Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. У обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що з жовтня 2009 року по листопад 2015 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05.11.2015 шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Після розлучення відповідач не спілкувався зі дочкою, не приймає участі у її виховані та утриманні. На даний час вона проживає разом з донькою, яка перебуває на її утриманні. У березні 2021 року вона вдруге вийшла заміж і змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Таким чином, доньці повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень у будь якому разі повинен бути менше, ніж прожитковий мінімум. Позивач одна не може забезпечити вказаний рівень, тому батько, який є працездатний, зможе сплачувати аліменти на утримання доньки на рівні частини з усіх видів заробітку (доходу). Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження, призначено до судового засідання на 22.02.2023. 22.02.2023 судове засідання відкладено до 14.03.2023 у зв`язку неявкою відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надіслання рекомендованих поштових повідомлень на зареєстроване місце проживання та SMS-повідомлень, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що вбачається з заочного рішення Смілянського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2015 року, яким було шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 06.12.2015. Позивач та відповідач є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Черкаси, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів стану по місту Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 19.08.2010, серія [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10.03.2021 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після якого позивач змінила прізвище на [PERSON] . Згідно зі витягу з реєстру територіальної громади Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 29.11.2022, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 17.08.2021. Згідно зі витягу з реєстру територіальної громади Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 29.11.2022, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 04.08.2021. Відповідно до акту опитування сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 27 лютого 2023 року, [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з серпня 2016 року. Відповідно до вимог ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того ст.\~191\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 11.01.2023. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~ Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» від\~26\~квітня 2001\~року №2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51\~Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, та те, що відповідач є особою працездатного віку і за законом зобов`язаний утримувати свою неповнолітню доньку, яка проживає окремо від нього, до досягнення нею повноліття, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст.ст. 80, 192\~Сімейного кодексу\~України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved