Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, звільнення від сплати аліментів, в якому вказав, що від спільного життя з відповідачкою мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 16 листопада 2015 року з позивача по даній справі стягуються щомісячно на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 3 листопада 2015 року. На виконання вищевказаного рішення відповідачкою був отриманий виконавчий лист №382/2309/15-4 від 16 листопада 2015 року, який перебуває на примусовому виконанні за місцем роботи позивача. На даний час [PERSON] проживає із позивачем та знаходиться повністю на його утриманні, оскільки 15 грудня 2022 року близько 7:00 [PERSON] , [INFO] , залишила спільного сина [PERSON] , [INFO] , та поїхала в невідомому напрямку. З огляду на дану обставину позивач звернувся до відділення поліції №2 ( м. Яготин) Бориспільського району Управління поліції ГУ НП в Київській області, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку №5172. Таким чином, з 15 грудня 2022 року [PERSON] проживає разом із позивачем, однак стягнення аліментів на утримання дитини продовжує здійснюватися із позивача на користь [PERSON] . При цьому, [PERSON] не бере участі в утриманні дитини в період проживання його із позивачем, матеріально не забезпечує, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище, оскільки позивач змушений самостійно утримувати дитину та додатково сплачувати аліменти на користь відповідачки по справі на утримання сина [PERSON] , який з нею не проживає. В зв`язку з цим позивач вважає, що порушені права та законні інтереси його та дитини. Враховуючи вищевикладене, вважаємо, що дані обставини є підставою для припинення стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також та обставина, що з 15 грудня 2022 року [PERSON] проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні - є підставою для визначення частки на утримання іншої дитини, яка залишилася проживати з відповідачкою, а саме у розмірі 1/6 частки від доходу позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач також вважає, що оскільки [PERSON] проживає разом із ним - доцільним є стягнення із [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем та перебуває на повному утриманні позивача. Так, відповідачка є працездатною особою, однак допомоги на утримання дитини в добровільному порядку надавати не бажає. Щодо майнового стану платника аліментів повідомляю суд, що позивачу відомо про перебування у власності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене просив, звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] , згідно виконавчого листа № 382/2309/15-ц від 16.11.2015 року на час проживання [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки, аліменти на його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини її доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та подовжувати до досягнення дитиною повноліття, судові витрати покласти на відповідачку. Позичав в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення позивача по справі, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] , відповідно до копії талону повідомлення єдиного обліку №5172 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с7-8, 10-11) вбачається, що 15 грудня 2022 року близько 7:00 [PERSON] , [INFO] , залишила спільного сина [PERSON] , [INFO] , та поїхала в невідомому напрямку. Згідно довідки виданої КНП Яготинської міської ради ЯЦМСД (а.с.9) вбачається, що [PERSON] 2008 року народження здоровий та на ДО не перебуває. Згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 16 листопада 2015 року з позивача по даній справі стягуються щомісячно на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 3 листопада 2015 року. На виконання вищевказаного рішення відповідачкою був отриманий виконавчий лист №382/2309/15-4 від 16 листопада 2015 року, який перебуває на примусовому виконанні за місцем роботи позивача (а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві (а.с.13) вбачається, що [PERSON] [INFO] має батьків [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту обстеження житлового будинку від 26.12.2022 року виданого складом комісії детутатів Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.14) вбачається, що при обстеженні житлового будинку [ADDRESS] власником є [PERSON] , яка зареєстрована в цьому будинку, крім неї в будинку зареєстрована та проживає її дочка [PERSON] та її цивільний чоловік - [PERSON] , який в зазначеному будинку проживає без реєстрації а також з 15.12.2022 року без реєстрації в даному будинку проживає син цивільного чоловіка [PERSON] . Відповідно до копій квитанцій (а.с.33) вбачається, що [PERSON] здійснював оплату аліментів на користь [PERSON] через АТ "Укрпошта" 15.11.2022 року в сумі 3000 грн. та 18.10.2022 року в сумі 3000 грн. З копії довідки виданої [PERSON] від Спільного Українсько-Великобританського товариства з обмеженою відповідальністю "Нива Переяславщини" від 16.09.2022 року (а.с.34) вбачається, що згідно викоанвчого листа Яготинського районного суду Київської області та заяви працівника [PERSON] проводилися відрахування аліментів на користь [PERSON] на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 33,34% від заробітної плати. За період з 01.11.2015 року по дату звільнення 15.09.2022 року утримано 383996,58 грн. У вересні 2022 року утримано 14211,06 грн. - заборгованості на дату звільнення немає. Стаття 180 СК України встановлює обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання такого обов`язку визначаються за домовленістю між ними відповідно до норми ст. 181 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана норма закону також закріплена в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року. Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантованийрозмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Положеннями ч. 2 ст. 188 Сімейного кодексу України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За змістом ст.180,182 Сімейного кодексу України право на одержання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Враховуючи вище викладене, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що син позивача з ним проживає з 15.12.2022 року, тому є підстави для звільнення позивача від сплати аліментів з вказаного часу і присутні підстави для стягення аліментів із відповідача по справі з врахуванням матеріального становище сторін, їх стану здоров`я, наявність утриманців та ті обставини, що дитина потребує матеріального забезпечення, також враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку визначений Законом України "Про державний бюджет на 2023 рік", вимоги ст.70 Закону України "Про виконавче провадження", та вимоги Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 2 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: approved