Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

09 грудня 2022 року позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст. ст. 180-182,188,191,194 СК України просить суд: стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на його користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи з 11 серпня 2021 року та до повноліття дитини. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 жовтня 2005 року між ним та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Мологівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, актовий запис № 19. Від даного шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з ним та знаходиться на його повному утриманні. 11 серпня 2021 року він [PERSON] звернувся до Білгород Дністровського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ щомісячно. Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 вересня 2021 року по справі № 495/6528/21 відмовлено у видачі судового наказу за його заявою. Відмовляючи у видачі судового наказу суддя Анісімова Н.Д., як на підставу відмови посилалася на п.8 ст. 165 ЦПК України, при цьому зазначила в мотивувальній частині ухвали: «суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу на підстав п.8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, оскільки розв`язання цієї вимоги пов`язане з вирішенням спору про право, що є підставою для відмови у видачі судового наказу». Рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 квітня 2022 року визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] , припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] з 26 липня 2021 року, оскільки вказаним рішенням встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] на момент подання позову вже проживав разом із батьком, у зв`язку із чим [PERSON] не мала права на отримання аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] . На іншу дитину він сплачує аліменти. Таким чином, просить стягувати аліменти з відповідача за період з 11 серпня 2021 року. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконує свого обов`язку щодо утримання сина [PERSON] та ухиляється від утримання дитини, він і вимушений звернутися до суду з даним позовом. 26 грудня 2022 року відповідач надала відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, просить суд в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовує тим, що з позовними вимогами не згодна, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. 04 листопада 2020 року шлюб між ними був розірваний. За період перебування у шлюбі у них народилося двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після розлучення діти залишилися проживати разом з нею, у зв`язку з чим вона була змушена звертатися до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, оскільки добровільно платити аліменти [PERSON] не бажав. Згодом старший син пішов жити до батька, проти чого вона не заперечувала. Фактично проживання дітей між ними вирішено: одна дитина проживає із батьком, друга разом із матір`ю, тобто рівність встановлена. Крім того, матеріальний стан позивача є значно вищим за її, що підтверджується наявними доказами у справі. 30 січня 2023 року [PERSON] надав заяву, відповідно до якої зазначив, що згоди на утримання дітей між ними не досягнуто, відповідач продовжує отримувати аліменти на дитину, яка проживає з нею, аліменти з нього стягуються вже 2 роки, заборгованості не має. Відповідач забрала більшу частину їх сумісного майна і зараз намагається отримати половину. До того ж вийшла заміж та має годувальника, який їх забезпечує та має житло. Наполягає на задоволені позовних вимог у повному обсязі. 27 лютого 2023 року [PERSON] надала пояснення, відповідно до яких зазначає, що позивач має кращий дохід аніж вона, вона є безробітною та не має доходу. У її власності є лише 35/200 частин квартири [ADDRESS] . Іншого рухомого або нерухомого майна вона не має, підприємцем не являється, тому вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 12 грудня 2022 року Ухвалою суду по вказаній справі було відкрито спрощене провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначений розгляд справи по сутті. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав на наполягав на їх задоволені. Відповідач, представник відповідача з позовними вимогами не погодилися, просять суд в задоволені позовних вимог відмовити з підстав наведених у відзиві. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними був розірваний. Від вказаного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с. 13, 24) Рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду від 07 квітня 2022 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів були задоволені частково. Визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 26.07.2021 року, що стягуються на підставі судового наказу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/3557/20; в задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON] було відмовлено. (а.с. 4-9) Неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю, що підтверджується рішенням № 20 виконавчого комітету Мологівської сільської ради про визначення місця проживання та способу участі у вихованні . (а.с. 25) На підставі судового наказу № 495/3557/20, виданого 07 липня 2020 року Білгород Дністровським міськрайонним судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дітей: син [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП № 62699102 від 26 грудня 2022 року зазначено, що борг [PERSON] станом на 31 грудня 2022 року складає суму 00,00 грн. Позивач у своїх позовних вимогах зазначає, що що неповнолітні діти знаходяться на його утриманні, оскільки він сплачує аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] та дитина [PERSON] , [INFO] проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вийшла заміж, має нерухомість. Заперечуючи проти позовних вимог позивача, відповідач надала до матеріалів справи: рішення № 20 від 21 січня 2022 року про визначення місця проживання та способу участі у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] ; копії з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру; відомості з Державного реєстру; довідку № 901 від 21 грудня 2022 року з Державного центру зайнятості; копію свідоцтва платника податків; копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця; повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску; звернення [PERSON] від 11 вересня 2020 року; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.02.2020 року; відомості з державного реєстру прав на нерухоме майно, відповідно до якого [PERSON] належить 35/200 частин у житловому приміщені квартири [ADDRESS] ; фото таблиці. Нормативне обґрунтування Відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України \~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина..\~ Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до\~ст.\~191\~СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що\~ст. 180 СК України\~ покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги, що чинним законодавством чітко передбачений розмір аліментів, що вираховується від заробітку /доходу/ платника аліментів, виходячи з кількості дітей, прийнявши до уваги матеріальне становище платника аліментів, вікову категорію дитини, її потреби, того, що позивачем сплачуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , за для не порушення принципу рівності у несенні обох батьків свого обов`язку по утриманню дитини, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ [PERSON] , щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу, а саме з 11.08.2021 року і до повнолітня дитини [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] включно, а тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача підлягає також стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved