Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що вона та [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано 07 жовтня 1994 року Дніпровським ЗАГС у м. Херсоні, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 10 жовтня 1994 року. В квітні 2021 року вони переїхали у м. Чернігів, оскільки вона отримала посаду головного спеціаліста відділу з питань призначення та виплати допомоги державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Чернігівської райдержадміністрації. Останнім часом, між нею та відповідачем відсутнє взаєморозуміння. Тривалий період часу проживають окремо та окремо ведуть господарство і побут, шлюбні відносини не підтримують. Подальше перебування у шлюбі негативно впливає на особистість кожного. Від шлюбу спільних дітей не мають. Вважає, що строк на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вище вказані обставини продовжуються тривалий час. Спроби примирення з відповідачем у минулому не призвели до позитивного результату, а лише погіршило стан відносин між ними. Фактично сім`я припинила своє існування. Просила розірвати шлюб мж нею та відповідачем. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача адвокат Кулініч К.В. подала до суду заяву про розгляд позовної заяви без її участі, позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заяв, клопотань до суду не подавав. Суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] [INFO] , який було зареєстровано Дніпровським ЗАГС у м. Херсоні, актовий запис № 504. Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані, будь-які ознаки сім`ї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки вони не бажають підтримувати шлюбні відносини. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов та розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved