Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду від 24.12.2008\~р. на її користь на утримання сина [PERSON] , який народився [INFO] , з 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на тверду грошову суму у розмірі 6\~000,00\~грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Позов обґрунтований тим, що розмір аліментів, які сплачує [PERSON] , є занадто низьким, за рік у сина буде випускний, він готується до вступу у вищий навчальний заклад, відвідує репетиторів, а тому [PERSON] додатково здійснює оплату таких послуг, також вона несе витрати на оздоровлення, спортивні заняття, лікування сина. Крім того, збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Матеріальне становище [PERSON] не дозволяє їй самостійно в повній мірі утримувати дитину, оскільки через стан здоров`я вона не працює, має ІІ групу інвалідності. [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що він допомагає сину чим може, як є, то дає гроші або пересилає на картку. Його єдиний дохід заробітна плата, він не може сплачувати аліменти у розмірі 6\~000,00\~грн. щомісячно. Судом з`ясовано, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.12.2008\~р., яке набрало законної сили 04.01.2009\~р., було, зокрема, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , який народився [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку або доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.10.2008\~р. і до досягнення дитиною повноліття (а.\~с.\~5). [PERSON] 11.11.2011\~р. зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу її прізвище було змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.11.2011 р. (а.\~с.\~22). [PERSON] з 13.04.2021\~р. є інвалідом ІІ групи загального захворювання, що підтверджується довідкою від 01.06.2021\~р. до акта огляду медико-соціальною експертною комісією. [PERSON] пояснила, що вперше їй було встановлено ІІІ групу інвалідності у 2010\~р., ІІ групу інвалідності їй було встановлено в 2011\~р. або 2012\~р. [PERSON] проти цих обставин не заперечив. Таким чином після ухвалення рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.12.2008\~р. погіршилось здоров`я [PERSON] . Згідно з частиною першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто існує підстава для зміни розміру аліментів, присуджених рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.12.2008\~р., а саме погіршення здоров`я [PERSON] . Визначаючи новий розмір аліментів на утримання на утримання [PERSON] , який має сплачувати [PERSON] , Суд виходить з такого. Частинами першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою та другою статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На день ухвалення рішення прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 2\~833,00\~грн. на місяць, ця сума забезпечує потреби дитини лише на мінімальному рівні. Поза розумним сумнівом, на достатньому рівні потреби дитини ця сума забезпечити не може. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989\~р. передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Між тим, [PERSON] з 18.10.2022\~р. працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Ревега" на посаді вантажника, де за період роботи з листопада 2022\~р. по лютий 2023\~р. включно отримував дохід у розмірі 7\~000,00\~грн. щомісячно (нарахований), до виплати 5\~635,00\~грн., що підтверджується довідкою від 10.03.2023\~р., випадною вказаним товариством (а.\~с.\~21). Будь-яких доказів того, що [PERSON] отримує інший дохід, а відтак що може сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 6\~000,00\~грн., [PERSON] не подала. [PERSON] пояснив, що утриманців не має. На день ухвалення рішення прожитковий мінімум на працездатну особу становить 2\~684,00\~грн. За таких обставин Суд вважає, що [PERSON] може сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 2\~500,00\~грн. щомісячно, оскільки ця сума є наближеною до прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, після її сплати у власності [PERSON] залишатиметься як мінімум 3\~135,00\~грн. для свого утримання, що перевищує прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць станом на момент ухвалення рішення (2\~684,00\~грн.), тобто дозволить йому себе утримувати більш ніж на мінімальному рівні. Цей розмір аліментів є більшим, ніж [PERSON] сплачував на виконання рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.12.2008\~р. (з пояснень [PERSON] вбачається, що останнім часом вона отримувала аліменти у розмірі близько 1\~300,00\~грн. на місяць, а у березні 2023\~р. отримала 1\~500,00\~грн.). Таким чином позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. При цьому Суд не визначає мінімальний розмір аліментів, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням, про що неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави судовий підлягає стягненню збір у розмірі 447,33\~грн.

Outcome: partial