Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

06.12.2022\~року до\~Харківського районного\~суду надійшов\~позов Харківського\~обласного центра\~зайнятості до\~ [PERSON] про стягнення з відповідача суми виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 1625,81 грн., компенсації витрат на період професійного навчання у розмірі 1160,00 грн., витрат на професійне навчання у розмірі 9981,78 грн., судового збору у розмірі 2481 грн., а всього 15248,59 грн. На обґрунтування позову позивач зазначив, що 04.08.2021 року [PERSON] звернулась за сприянням у працевлаштуванні до Харківської районної філії Харківського обласного центру зайнятості. Вона була зареєстрована як безробітна з відкриттям персональної картки №201021072900010. На підставі поданої нею заяви від 04.08.2021 року, наказом від 04.08.2021 №НТ210804, [PERSON] було надано статус безробітного з 04.08.2021. Її було ознайомлено з відповідальністю за подання недостовірних даних і документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення. [PERSON] була призначена допомога по безробіттю, за період з 04.08.2021 по 31.08.2021 сума нарахованої та виплаченої допомоги становила 1625,81 грн. Також 12.08.2021 року між нею та Харківською районною філією Харківського обласного центру зайнятості був укладений Договір №201021081100002 про професійне навчання безробітного у Харківському центрі професійно-технічної освіти державної служби зайнятості за професією «кухар» та видано направлення на проходження повного курсу перепідготовки відповідно до робочого навчального плану і програм зі строком навчання з 12 серпня 2021 року до 02 лютого 2022 року, з подальшими змінами терміну навчання з 12.08.2021 року по 11.02.2022 року. Вона була зарахована до навчання і їй компенсувались витрати на проїзд до місця навчання та у зворотному напрямку за кожен день навчання (крім витрат на проїзд у міському транспорті). Компенсація витрат на проїзд у період професійного навчання за маршрутними листами становить 1160,00 грн. При перевірці інформації з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлено, що відповідач отримує пенсію за віком. В результаті проведеної перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення, встановлено, що [PERSON] отримує пенсію за віком з 04.08.2021 як матір дитини-інваліда з дитинства. При цьому [PERSON] не повідомила центр зайнятості про призначення їй пенсії за віком як матері дитини-інваліда, отже вона не мала права на отримання статусу безробітного з 04.08.2021, який надається до призначення пенсії (крім пенсії по інвалідності). У зв`язку із встановленням факту подання безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийняте рішення про надання статусу безробітного та виплати допомоги по безробіттю, наказом від 30.11.2021 №НТ211130 [PERSON] припинено реєстрацію безробітного та виплату допомоги по безробіттю з 29.11.2021., а також вона була відрахована з 29.11.2021 із числа слухачів Харківського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості. Вартість професійного навчання [PERSON] за період з 12.08.2021 по 28.11.2021 становить 9981,78 грн. Враховуючи, що вищевказані кошти сплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 1625,81 грн., компенсації витрат на період професійного навчання у розмірі 1160,00 грн., витрат на професійне навчання у розмірі 9981,78 грн., отримані [PERSON] неправомірно, позивач просить суд стягнути з відповідача неправомірно отримані нею грошові кошти у загальній сумі 12767,59 грн. та судовий збір у розмірі 2481 грн. Відповідач [PERSON] надала відзив на позов, в якому зазначила, що заперечує проти позову, вказала, що 04.08.2021 року не була в жодному Управлінні Пенсійного фонду України та не подавала 04.08.2021 заяву про перехід з одного виду пенсії на інший, а копія її заяви від 04.08.2021 про переведення з одного виду пенсії на інший відсутня. Натомість через декілька днів з моменту подання заяви про надання статусу безробітного, нею до Управління Пенсійного фонду України була подана заява про перерахунок (можливість збільшення) пенсії по інвалідності, а не перехід з одного виду пенсії на інший. Харківський обласний центр зайнятості при взятті її на облік із наданням статусу безробітного мав право та був зобов`язаний перевірити чи отримує вона пенсію за віком, та у разі виявлення таких обставин повинен був відмовити у наданні статусу безробітної. Отже позивач повинен був користуватися в установленому порядку відомостями з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та відомостями персоніфікованого обліку застрахованих осіб, що накопичуються в Пенсійному фонді України. Харківський обласний центр зайнятості надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідно до п.4 ч.2 ст.44 ЗУ «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені в ч.1 ст.45 цього Закону, в тому числі досягнення пенсійного віку, призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Крім того застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, достовірність поданих даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного покладається на зареєстрованого безробітного. [PERSON] була ознайомлена з правами і обов`язками зареєстрованого безробітного, що підтверджується її особистим підписом в заяві про надання статусу безробітного від 04.08.2021 та особистим підписом в Індивідуальному плані працевлаштування безробітного та додатку 2 до нього від 11.08.2021. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним Харківською філією Харківського обласного центра зайнятості була отримана інформація шляхом обміну з Пенсійним фондом України щодо виду виплат [PERSON] , а саме пенсії за віком за серпень 2021-листопад 2021, в інформації, яка завантажена 14 серпня 2021 року зазначено дані щодо виплат-пенсія по інвалідності за серпень 2021 року. З метою уточнення інформації щодо отримання [PERSON] пенсії за віком 29.11.2021 була отримана відповідь на запит, в якій підтверджено, що [PERSON] отримує пенсію за віком з 04.08.2021. Оскільки відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо інформування центру зайнятості протягом трьох робочих днів про підстави для припинення її реєстрації як безробітного, а саме призначення їй пенсії як матері дитини-інваліда з 04.08.2021, внаслідок чого вона незаконно отримала допомогу по безробіттю, соціальні послуги з професійного навчання та компенсацію витрат за щоденний міський проїзд за маршрутними листами у період проходження професійного навчання на загальну суму 12767,59 грн., то такі кошти підлягають поверненню як безпідставно набуті. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 07.12.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача Харківського обласного центру зайнятості позовні вимоги підтримала, зазначивши підстави, наведені в позові і поясненнях на відзив. Також заперечувала проти судових витрат відповідачки на правову допомогу, оскільки професійну правову допомогу здійснюють тільки адвокати, що не є тотожним представництву у суді, яке можуть здійснювати як адвокати, так і інші суб`єкти. Оскільки [PERSON] уклала договір про надання юридичних послуг від 26.11.2021 з ТОВ «ЛЕКС ТУЛС», а не з адвокатом, витрати відповідача за надання правових консультацій і складання документів не належать до витрат на професійну правничу допомогу не підлягають відшкодуванню як судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала з підстав, наведених у відзиві на позов. Також пояснила, що вона звернулась до центру зайнятості близько 09.00 год. 04.08.2021 року, а до Управління Пенсійного фонду 09.08.2021, а не 04.08.2021 як зазначено в документах. Вважає, що дати в її заяві і в інших документах, які надало ГУ ПФУ в Харківській області підроблені. Вона звернулась до них лише дізнатися чи може бути збільшений розмір її пенсії по інвалідності і не знала, що її перевели на інший вид пенсії. Грошові кошти отримувала на картку, тому зміни в розмірі пенсії не помітила. Наполягає, що ГУ ПФУ в Харківській області повинно було перевірити усі відомості і повідомити їй, що у разі переведення її на інший вид пенсії вона втрачає право на отримання допомоги по безробіттю. За таких обставин її вини щодо безпідставного набуття коштів немає, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Представник третьої особи ГУ ПФУ в Харківській області в судове засідання не з`явився, суду надані письмові пояснення, в яких просить суд розглядати справу без їх представника і зазначиє наступне. [PERSON] перебуває у них на обліку і отримує пенсію по інвалідності 2 групи з 20.12.2016 року. 04.08.2021 року вона звернулась із заявою щодо переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком як мати дитини-інваліда і додала до заяви документи, які були відскановані до електронної пенсійної справи і оригінали повернуті [PERSON] . Рішенням про перерахунок пенсії від 10.08.2021 №963240852185 [PERSON] було призначено пенсію за віком з 04.08.2021, яку вона отримує з цього часу. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так судом встановлено, що 04.08.2021 [PERSON] звернулася до Харківської районної філії Харківського обласного центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітного. У вказаній заяві вона повідомила, що через відсутність роботи вона не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує, не є суб`єктом підприємницької діяльності, не отримує відповідно до законодавства: допомогу, компенсацію та/або надбавку по догляду за: дитиною-інвалідом; інвалідом І групи; особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує стороннього догляду або досягла 80-річного віку; грошове забезпечення як батьки-вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки; грошову допомогу по догляду за інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. А також повідомила, що ознайомлена з правами та обов`язками безробітного, що визначені Законом України\~«Про зайнятість\~населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Крім того, відповідно до відомостей про відвідування центру зайнятості [PERSON] 04.08.2021 її попереджено щодо повернення коштів у разі подання недостовірних відомостей, що вона ознайомлена з необхідністю при кожному відвідуванні центру зайнятості надавати оригінали документів, а саме паспорт і трудову книжку. Як вбачається із Витягів із наказів про прийняті рішення по особі [PERSON] від 15.11.2022 року, відповідно до наказу від 04.08.2021 №НТ210804 їй був наданий статус безробітної і призначено допомогу по безробіттю з 04.08.2021. Відповідно до Індивідуального плану працевлаштування безробітного від 11.08.2021 і додатку 2 до нього [PERSON] була ознайомлена з правами і обов`язками безробітного, про що свідчить її особистий підпис у документах. Крім того, 12.08.2021 року між [PERSON] та Харківським обласним центром зайнятості в особі директора Харківської районної філії Харківського обласного центру зайнятості Шатіло І.В. був укладений Договір №201021081100002 про професійне навчання безробітного на професійне навчання за професією кухар зі строком навчання з 12.08.2021 до 02.02.20222, який додатковою угодою №1 до вказаного Договору був змінений до 11.02.2022 року. [PERSON] 12.08.2021 було зараховано до складу навчальної групи 52-ХЦ/21, про що свідчить відмітка про прийняття на професійне навчання, яка підписана заступником директора з НР ХЦПТО ДЗС Товстокорим А.О. Відповідно до висновку Акту №60-21 розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 29.11.2021 за результатами звірки, що була проведена у зв`язку із надходженням інформації до бази даних ЄІАС стосовно [PERSON] , яка отримує пенсію та протокольного рішення засідання Комісії щодо розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 24.11.2021 №52, було підтверджено факт отримання [PERSON] пенсії за віком з 04.08.2021, про що вона не повідомила, вона відноситься до зайнятого населення і порушила чинне законодавство в частині отримання статусу безробітного. Відповідно до довідки Головного управління ПФУ в Харківській області [PERSON] 04.08.2021 звернулась до управління із заявою щодо переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування як матері дитини-інваліда. До заяви надала медичний висновок №164 від 13.12.2002 про визнання інвалідом з дитинства до настання 16 річного віку [PERSON] [INFO] та свідоцтво про народження [PERSON] . В своїй пояснювальній записці від 24.11.2021 року [PERSON] пояснила, що 04.08.2021 вона звернулась до Харківської районної філії ХОЦЗ для реєстрації як безробітна, в цей час вона отримувала пенсію по інвалідності, про що надала відповідні документи. Через декілька днів вона звернулась до Пенсійного фонду Харківського району та написала заяву на перерахунок пенсії по інвалідності, а не за віком. Але з`ясувалось, що більшою буде пенсія за віком, про що вона не повідомила свого кар`єрного радника, бо не знала, що це вплине на виплати допомоги по безробіттю та статус безробітного. Свою провину визнає і зобов`язується повернути кошти. Як вбачається із Акту телефонного дзвінка від 29.11.2021, [PERSON] запрошувалась на 30.11.2021 року на прийом для ознайомлення з вищевказаним актом розслідування, але вона повідомила, що не з`явиться на прийом і вказаний Акт був направлений [PERSON] рекомендованим поштовим зв`язком за вих.№1286/06/22-38 від 29.11.2021 із пропозицією ознайомитись і його підписати, а у випадку заперечень надати їх у письмовому вигляді разом із Актом протягом трьох днів з дати отримання. В своїх запереченнях на Акт розслідування страхового випадку від 10.12.2021 року [PERSON] зазначила, що їй не було надіслано листа ГУПФУ в Харківській області від 29.11.2021 №2000-0308-8/149026, яким підтверджується отримання нею пенсії за віком з 04.08.2021 року. При цьому станом на надання цих заперечень їй виповнилось 53 роки і вона не могла вийти на пенсію за віком на загальних підставах, а відтак Акт №60-21 від 29.11.2021 не має для неї жодних правових наслідків. Відповідно до довідки розрахунку виплаченої допомоги по безробіттю та компенсації проїзду до місця навчання та у зворотному напрямку за кожен день навчання, які підлягають поверненню, довідки про вартість профнавчання для відшкодування коштів, кошторису витрат навчання з підвищення кваліфікації за професією кухар, розрахунку вартості навчання [PERSON] за період з 12.08.2021 року по 28.11.2021 року, сума коштів, яка підлягає поверненню [PERSON] , складається із допомоги по безробіттю у сумі 1625,81 грн., витрат на професійне навчання у сумі 9981,78 грн., та витрат на проїзд у сумі 1160,00 грн. 20.01.2022 року Харківським обласним центром зайнятості був винесений наказ №43 про вжиття заходів щодо повернення коштів по [PERSON] 26.01.2022 за вих.№83/02/23-37 Харківською районною філією Харківського обласного центру зайнятості Снігур О.А. був направлений лист-претензія про повернення коштів, який нею був отриманий 28.01.2022, але до теперішнього часу грошові кошти не нею повернуті. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 46\~Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Згідно зі статтею 1\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Умови виплати допомоги по безробіттю, визначені Законом України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» та пов`язуються з початком настання безробіття, тобто, наданням особі статусу безробітного. Пунктом 1 частини 1 статті 1\~ЗУ «Про\~загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» визначено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Відповідно до ч.1 ст.22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. \~ \~ \~ \~ Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних державною службою зайнятості визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктом 17 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 19.09.2018\~№792 встановлено, що для надання статусу безробітного особа, яка шукає роботу, подає заяву про надання статусу безробітного (у тому числі засобами електронної ідентифікації) до центру зайнятості, який обирає для обслуговування, пред`являє документи, зазначенні в п.п.1 п.4 цього Порядку, а також трудову книжку (цивільно-правовий договір чи документ, який підтверджує припинення останнього виду зайнятості). Відповідно до п.1 ст.4 та ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012, до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Пунктом 4 ч. 2 ст.\~44\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» встановлено, що зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Згідно із ч. 3 ст.\~44\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно з п.8 ч.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Частинами 2, 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст.\~36\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п.18 ч.2 ст.22 ЗУ «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства\~праці та\~соціальної політики\~України,\~Державної податкової\~адміністрації від\~13\~лютого 2009\~року №60/62 та постановою правління Пенсійного Фонду України від 13 лютого 2009 року №7-1, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року №232/16248 центрами зайнятості проводяться розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення. Для проведення зазначених розслідувань центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України, шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно - правовими договорами, ведення особистого селянського господарства, отримання пенсії. Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, ДПА України та ПФУ, як центральними органами виконавчої влади. Даний обмін інформацією здійснюється з метою перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та визначення розміру матеріального забезпечення. Як передбачено пунктами 6-9 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 №60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 №7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року №232/16248, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою. У разі відмови особи повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства. Рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку. Частиною першою статті 1212\~ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно із пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відтак законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати КЦС ВС від 06.02.2019 року, які відповідно до вимог ч.4 ст.263\~ЦПК України враховуються судом при ухваленні рішення. Враховуючи наведене, добросовісність безробітного полягає у своєчасному повідомленні відповідного центру зайнятості, про втрату ним права на отримання допомоги по безробіттю. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримувала допомогу по безробіттю за період з 04.08.2021 по 29.11.2021 та у цей же час отримувала пенсію за віком як мати дитини-інваліда, і про зміну виду пенсії не повідомила центр зайнятості, внаслідок чого відбулася безпідставна виплата забезпечення, що свідчить про недобросовісність з боку відповідача. Посилання відповідача на те, що вона не знала про призначення їй іншого виду пенсії і що її не попередили про те, що призначення їй такої пенсії призведе до втрати нею статусу безробітного, суд вважає необґрунтованими. Відповідно до матеріалів пенсійної справи [PERSON] , 04.08.2021 року нею було подано заяву про перерахунок пенсії, в якій [PERSON] просила перевести її в разі доцільності на пенсію за віком як мати дитини-інваліда з дитинства або по інвалідності в розмірі пенсії за віком. До заяви про перехід з одного виду пенсії на інший [PERSON] подавала певний пакет документів, серед якого були надані медичний висновок №164 від 13.12.2002 про визнання інвалідом з дитинства до настання 16 річного віку [PERSON] та копія свідоцтва про народження [PERSON] . Крім того, після подання такої заяви у неї виник обов`язок цікавитись прийнятими рішеннями за цією заявою, а також вона не могла не помітити зміну розміру її пенсії, яку вона отримувала раніше і поцікавитись на підставі якого рішення відбулися такі зміни. При цьому в пам`ятці пенсіонеру, яка підписана [PERSON] 04.08.2021, вказано, що переведення з одного виду пенсії на інший проводиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами, тобто з 04.08.2021, а також роз`яснено її право на ознайомлення з матеріалами пенсійної справи, звертатися із запитами та інформацією відповідно до ЗУ Про звернення громадян та ЗУ Про доступ до публічної інформації, отримувати консультації та роз`яснення щодо застосування законодавства про пенсійне забезпечення. При цьому суд звертає увагу, що обов`язок повідомляти центр зайнятості про зміну доходів, в тому числі призначення іншого виду пенсії, за якою особа втрачає статус безробітної встановлений саме для особи, яка отримала такий статус, про що [PERSON] повідомлялась при наданні їй статусу безробітної і призначення допомоги по безробіттю при ознайомленні із правами і обов`язками безробітної. Твердження відповідачки про те, що вона не зверталась до ГУ ПФУ в Харківській області 04.08.2021 року і підробку дати на її заяві не підтверджені жодними доказами. А дата прийняття Харківським приміським об`єднаним управлінням ПФУ рішення від 10.08.2021 стосовно перерахунку їй пенсії з пенсії по інвалідності на пенсію за віком жодним чином не впливає на обов`язок повідомити центр зайнятості про зміну виду пенсії. Також, суд з цього приводу наголошує, що правова основа презумпції знання законодавства - обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Цей обов`язок закріплений в частині 1 статті 68 Конституції України. Обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Відповідно до вимог ст.12, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст.\~76\~ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] незаконно отриманої допомоги по безробіттю ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є доведеними належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення. Стосовно вимог позивача стосовно стягнення з відповідача суми судового збору у розмірі 2481 грн. суд зазначає наступне. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2481,00 грн. Однак відповідно п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю 1 та 2 груп. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ №272826 від 26.02.2020 року, відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи, тому суд вважає, що сума судового збору в розмірі 2481 гривень підлягає компенсації за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved