Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

28.10.2022 Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначив наступне. Відповідач є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] [INFO] . Відповідач веде аморальний спосіб життя, схильна до вживання спиртних напоїв та наркотичних речовин, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків відносно сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, матеріально не забезпечує. На підставі викладеного, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина, а також стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, на утримання малолітньої дитини, на користь закладу або особи, яка буде здійснювати опіку над дитиною, до досягнення нею повноліття. Від представника позивача та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] є матір`ю малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З 24.10.2019 на профілактичному обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває малолітній [PERSON] , як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, по причині проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Малолітній [PERSON] протягом тривалого часу мешкає з біологічною бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В травні 2022 року до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшла заява [PERSON] , в якій вона просить позбавити батьківських прав матір дитини [PERSON] , яка не виконує свої батьківські обов`язки відносно малолітнього сина, протягом півтора року веде аморальний спосіб життя, вживає алкоголь та наркотики, не працює, не цікавиться життям та здоров`ям сина, не надає ніякої матеріальної допомоги на його утримання, хоча і отримує державну соціальну допомогу на дитину. Спеціалістами служби у справах дітей 21.07.2021 обстежено умови проживання матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] , мешкає разом з двома доньками [PERSON] , 2012 р.н., [PERSON] , 2015 р.н., та біологічним батьком дітей [PERSON] , 1973 р.н., в трикімнатній квартирі, де є водо-, газо-, електропостачання. Кімнати обладнані усіма необхідними меблями, у дітей є окремі спальні місця, одяг, речі, продукти харчування. Санітарний стан помешкання задовільний. З матір`ю проведено бесіду стосовно належного ставлення до виховання малолітнього сина та попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків згідно з чинним законодавством. Спеціалістами служби у справах дітей 07.06.2022 обстежено умови проживання малолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що малолітній мешкає разом з біологічною бабусею [PERSON] в двокімнатній квартирі з усіма зручностями. Є водо-, газо-, електропостачання. У дитини є спальне місце, шафа для одягу, комод, телевізор. Санітарно-гігієнічні умови добрі, в квартирі чисто та прибрано, речі впорядковані. Проведено бесіду з бабусею [PERSON] , яка повідомила, що вона повністю займається вихованням, лікуванням та утриманням онука. Матір дуже рідко спілкується з сином, матеріально його не забезпечує, ніде не працює, державну соціальну допомогу витрачає на придбання алкогольних напоїв та наркотичних речовин. Коли раніше хлопчик залишався у матері на ніч, то вона повертала його наступного дня голодного та брудного. Сама матір не проводила з сином час, за дитиною доглядали старші сестри [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , спостерігається у [PERSON] . Декларація укладена з лікарем-педіатром [PERSON] . Мати з [PERSON] в останнє до центру зверталась 05.10.2021 з приводу захворювання, рекомендації педіатра виконувала частково. Хлопчик здоров, в останнє до центру звертався 09.03.2022 з приводу захворювання у супроводі тітки, рекомендації щодо лікування дитини тітка виконувала в повному обсязі. Відповідно до інформації Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 163 «Катруся» малолітній [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад перший рік. Дитина спілкується побутовими фразами, у нього значне порушення звукової мови. Активний словник нижче вікового рівня. Вихованням дитини займаються бабуся [PERSON] та тітка [PERSON] , які слідкують за здоров`ям та зовнішнім виглядом хлопчика. Він завжди чисто одягнений, доглянутий, має багато іграшок. Мати хлопчика [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не виявляє зацікавленості перебуванням дитини в закладі. Відповідно до інформації Управління соціального захисту населення по Заводському району від 21.06.2022 матір [PERSON] за останні пів року отримала державну соціальну допомогу в сумі 24 535,00 грн. Було направлено лист про припинення виплат матері у зв`язку з нецільовим використанням коштів. Відповідно до висновку № 18.02/01-27-347 від 05.08.2022, районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] [INFO] . Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дітей. Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За роз`ясненнями, наданими у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачем своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку із чим, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього [PERSON] [INFO] . Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства щодо зобов`язання батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття та приймати участь у вихованні, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над дитиною, аліменти на утримання малолітнього [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Разом з тим, ч. 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що позивач на підставі вимог Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору за заявленими позовними вимогами, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави за двома окремими позовними вимогами: одна вимога немайнового характеру в розмірі 992,40 грн та одна вимога майнового характеру в розмірі 992,40 грн. Загальна сума судового збору складає 1 984,80 грн. Однак, з урахуванням положень ст. 206 ЦПК України, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved