Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з них на його користь по 9151,00 грн. з кожного, а всього 18302,00 грн. компенсації понесених витрат на оплату квартири та житлово-комунальних послуг, судові витрати солідарно покласти на відповідачів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, на підставі рішення адміністрації і профспілкового комітету Рівненської обласної друкарні від 27 вересня 1990 року, виконавчим комітетом Рівненської міської ради йому був виданий ордер № 891 від 09 жовтня 1990 року на право вселення в однокімнатну квартиру [ADDRESS] . З того часу він там зареєстрований та проживає. 02 серпня 1991 року він уклав шлюб із [PERSON] і з того часу вона, з донькою від першого шлюбу, [PERSON] , вселилися у надану йому квартиру за вищевказаною адресою та зареєструвалися у ній. В серпні 2000 року шлюб між ним та [PERSON] був розірваний. На даний час він та відповідачі разом зареєстровані та проживають. Вказує, що згідно з договором найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 20 травня 2002 він є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , особові рахунки за газ, світло, воду тепло, вивезення побутових відходів, утримання будинку та прибудинкової території відкриті на нього. Відповідачі користуються всіма додатковими приміщеннями однокімнатної квартири, порядок користування визначено за домовленістю між мешканцями, окремих особових рахунків між сторонами не розділено, окремі лічильники обліку споживання теплоенергії відсутні, послуги з теплопостачання в квартиру надаються за одним особовим рахунком. Не зважаючи на постійне проживання відповідачів у квартирі, витрати по сплаті житлово-комунальних послуг він продовжує нести одноособово, компенсувати йому витрати відповідачі добровільно відмовляються. Розмір плати за житло постійно зростає і це ставить його у вкрай скрутне матеріальне становище. Згідно наявних у нього квитанцій за період з 01 вересня 2020 року по 31 вересня 2022 року за надані житлово-комунальні послуги він сплатив 27453,00грн, а тому, з врахуванням солідарної майнової відповідальності за зобов`язаннями, відповідачі повинні компенсувати йому 2/3 частини понесених ним витрат на оплату квартири, житлово-комунальних послуг, що становить 18302,00 грн. 28 листопада 2022 року відповідачами подано відзив на позовну заяву, в якому вони просили позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з них на користь позивача 6600 грн. Вказує, що за деякими квитанціями, що подані позивачем оплати проведені за комунальні послуги в Сморжеві, а не в м.Рівне, де проживають сторони. В задоволенні решти позовних вимог, а також судового збору та банківських комісій за сплату платежів просили відмовити. Ухвалою суду від 21 жовтня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18 листопада 2022 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву та заперечень. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] , діючи від свого імені та як представник відповідача [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з мотивів, що зазначені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши виступи учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом, на підставі рішення адміністрації і профспілкового комітету Рівненської обласної друкарні від 27 вересня 1990 року, виконавчим комітетом Рівненської міської ради [PERSON] був виданий ордер № 891 від 09 жовтня 1990 року на право вселення в однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Згідно Довідки про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні виданої Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг у місті Рівному від 16.09.2022 №38289 вбачається, що у приміщенні за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як встановлено судом із оборотної відомості за період з 08.2020 р. по 12.2022 року ТзОВ "Рівнетеплоенерго" [PERSON] за надані послуги за адресою [ADDRESS] сплачено: листопад 2020 р. - 500 грн, грудень 2020 р. 1000 грн, лютий 2021 р. 2000 грн, квітень 21 р. 500 грн, червень 21 р. - 2500 грн, грудень 21 р. 200 грн, січень 22 р. 2000 грн, березень 22 р. 1000 грн, квітень 22 р. 500 грн, травень 22 р. 500 грн, червень 22 р. 500 грн, серпень 22 р. 1200 грн., вересень 22 р. 600 грн. Всього сплачено 13000 грн. Відповідно до довідки, що видана Головою правління ОСББ "Гагаріна, 77" [PERSON] оплачено за вересень 2020 року 500 грн, за листопад 2020 року 200 грн, за січень 2021 року 200 грн,за лютий 2021 року 200 грн, за квітень 2021 року 200 грн, за червень 2021 300 грн, за серпень 2021 року 300 грн, за листопад 2021 200 грн, за грудень 2021 року 200 грн, за березень 2022 року 200 грн, за квітень 2022 року 150 грн, за травень 2022 року 200 грн, за червень 2022 року 200 грн, за липень 2022 року 200 грн, за серпень 2022 року 200 грн, за вересень 2022 року 200 грн. Всього оплачено [PERSON] 3650 грн. Відповідно до довідки оборотів абонента [PERSON] від 27.02.2023 року за адресою [ADDRESS] , що видана РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" позивачем сплачено у вересні 2020 року 50 грн, у листопаді 2020 року 50 грн, у січні, лютому та квітні 2021 року по 50 грн, у червні 2021 року 100 грн, у листопаді та грудні 2021 року по 200 грн, у січні 2022 року 400 грн, у лютому 2022 року 500 грн, у березні, квітні, травні, червні 2022 року по 300 грн., у серпні, вересні 2022 року по 100 грн., а всього 3050 грн. Відповідно до відомостей, що надані ТОВ "РОЕК" [PERSON] за послуги, що надані за адресою [ADDRESS] сплачено: за вересень, серпень 2022 року по 100 грн, за червень, липень 2022 року по 200 грн., за травень 2022 року 100 грн., за квітень 202 року 200 грн, за лютий, березень 2022 року по 300 грн, за листопад 2021 року 200 грн. за серпень 2021 року 200 грн, за червень 2021 року 800 грн, за кввітень 2021 року 900 грн, за лютий 2021 року 50 грн, за грудень та вересень 2020 року по 50 грн. Всього 3750 грн. Відповідно до відомостей, що надані на запит суду та розрахунку заборгованості [PERSON] за період з 01.07.2018 року по 31.10.2022 року за адресою [ADDRESS] позивачем здійснені оплати за послуги КАТП 1728 у вересні, листопаді, грудні 2020 року по 100 грн., у лютому, червні, серпні, листопаді, грудні 2021 року по 100 грн, у березні червні, серпні, вересні 2022 року по 100 грн. Всього здійснено оплат на 1200 грн. за період з 01 вересня 2020 року по 30 вересня 2022 року. Таким чином, судом встановлено, що позивачем [PERSON] понесено витрат на оплату житлово-комунальних послуг на суму 24650 грн за період з 01 вересня 2020 року по 30 вересня 2022 року. Частково не визнаючи позовні вимоги, відповідачі стверджували, що частину оплат за надані послуги позивачем було проведено за житло в смт. Сморжів, що вбачається із копій наданих ним квитанцій. Ухвалою суду від 09 лютого 2023 року витребувано у РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал», ТОВ «Рівнетеплоенерго», ОСББ «Гагаріна, 77», КАТП-1728 інформацію про те, чи зараховані платежі за квитанціями, оплати за якими не визнають відповідачі, в якості оплати [PERSON] за отримані комунальні послуги у квартирі [ADDRESS] . Наданими на виконання ухвали суду відповідями із вказаних підприємств підтверджується сплата [PERSON] та зарахування коштів в якості оплати за надані послуги у кв. [ADDRESS] за всіма квитанціями, оплати за якими не визнають відповідачі. Натомість [PERSON] та [PERSON] дані факти не спростовані належними доказами та не доведено, що позивачем за вказаними квитанціями послуги за надання комунальних послуг у квартиру, в якій сторони спільно проживають не оплачено. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Аналогічний обов`язок споживача закріплено в ст. 68 ЖК України, згідно з якою наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч. 4 ст. 543 ЦК України виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Згідно ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотню вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки яка припадає на нього. Отже, позивач сплативши за надані житлово-комунальні послуги, які обчисленні з урахуванням зареєстрованих у житловому приміщенні відповідачів, виконав солідарний обов`язок щодо сплати за надані житлово-комунальні послуги, зокрема й за відповідачів. Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім"ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов"язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім"ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов"язаннями, що випливають із зазначеного договору. За таких обставин, вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають до часткового задоволення, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 2/3 частини фактично понесених ним витрат на оплату наданих житлово-комунальних послуг. При цьому, розподілу між солідарними боржниками у відповідності до вимог ч.4\~ст.544 ЦК України\~підлягає виключно сума сплачена за житлово-комунальні послуги, комісія банку, що сплачувалась позивачем при оплаті коштів у банківські установи не є зобов`язанням в розумінні\~ст.509 ЦК України, а тому поділу між сторонами не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 гривень, сплата якого підтверджується відповідною квитанцією. При цьому, суд не буде зменшувати такої суми пропорційно до відхиленої частини позовних вимог, оскільки з огляду на ціну позову та приписи пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», вказаний розмір судового збору є мінімальним. На підставі викладеного,

Outcome: partial