Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] звернулась в Ленінський районний суд м. Харкова із заявою про стягнення з позивача [PERSON] додаткових судових витрат по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. \~ \~ \~ \~ [PERSON] посилається в заяві на те, що 09.02.2022 року у вищезазначеній справі було ухвалене рішення яким позовні вимоги [PERSON] залишені без задоволення. З метою належного захисту своїх прав [PERSON] зверталась до адвоката Мінькової В.В. і між ними був укладений договір № 6 від 16.11.2021 року про надання правової допомоги на професійну правничу допомогу. Згідно умов договору сторони узгодили, що за надання правової допомоги, клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованому розмірі 13\~000,00 грн.. Згідно довідки гонорар сплачено в повному обсязі. Так як відповідно до вищезазначеного рішення в позовних вимогах позивачу відмовлено, то відповідно до ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. Згідно з цих підстав [PERSON] змушена звернутися до суду із заявою про винесення додаткового рішення про стягнення з [PERSON] на свою користь судові витрати, які вона понесла при розгляді позову про зміну способу стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі в розмірі 13\~000,00 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ленінського районного суду від 22.02.2022 року заяву прийнято для ухвалення додаткового рішення та призначено розгляд справи. \~ \~ \~ \~Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20.02.2023 року справа прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи. \~ \~ \~ \~Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, просять суд розглядати заяву про винесення додаткового рішення без їх участі, вимоги просять задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений, клопотання, заяву до суду не подавав. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. За правилами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.. Частиною ч. 3 ст.\~270\~ЦПК\~України суд визначено, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Із матеріалів справи вбачається, що Ленінським районним судом м. Харкова, 09.02.2022 року винесено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну стягнення аліментів, вимоги яким залишено без задоволення. 17.02.2023 року до суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] про стягнення з позивача судових витрат. В якій вона просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] , в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суму понесених судових витрат у розмірі 13\~000,00 грн. та договір про надання правової допомоги № 6 від 16.11.2021 року Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Згідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу - це те, що розрахунок таких витрат і прохання стягнути ці витрати повинна містити перша заява по суті спору. Така вимога закріплена в статті 134 Цивільного процесуального\~кодексу (попереднє визначення суми судових витрат), статті 175 ЦПК (вимоги до позовної заяви), статті 178 ЦПК (вимоги до відзиву). У цьому розрахунку сторона зазначає попередні і орієнтовні суми всіх судових витрат, які вона вже понесла або планує понести у зв`язку з розглядом судової справи. Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Окремо існує норма щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу - з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судова практика наразі сформувала широкий перелік доказів, які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат. Такими доказами можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг. Звісно, даний перелік не є вичерпним. Визначальною є позиція Великої Палати у справі № 910/12876/19, в рамках якої касаційний суд стягнув на користь відповідача близько 140 000 грн. за представництво його інтересів у суді касаційної інстанції. Зокрема, суд звернув увагу на: умови договору про надання послуг (погодинні ставки працівників адвокатського об`єднання відповідно до займаної посади та максимально можливі суми витрат, які може понести клієнт, за розгляд справи адвокатським об`єднанням в кожній з 3-ох інстанцій); витрачений час на певний вид робіт (підготовка додаткових пояснень, підготовка до судових засідань, аналіз матеріалів судової справи, тощо); докази, надані відповідачем на підтвердження реальності витрат (протокол наданих послуг, акт надання послуг, рахунок на оплату, копія платіжного доручення). Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою N 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). \~ \~ \~ \~В постанові Великої Палати у\~справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі №\~905/1795/18та у справі № 922/2685/19, де визначено, що\~суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved