Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

08.12.2022р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі - відповідачка), зареєстрованого 05.03.2020р. Врадіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 9. Позов обґрунтований тим, що подальше збереження шлюбу неможливе так, як шлюбні відносини з відповідачем припинені і перестали існувати з серпня 2021р. та сторони не підтримують будь-яких стосунків. Від даного шлюбу є спільна неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач, явка якого судом була визнана обов`язковою, та його представниця [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 24.03.2023р. представниця позивача [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, так як позивач не може з`явитися до суду, оскільки проходить військову службу в лавах ЗСУ та проходить лікування у медичному закладі у зв`язку з пораненням, що підтверджується доданими до заяви доказами. До заяви представниці позивача [PERSON] також була долучена нотаріально посвідчена заява позивача, в якій останній підтримує позовні вимоги та просить не надавати строку для примирення та розглянути справу за його відсутності, з підстав зазначених у заяві його представниці. Відповідачка в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє заперечення тим, що позивач не платить аліментів та не надає допомогу доньці. При цьому зазначила, що вони з позивачем не проживають разом півтора роки. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі позивача, який з об`єктивних причин не може з`явитися до суду, та його представниці за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи та заслухав пояснення відповідачки, судом встановлено таке. Так, як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2020р. сторони уклали шлюб, про що Врадіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зроблено відповідний актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 28.10.2022р. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини [PERSON] змінено не було. Від шлюбу є спільні неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 28.10.2022р., повторно), яка проживає біля відповідачки. Фактично сторони припинили шлюбні відносини з серпня 2021р., не підтримують один одного до теперішнього часу, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту та проживають окремо. Спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини та майнового спору у сторін не має. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992 грн. 40 коп., з урахуванням думки позивача, покладаються на останнього.

Outcome: approved