2021 року позивач, як єдина спадкоємиця звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої сестри. Однак постановою від 26.11.2021 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини та не надано документи на підтвердження постійного місця проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як зазначає позивач, оскільки її сестра потребувала постійного стороннього догляду, не мала чоловіка, дітей, позивач разом з донькою з 2008 року проживала з сестрою до її смерті. Факт проживання разом із сестрою на момент її смерті потрібен заявниці для прийняття спадщини. Крім того позивач зазначає, що вона зверталась з аналогічною заявою в порядку окремого провадження, однак оскільки Київська міська рада заперечувала проти такої заяви, заяву було залишено без розгляду. 08.12.2022 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому представник просить відмовити в задоволенні заяви оскільки надані документи не доводять та не встановлюють юридичного факту проживання позивача із [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. 12.01.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог, оскільки матеріалами справи доводиться що позивач проживала з сестрою з 2008 року та здійснювала утримання квартири. Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторони відповідача. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Вислухавши свідків, сторони, врахувавши їх процесуальні заяви, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується копіями документів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є рідними сестрами (по матері). На підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 26.09.1997 року [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , яка відноситься до другої черги спадкування за законом. Постановою від 26.11.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельниченко І.О. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] на тій підставі, що [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала, протягом строку, встановленого ЦК України, відповідну заяву про прийняття спадщини за законом та інших документів, які підтверджують факт прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавала. Інші спадкоємці щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1266 ЦК України). Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Стаття 1262 ЦК України визначає, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частина 3 статті 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Позивач пояснила, що квартира передана в оренду на підтвердження чого надала копії договорів оренди від 30.11.2016 року, 17.07.2019 року, 12.07.2017 року, 09.09.2019 року, 09.03.2020 року. При зверненні до суду з позовом позивач зазначала, що вона з 2008 року постійно проживала з сестрою - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Такі твердження позивача в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Крім того зазначене позивачем підтверджується копією акту від 03.12.2021 року. З копій квитанцій вбачається, що до смерті [PERSON] , [PERSON] частково здійснювала утримання квартири [ADDRESS] . В судовому засіданні не встановлено будь-яких інших осіб, які згідно закону чи заповіту мають право на отримання спадщини. Отже, виходячи з викладеного вище та приймаючи до уваги доведеність факту проживання позивача з померлою [INFO] [PERSON] , встановлення даного факту необхідне позивачу для прийняття спадщини, тому суд вважає за можливе задовольнити заяву. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved