Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] , треті особи - Жовківська міська рада, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту ДАБІ у Львівській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 13.05.2021 р. (а.с. 141 том 1), просить зобов`язати [PERSON] усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю шляхом знесення самочинно спорудженої прибудови з дворового фасаду (зі східної сторони) до будинку [ADDRESS] та відновлення несучої зовнішньої стіни приміщень, позначених на поверховому плані № 8, 9 зі східної сторони будинку [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що 19.07.2002 р. між ФГ [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування частини будинку, згідно якого позивач прийняв в дар 25/100 будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , а саме приміщення за літ. 20, 21, 22, 23, які знаходяться на другому поверсі будинку згідно плану площею 107.8 кв.м. Згідно договору купівлі-продажу від 03.04.2001 р. приватна фірма «Бамбора і Компанія» продала [PERSON] нежитлове приміщення, позначене на поверховому плані літ. 1, 2, що становить 13/100 ідеальних часток будинку, позначеного в плані літерою Б-2, що знаходиться в [ADDRESS] . Загальна площа придбаного відповідачем нежитлового приміщення становить 49.2 кв.м. Згідно договору купівлі-продажу від 29.08.2003 регіональне відділення ФДМ України у Львівській області передало у власність [PERSON] нежитлові приміщення загальною площею 37.4 кв.м., яка складає 10/100 ідеальної частки будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідачем було розпочато самочинну добудову до будівлі [ADDRESS] зі східної сторони. Дозвіл на виконання даної добудови [PERSON] не надавався. Відповідачем без будь-якої дозвільної документації та без права користування на земельну ділянку проведено добудову до будівлі, що є самочинним будівництвом. Зазначає, що відповідно до висновку експерта № 26/02-21 від 10.03.2021 р., виконана [PERSON] прибудова з дворового фасаду до будівлі є самочинним будівництвом та не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва. Причиною наявних пошкоджень у приміщеннях, що належать на праві власності [PERSON] та знаходяться на другому поверсі будинку можуть бути виконані роботи гр. [PERSON] по будівництву прибудови з дворового фасаду. Виконати безперешкодно ремонтно-будівельні роботи з території загального користування технічно неможливо через виконану гр. [PERSON] прибудову з дворового фасаду до будівлі [ADDRESS] . Також зазначає, що самочинною добудовою відповідача перекрито доступ до загальних сходів на вході до будинку, вхід у приміщення обмежено, так як відповідачем встановлено замок та не надано ключі позивачеві. Таким чином, відповідач своїми діями зі здійснення самочинної прибудови з дворового фасаду будинку без згоди співвласників будинку порушив право позивача вільно користуватися і розпоряджатися спільним майном будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом, спричинив негативний вплив на приміщення, що належать позивачу, а саме пошкодив стіни зазначених приміщень та не дає змоги провести їх ремонт через самочинну прибудову, яка унеможливлює проведення такого ремонту. Представник позивача адвокат Манукян М.А. в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить такі задоволити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача адвокат Огородник І.І. в судове засідання з`явилася, проти позову заперечила, просить у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві, а саме вказує на відсутність такого об`єкта як прибудови зі східної сторони будинку. Зазначає, що ні позивач, ні його брат фактично не використовували належні їм приміщення з моменту придбання, близько 20 років. Жодного капітального ремонту позивач у своїх приміщеннях на 2-му поверсі з моменту зазначеного обстеження не робив. Відтак, всі описані експертом пошкодження приміщень позивача були ще станом на 2003 рік і з часом під впливом природнього фізичного зносу тільки посилилися. Позивач, як власник, так і його брат, як попередній власник приміщень, зазначені приміщення не використовували, жодних ремонтних робіт не проводили, технічним станом своїх приміщень, а тим більше приміщень інших співвласників не цікавилися взагалі. Приміщення на другому поверсі були закинуті та занедбані, перебували в стані руйнування. З метою збереження власних приміщень, відповідач вимушений був провести необхідні ремонтно-будівельні роботи по укріпленню перекриття між поверхами, несучих стін та інших конструкцій будинку, які загрожували обвалом другого поверху. Провівши власними силами ремонтно-будівельні роботи відповідач жодним чином не порушив права позивача, а навпаки покращив технічний стан конструктивних елементів, що запобігло руйнуванню приміщень позивача. При цьому, позивач, який дуже рідко навідувався на об`єкт, знав про те, що такі роботи відповідачем проводяться, не заперечував проти них, проте уникав фінансової участі у їх виконанні, відповідач вимушений був все робити за власний рахунок. Тому вважає, що він жодним чином не погіршив, а тільки покращив технічний стан приміщень позивача, запобігши їх руйнуванню. За таких обставин, проведеними ремонтно-будівельними роботами права позивача жодним чином не порушені, що є самостійною підставою для відмови у позові. Зазначає про необґрунтованість позовних вимог, відсутність в них як фактичного, так і правового підґрунтя, відсутність будь-яких порушень прав позивача з боку відповідача. Стверджує, що вказаний позов не спрямований на реальний захист прав позивача, а є виключно реакцією позивача на здійснений за рішенням суду за позовом [PERSON] демонтаж самочинної прибудови позивача з північної сторони будівлі. Вважає, що лист Департаменту ДАБІ у Львівській області від 18.12.2018 р. та акти обстеження складені представниками Жовківської міської ради є недопустимим доказами. До відповідальності у сфері містобудування такий не притягався. Треті особи Жовківська міська рада та Державна архітектурно-будівельна інспекція в особі Департаменту ДАБІ у Львівській області письмових пояснень щодо позову не подали, явку повноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Інформація про рух справи та процесуальні дії, вчинені судом першої інстанції в процесі розгляду. Справа поступила до суду 26.03.2021 р. та згідно автоматизованого розподілу передана для розгляду судді Зеліско Р.Й. 02.04.2021 р. до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову. 05.04.2021 р. у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 05.04.2021 р. розглянуто заяву про забезпечення позову та таку задоволено. 06.05.2021 р. надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду від 05.04.2021 р. про забезпечення позову. 06.05.2021 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву. 11.05.2021 р. в підготовчому судовому засіданні задоволено заяву про відвід судді подану відповідачем [PERSON] та від розгляду вказаної справи, суддю Зеліско Р.Й. відведено, справу передано для проведення перерозподілу. 11.05.2021 р., справу згідно автоматизованого розподілу передана для розгляду судді Ясиновському Р.Б. та підготовче судове засідання призначено на 29.06.2021 р. 13.05.2021 р. до суду надійшла заява від представника позивача в порядку ст. 49 ЦПК України про збільшення позовних вимог, а також відповідь на відзив. 20.09.2021 р. до суду поступив відзив на уточнену позовну заяву. 04.11.2021 р. постановою Львівського апеляційного суду, ухвалу про забезпечення позову від 05.04.2021 р. залишено без змін. 22.12.2021 р. у справі закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд на 02.02.2022 р. 09.06.2022 р. в судовому засіданні допитано свідка [PERSON] 23.01.2023 р. в судовому засіданні з метою роз`яснення і доповнення висновку експерту було поставлено питання експерту [PERSON] 15.02.2023 р. в судовому засіданні з метою роз`яснення і доповнення висновку експерту було поставлено питання експерту [PERSON] 20.03.2023 р. ухвалою судового засідання відмовлено представнику позивачав клопотанні про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи та цього ж дня постановлено рішення (скорочене). Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Судом встановлено наступні фактичні обставини. Позивач [PERSON] є власником 25/100 будинку [ADDRESS] , а саме нежитлових приміщень за № № 20, 21, 22, 23 площею 107.8 кв. м., що підтверджується наявним в матеріалах справи Договором дарування частини будинку, посвідченого Галань Г.О., Жовківської державної нотаріальної контори 19.07.2002 р., зареєстрованим в реєстрі за № 1-1547. Відповідач [PERSON] є власником нежитлових приміщень, позначених на поверховому плані №1,2, що становить 13/100 ідеальних часток будинку, позначеного в плані літ. Б-2, що знаходиться в [ADDRESS] , загальна площа приміщень 49.2 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.04.2001 р., посвідченим приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Химицею Г.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1404. Також відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення площею 37.4 кв.м., що складає 10/100 ідеальної частки будівлі що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу частини нежитлового приміщення шляхом викупу №99/03 від 29.08.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Чемерис Г.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 1902. Як вбачається із наявного в матеріалах справи поверхового плану 1-го та 2-го поверхів на будівлю «Б-1» по [ADDRESS] із технічної справи № 1473500, належні позивачу приміщення №22 та №23 знаходяться на другому поверсі будівлі, а належні відповідачеві приміщення № 6 , №7, №8 та №9 на першому поверсі зі східної сторони будівлі, а приміщення №1 та №2 на першому поверсі із західної сторони будівлі. Актом обстеження будівлі (бувший побуткомбінат) у [ADDRESS] , який знаходяться у приватній власності чотирьох підприємців: [PERSON] , [PERSON] [PERSON] - перший поверх та [PERSON] - другий поверх від 01.04.2003 р., комісією у складі начальника інспекції ДАБК, начальника відділу з питань НС та ЦНЗ, Жовківського міського голови, начальника МОУКБ встановлено наступний технічний стан основних конструктивних елементів будівлі: фундамент - стрічковий, шамотна цегла, стан задовільний (процент зносу 50%); стіни - дерев`яний брус в комбінації з цеглою в незадовільному стані, грибок, послаблена конструкція, затрухлявів, стіни оштукатурені по брусу, цегла відкрита, відпадання штукатурки в місяцях здуття; перекриття - дерев`яні балки, металеві двотаврові балки, окремі тріщини в дерев`яному перекритті, місцями повідпадала штукатурка, стан задовільний, необхідна часткова заміна несучих конструктивних елементів, стан зносу - 60%, підлога з дошки, стертість дошок, місцями просіла, пошкоджена гниллю (2й поверх), відставання клепок від основи, стан незадовільний, вікна, двері - дерев`яні віконні рами і коробки місцями пошкоджені та пошкоджені гниллю (2й поверх), перекос дверних відкосів, нещільне прикривання, пошкоджене гниллю, грибком, стан незадовільний (процент зносу 70%); дах - двосхилий, дерев`яний, покрівля - чорна бляха, ослаблення кріплення листів до обрешітки, відколи і тріщини, протікання покрівлі, водостічні труби і жолоби зруйновані повністю, стан незадовільний (процент зносу -60%). За результатами обстеження комісія констатує факт, що будівля знаходиться в незадовільному стані, другий поверх та покрівля потребують невідкладного ремонту. Особливу тривогу викликає другий поверх, дах, покрівля. Комісія вважає за необхідне негайно розпочати капітальний ремонт будівлі в [ADDRESS] . Як встановлено Висновком експерта № 18/21 від 17.12.2021 р., складеним судовим експертом Бочуляком Р.П., починаючи з 2003 р. по дату проведення дослідження [PERSON] здійснювалися наступні ремонтно-будівельні роботи у належних йому приміщеннях: підсилення та заміна окремих ділянок фундаменту; розбирання, перекладання, підсилення, кріплення ділянок стін; підсилення балок, розбирання і ремонт частини перекриття; заміна підлог; заміна віконних блоків; заміна дверних блоків; заміна покрівлі, заміна інженерних мереж (стор.12-13 висновку). Експертом також встановлено, що ремонтно-будівельні роботи в належних [PERSON] приміщеннях під №8 та №9 виконані з дотриманням будівельних норм і правил (стор. 16, стор. 22 висновку). Рішенням Жовківської міської ради №166 від 17.05.2001 р. «Про надання дозволу підприємцю [PERSON] на капітальний ремонт частини будинку по [ADDRESS] » дозволено підприємцю [PERSON] проведення капітального ремонту належної йому частини будинку по [ADDRESS] з зміною конструкції фасадної капітальної стіни з дерев`яної на цегляну. Наявними в матеріалах справи Технічним паспортом на групу нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] (інв. справа № 21529 ) від 30.04.2021 р. та Технічним паспортом на групу нежитлових приміщень загальною площею за адресою: [ADDRESS] . (інв. справа № 21529/1) від 30.04.2021 р. підтверджується фактичний стан, а саме площа та конфігурація належних відповідачеві приміщень на час розгляду справи. Як вбачається із Висновку експерта № 18/21 від 17.12.2021 р., накладенням планів першого поверху, наведених у технічних паспортах № 21529 та № 21529/1 на план першого поверху, наведений у технічному паспорті № [NUMBER] встановлено перепланування належних позивачу приміщень поз. 1, 2, 6, 7, 8, 9 зі збільшенням площі одних та зменшенням площі інших приміщень та зміну їх конфігурації, проведення часткового демонтажу дерев`яних стін нежитлової будівлі з їх повною ліквідацією або заміною на цегляні. Чинними державними будівельними нормами передбачено, що прибудовою являється об`єкт (нові приміщення), що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку (п. 3.21 ДБН В.2.2 - 9:2018 «Громадські будинки та споруди. Основні положення». Таким чином, встановлення наявності такого об`єкта потребує спеціальних знань у сфері будівництва. Згідно Висновку експерта № 18/21 від 17.12.2021 р., існування в натурі прибудови з дворового фасаду (зі східної сторони) до будинку [ADDRESS] експертом не встановлено. При цьому, як вбачається із Висновку експерта№ 18/21 від 17.12.2021 р. та долученої до нього фотофіксації (додаток № 5 до висновку), а також підтверджується поясненнями допитаного в судовому засіданні судового експерта [PERSON] в ході проведених досліджень експертом проведено як зовнішній огляд будівлі загалом, так і огляд спірних приміщень, що належать [PERSON] . Вказаним висновком встановлено, що тильний фасад будинку (східна сторона) має суцільну лінію забудови по лінії фасаду будинку. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що зі східної сторони будівлі лінія забудови є суцільною по всій лінії фасаду, приміщення [PERSON] за вказану лінію не виходять. Зазначене також підтверджується фотофіксацією технічного стану будинку, що міститься в таблиці №1 та таблиці №2 додатку №5 до висновку експерта. Крім того, вказаний висновок експерта в частині відсутності такого об`єкта як прибудова з дворового фасаду (зі східної сторони) до будинку узгоджується із даними наявних в матеріалах справи технічних паспортів № 21529 та № 21529/1 станом на 30.04.2021 р. Так, наявність нових приміщень, які б безпосередньо прилягали до зовнішніх стін приміщень [PERSON] вказаними технічними паспортами не підтверджується. Суд критично оцінює твердження про здійснену [PERSON] прибудову з дворового фасаду зі східної сторони до будівлі [ADDRESS] , викладені у Висновку експерта № 26/02-21, складеному 10.03.2021 р. судовим експертом [PERSON] з огляду на наступне. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що ним здійснено візуальний огляд будівлі №8а із зовнішньої сторони та приміщень, що належать [PERSON] . Приміщення, що належать [PERSON] експертом не оглядалися, що також підтверджується долученою до вказаного висновку експерта фотофіксацією досліджуваних об`єктів. Експертом також не досліджувалися технічні паспорти на належні [PERSON] приміщення станом на 2021 р., Таким чином, експертом не досліджувалися фактичний стан та технічні характеристики приміщень відповідача станом на час розгляду справи, що безпосередньо вплинуло на результати проведених ним досліджень. Зазначений висновок у вказаній частині не узгоджується із даними технічних паспортів № 21529 та № 21529/1 від 30.04.2021 р. на приміщення відповідача. Як встановлено Висновком експерта № 26/02-21, складеним 10.03.2021 р. судовим експертом [PERSON], приміщення під лі. 22 та під літ. 23, що належать [PERSON] та знаходяться на другому поверсі будинку [ADDRESS] , знаходяться у незадовільному стані. Експлуатація елементів можлива лише при умові проведення їх ремонту. У приміщеннях наявні пошкодження у вигляді перпендикулярних та косих горизонтальних тріщин, у нижніх кутах віконних прорізів наявні вертикальні тріщини до підлоги. Причиною наявних пошкоджень у зазначених приміщеннях можуть бути виконані гр. [PERSON] по будівництву прибудови з дворового фасаду до будівлі [ADDRESS] (стор.15,18) Таким чином, Висновок експерта № 26/02-21, складений 10.03.2021 р. містить імовірнісний висновок стосовно наявності причиново-наслідкового зв`язку між виконаними відповідачем ремонтно-будівельними роботами та пошкодженнями приміщень позивача. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази проведення позивачем ремонтних робіт у належних йому приміщеннях під літ. 22 та літ. 23 після проведення обстеження 01.04.2003 р., яким встановлено незадовільний стан другого поверху будівлі. Не встановлено проведення таких робіт в приміщеннях позивача і в ході проведення дослідження експертами [PERSON] та [PERSON] . З огляду на те, що після проведення обстеження 01.04.2003 р., ремонтні роботи у приміщеннях позивача не проводилися суд критично оцінює імовірнісний висновок судового експерта [PERSON]. про те, що причиною незадовільного технічного стану приміщень позивача можуть бути виконані відповідачем будівельні роботи. Як встановлено Висновком експерта№ 18/21 від 17.12.2021 р., ремонтно будівельні роботи в нежитлових приміщеннях №8 та №9 виконані відповідачем з дотриманням вимог ДБН, зокрема ДБН В.1.2.-14:2018 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель і споруд» щодо стійкості, міцності, надійності, несучих конструкцій перекриття та фундаментів, відтак, експерт прийшов до висновку, що виявлені в нежитлових приміщеннях №22 та №22 пошкодження не є наслідком проведених в нежитлових приміщеннях №8 та №9 ремонтно-будівельних робіт. Крім того, як встановлено Висновком експерта № 18/21 від 17.12.2021 р., експлуатаційні характеристики приміщень під № 22 та №23, що знаходяться на другому поверсі та належать позивачу, у зв`язку із проведенням ремонтно-будівельних робіт відповідачем покращилися. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що являється дружиною позивача [PERSON] , була присутня на комісіях Жовківської міської ради, що складала акти обстеження будівлі, зазначила, що ремонтні роботи проводились [PERSON] з 2003 р., про що вони з чоловіком скаржилися в поліцію, вважає, що під їхнім приміщенням знесена стіна, несуча стіна відсунута на 3 метри. Суд критично оцінює показання зазначеного свідка, оскільки така являється дружиною позивача і з відповідачем [PERSON] перебуває у неприязних відносинах у зв`язку із іншим судовим спором між [PERSON] та [PERSON] за результатами якого була демонтована двоповерхова добудова, яка споруджувалася її чоловіком, крім того, показання вказаного свідка спростовуються технічними паспортами на приміщення відповідача станом на час розгляду справи, а також наявним в матеріалах справи Висновком експерта № 18/21 від 17.12.2021 р. Як вбачається із Висновку експерта № 18/21 від 17.12.2021 р., проведеним оглядом встановлено, що нежитлова будівля по [ADDRESS] має розширену основу в рівні першого поверху (стилобат), розмір виносу якої від основної частини будівлі становить не більше 3.5 м., а примикання покрівлі стилобату виконано практично в рівні позначки підлоги 2-го поверху (додаток 5 до висновку експерта, таблиці №1, №2). Сучасні малогабаритні колінчасті автопідіймачі дозволяють виконувати ремонтно-будівельні роботи з люльки на робочій висоті до 11.7 м. і вище з горизонтальним вильотом стріли до 7.0 м. і більше. Таким чином, експерт прийшов до висновку, що перешкод в експлуатації та проведенні ремонтно-будівельних робіт зовнішніх стін приміщень позивача немає. Суд критично оцінює твердження, викладені в пункті 4 заключної частини Висновку експерта № 26/02-21 від 10.03.2021 р., про те, що виконати безперешкодно ремонтно-будівельні роботи приміщень позивача з території загального користування технічно неможливо через виконану [PERSON] прибудову з дворового фасаду, з огляду на те, що в дослідницькій частині висновку експерт обмежився виключно констатацією неможливості проведення таких робіт без обґрунтування такого висновку в чому саме полягає технічна неможливість їх виконання. Відтак, висновок експерта в цій частині є необґрунтованим. Як встановлено Висновком експерта № 18/21 від 17.12.2021 р., проведені в приміщеннях [PERSON] ремонтно-будівельні роботи були виконані без втручання в об`єм існуючої сходової клітки нежитлової будівлі та із збереженням існуючого входу до них, що підтверджується долученими до висновку фотозображеннями № 4-6, таблиця №5 Додаток №5 до висновку експерта №18/21. Зазначене спростовує доводи позивача про перекриття відповідачем доступу до будинку по сходах загального користування. Щодо доводів позивача про порушення відповідачем законодавства у сфері містобудування, що підтверджується листом ДАБІ у Львівській області від 18.12.2018 р. №1013-6/5792-18, актами обстеження нежитлового приміщення, розташованого у [ADDRESS] від 04.03.2021 р., від 08.04.2021 р., від 01.06.2021 р. суд зазначає наступне. У відповідності до ч.1 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі якщо сільські, селищні, міські ради не утворили виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю, повноваження таких органів виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через відповідних головних інспекторів будівельного нагляду. Статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Згідно пункту 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 р., в редакції, що буда чинна на час виникнення спірних правовідносин, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. У разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, щодо якого неможливо встановити суб`єкта містобудування, який будує чи збудував такий об`єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб`єкта містобудування. Як передбачено пунктом 16 вищевказаного Порядку, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Згідно пункту 17 Порядку, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). Як вбачається зі змісту Листа Департаменту ДАБІ у Львівській області від 18.12.2018 р., перевірка об`єктів відповідача у відповідності до ст. 41 Закону України «Про архітектурну діяльність» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.20211 р. №553 повноважним контролюючим органом проведена не була, заходи державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до вимог містобудівного законодавства до відповідача не вживалися. Таким чином, зазначений лист сам по собі не є належним доказом вчинення відповідачем порушення у сфері містобудування. Суд також погоджується із доводами відповідача про те, що, у відповідності до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності, Жовківська міська рада не утворила виконавчого органу з питань державного архітектурно-будівельного контролю, тому повноважень на здійснення такого контролю немає. Як встановлено судом, будівля [ADDRESS] знаходиться у спільній власності [PERSON] , [PERSON], [PERSON], ФГ [PERSON]., [PERSON], разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, що таке обстеження здійснювалося зі згоди всіх співвласників будівлі та в їх присутності. З огляду на зазначене наявні в матеріалах справи акти обстеження від 04.03.2021 р., та від 08.04.2021 р., від 01.06.2021 р. не є належними доказами вчинення відповідачем правопорушення у сфері містобудування. Жодних доказів на підтвердження притягнення відповідача до відповідальності у встановленому порядку за вчинення правопорушення у сфері містобудування - здійснення самочинної прибудови з дворового фасаду до будинку [ADDRESS] позивачем суду не надано. Крім того, суд звертає увагу на наступне. Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат. З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом. Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 4 ЦПК України згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14, а також неодноразово була підтримана Верховним Судом, зокрема у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 127/27333/16-ц (провадження № 61-663св18), від 24 липня 2019 року у справі № 369/8107/15-ц (провадження № 61-30914св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 685/1537/17-ц (провадження № 61-13076св19). Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі, передбачені законодавством, заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Під час вирішення справ про знесення об`єктів самочинного будівництва суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Належних доказів на підтвердження порушення відповідачем його прав як співвласника будівлі по [ADDRESS] позивачем не надано. Більше того порушення таких прав спростовується наявним в матеріалах справи Висновком експерта №18/21 від 17.12.2021 р., з якого вбачається, що здійснені відповідачем ремонтно-будівельні роботи не є причиною наявних пошкоджень приміщення позивача, розташованих на другому поверсі, перешкод в експлуатації приміщень позивача, в тому числі, в проведенні ремонтно-будівельних робіт зовнішніх стін вказаних приміщень у зав`язку із проведенням ремонтно-будівельних робіт приміщень відповідача немає, експлуатаційні характеристики приміщень позивача другому поверсі будівлі у зв`язку із проведеними ремонтно-будівельними роботами покращилися, знесення результатів ремонтно-будівельних робіт приміщень відповідача та відновлення їх до попереднього стану без заподіяння шкоди будівлі в цілому та приміщенням позивача технічно неможливо. З огляду на те, що факту порушення прав позивача не доведено, такий не є особою, що вправі заявляти позов про знесення самочинного будівництва. Таким чином, на підставі досліджених у справі доказів в їх сукупності судом встановлено відсутність на час розгляду справи приміщення у вигляді прибудови з дворового фасаду східної сторони до будинку [ADDRESS] про знесення якої несення якої позивачем заявлено вимоги, судом також встановлено, що ремонтно-будівельні роботи в належних відповідачу приміщеннях виконані з дотриманням вимог ДБН, такі роботи не призвели до пошкоджень приміщень позивача, а навпаки, покращили їх експлуатаційні властивості, перешкод в експлуатації приміщень позивача, в тому числі, проведення ним ремонтних робіт немає, доступ до будівлі по сходах загального користування з дворового фасаду будівлі наявний. Відтак, суд приходить до висновку, що діями відповідача з проведення ремонтно-будівельних робіт у належних йому приміщеннях право власності позивача на належні йому приміщення не порушено. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача. Щодо заходів забезпечення позову, то відповідно до вимог ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Outcome: dismissed