Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на їх неповнолітніх дітей з підстав ненадання в добровільному порядку відповідачем коштів для утримання їх дітей, а саме: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2003 року в Липницькій сільській раді Львівського району Львівської області (актовий запис №6). Дошлюбне прізвище " [PERSON] ", що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У сторін в шлюбі народилося четверо дітей, з яких троє є неповнолітніми, а саме: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , які проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Позивач зазначає, що на даний час відповідач проживає окремо від сім`ї, а тому вона звернулася до суду про розлучення. Позивач вказує, що їй надзвичайно важко забезпечувати належний рівень життя дітям, відповідач не дбає про дітей, не цікавиться їх здоров`ям, не приймає участі у виховані дітей, жодних коштів на утримання дитини не надає, хоч має мінливі непостійні заробітки, виїжджає на роботу за кордон, а тому вона бажає отримувати кошти в твердій грошовій сумі на утримання дітей за рішенням суду в сумі по 3000,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 22.02.2023 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не прибула, однак подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просить розглядати справу у її відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Окрім того просила суд вирішити питання про стягнення з відповідача судового збору (арк. спр. 17). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк.спр.18-19). Окрім того, від відповідача не надходило на адресу суду жодних клопотань, відзиву на позовну заяву. Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Липницькій сільській раді Жовківського району, актовий запис №6, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (арк. спр.7). З матеріалів справи встановлено, що у сторін в шлюбі народилося четверо дітей, троє дітей є неповнолітніми, а саме: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (арк.спр. 4-6). Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільно свого обов`язку по утриманню неповнолітніх дітей не виконує, утримувати дитини не допомагає, тому, суд приходить до висновку, що з нього належить стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей, які майна у власності не мають, самостійних доходів не отримують; стан здоров`я та матеріальне становище матері дитини - позивачки в справі, яка не працює перебуває у декретній відпустці; стан здоров`я та матеріальне становище батька дитини - відповідача у справі і платника аліментів, який є працездатним, є особою молодого віку, а відтак, може надавати допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Так, позивач просить стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх доньок аліменти в розмірі по 3000,00 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд враховує обов`язок обох батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також вимоги ст.182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і роз`яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На час ухвалення рішення у справі розмір мінімальної заробітної плати становить 6 700 грн. 00 коп., станом на 2022 рік розмір мінімальної заробітної плати становив 6 500 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум у 2022 році в Україні для дітей встановлено: віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум у 2023 році в Україні для дітей встановлено: віком до 6 років - 2272 гривні; віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 3000,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітніх дітей буде значно погіршувати матеріальне становище відповідача. Так, позивач просить постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача у визначеній твердій грошовій сумі, однак, не доводить наявність отримання відповідачем мінливих доходів, або одержання їх в натурі в розмірах достатніх для щомісячної сплати ним аліментів в певній визначеній нею сумі. Позивач не надала суду доказів щодо можливості відповідача надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей у визначеному нею розмірі. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, які вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками. А відтак, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дітей, повинен бути визначений в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони їх батька. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для частково задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 992 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: partial