Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із згаданим вище позовом, в якому, з урахуванням зміненого предмета позову просить визнати за [PERSON] право власності на цінні папери, облігації внутрішньої державної позики, відсоткові, у кількості 35 штук, вартістю 35\~169,05 доларів США, які розміщені на рахунку [PERSON] у цінних паперах № [NUMBER] , відповідно до договору купівлі-продажу цінних паперів №190122/26-ДД від 19.01.2022 року, укладеного між [PERSON] та АТ «ОТП Банк», із подальшим зарахуванням останнім на рахунок [PERSON] в цінних паперах № [NUMBER] , відкритий в АТ «ОТП Банк». В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вони разом з відповідачем перебують з 16 січня 2001 у зареєстрованому шлюбі та протягом усього подружнього життя, спільно заощаджували кошти зі своїх доходів, в тому числі, зберігаючи спільні кошти подружжя в різних банківських установах на депозитних рахунках. Відповідач за час шлюбу уклав з АТ ОТП БАНК договори купівлі-продажу цінних паперів, відповідно до яких останній придбав облігації внутрішньої державної позики, відсоткові, у кількості 71 штук, вартістю 71 342, 93 доларів США, які містяться на його рахунку в цінних паперах № [NUMBER] . Позивач стверджує, що позбавлена можливості розпоряджатися спільним майном, відповідач ігнорує вимоги щодо розподілу такого, ухиляється від надання доступу до банківського рахунку в цінних паперах, тому, з огляду на наведене, просить позов задоволити. Ухвалою суду від 27.04.2022 року відкрито загальне позовне провадження в справі/ /а.с.30/ Ухвалою суду від 09.05.2022 року відмовлено в задоволенні заяви представника заявника адвоката Жидачек Т.М. про забезпечення позову. /а.с.42-43/ Ухвалою суду від 18.05.2022 року зобов`язано Акціонерне товариство «ОТП Банк» надати запитувані стороною позивача документи. /а.с.51-52/ Ухвалою суду від 22.06.2022 року зобов`язано Акціонерне товариство «ОТП Банк» надати запитувані стороною позивача документи. /а.с.98-99/ Ухвалою суду від 25.10.2022 року заяву представника заявника адвоката Жидачек Т.М. про забезпечення позову повернуто. /а.с.185/ Ухвалою суду від 03.11.2022 року змінено предмет позову. /а.с.194-195/ Ухвалою суду від 07.11.2022 року вжито заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на цінні папери, облігації внутрішньої державної позики, відсоткові, у кількості 35 штук, вартістю 35\~169,05 доларів США, які розміщені на рахунку [PERSON] у цінних паперах № [NUMBER] , відповідно до договору купівлі-продажу цінних паперів №190122/26-ДД від 19.01.2022 року, укладеного між [PERSON] та АТ «ОТП Банк». /а.с.204-206/ Позивач [PERSON] та її представник адвокат Жидачек Т.М. в судове засідання не з`явилася, подали до суду клопотання, в якому просили проводити розгляд справи без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Між сторонами виник спір з сімейних правовідносин з приводу поділу майна. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.01.2001 року. /а.с.14 З виписки по банківських рахунках [PERSON] в АТ «ОТП Банк» убачається, що останній здійснював різні кредитно-розрахункові операції та загальний оборот рахунку становив 10\~100\~770,86 гривень. /а.с.60-82/ Відповідно до договорів купівлі-продажу цінних паперів №190122/26 ДД від 19.01.2022 року, №130121/19 ДД від 13.01.2021 року, №290420/13 ДД від 29.04.2020 року, №030419/12-ДД від 03.04.2019 року, укладених між [PERSON] та АТ «ОТП Банк», відповідач придбав облігації внутрішньої державної позики, загальною кількістю 292 шт., загальною вартістю 283\~359,42 доларів США. /а.с.111-126/ Так, з умов вказаних вище договорів убачається, що продавець, в даному випадку АТ «ОТП Банк» зобов`язується відповідного числа, але не раніше виконання покупцем [PERSON] п.2.1 (зобов`язання сплатити загальну вартість ЦП у безготівковій формі на рахунок продавця), здійснити всі необхідні дії, пов`язані із списанням ЦП, з рахунку в цінних паперах продавця № [NUMBER] в Депозитарній установі АТ «ОТП Банк» на рахунок в цінних паперах покупця № [NUMBER] в депозитарній установі АТ «ОТП Банк». Крім цього, п.8.1. договорів зазначено про те, що останні набувають чинності з дати підписання сторонами і скріплення печатками сторін та діють до повного виконання сторонами взятих на себе згідно договорів зобов`язань. Згадані вище договори містять повні анкетні дані сторін та підписані власноручно відповідачем [PERSON] . Відповідно до частини третьої статті 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК). Таким чином, при розподілі майна подружжя між подружжям буде поділено не тільки майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а і борги подружжя (кредити і т. д.) та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Крім цього, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17. Частиною першою статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі статтею 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України). Відповідно до частини першої статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц та інших, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Статтею 177 ЦК України визначено, що об`єктами цивільних прав є речі, в тому числі гроші та цінні папери. Відповідно до статті 194 ЦК України, цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам. Згідно з частиною першою статтею 11 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», облігація - це цінний папір, що посвідчує внесення його першим власником коштів, визначає відносини позики між власником облігації та емітентом, підтверджує обов`язок емітента повернути власникові облігації її номінальну вартість у передбачений проспектом або рішенням про емісію (для державних облігацій України - умовами їх розміщення) строк та виплатити дохід за облігацією, якщо інше не передбачено проспектом або рішенням про емісію (для державних облігацій України - умовами їх розміщення). Відповідно до частини першої статті 197 ЦК України до особи, яка набула право на цінний папір, одночасно переходять у сукупності всі права, які ним посвідчуються (права за цінним папером). Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: грошові кошти, акції та інші цінні папери. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Таким чином, з огляду на матеріали справи, суд приходить до висновку, що спірні цінні папери, придбані відповідачем - є спільним сумісним майном подружжя, так як вони були придбані останнім за час перебування в шлюбі, за спільні кошти. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що облігації внутрішньої державної позики були придбані за час шлюбу сторін, за спільні кошти подружжя та [PERSON] позбавлена можливості розпоряджатися такими, враховуючи обгрунтованість заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що такі підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який складається із 12 405 гривень за подання позовної заяви, відповідно до платіжних квитанцій 3342-3809-8543-6355 від 04.04.2022 року та 9286-0578-5570-9462 від 31.10.2022 року та 496,20 гривень за подання заяви про забезпечення позову, відповідно до платіжної квитанції 8903-7748-7362-6684 від 02.11.2022 року. /а.с.9, 191, 202/ Сплачений позивачем судовий збір, відповідно до платіжної квитанції 9860-8727-8289-1369 від 21.10.2022 року за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 496,20 грн, слід повернути, оскільки заява про забезпечення позову повернута за клопотанням представника позивача та матеріали справи містять відповідну письмову заяву про повернення судового збору. / а.с.182,184,186/ Крім цього, згідно із ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, представником позивача не надано належних доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, заяв та клопотань про стягнення таких не заявлено, а викладене прохання в мотивувальній частині позову не може прийматись до уваги, при цьому в прохальній частині відсутні такі вимоги, тому, такі не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved