Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

12 липня 2022 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (надалі ПрАТ «СК «АРКС»), яке є правонаступником приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 72252,11 грн. та судового збору у розмірі 2481,00 грн. Позов обґрунтований тим, що між ПрАТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] 18.12.2019 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №тп323048а9дк, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER] . 14 липня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП було заподіяно матеріальну шкоду власнику автомобіля марки «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER] . На підставі договору страхування позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 72252,11 грн. на рахунок СТО згідно платіжного доручення №597653 від 20 серпня 2020 року, через що у свою чергу отримав право вимоги до особи, винної за заподіяння збитків. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідачки застрахована не була, тому позивач просить стягнути з відповідачки на підставі ст.993 ЦК України, а також судові витрати в сумі 2481,00 грн. 03 серпня 2022 року відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи в його відсутності, в якій він позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, була повідомлена про дату, місце та час судового засідання шляхом направлення тексту судової повістки на номер телефону, зазначений у матеріалах справи, відзиву, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Оскільки відповідачка в установлений ч.7 ст.178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України, за письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 18 грудня 2019 року між ПрАТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» (правонаступником якого є AT «СК «АРКС») та [PERSON] було укладено Договір № тп323048а9дк добровільного страхування наземного транспорту «Все включено», предметом якого було страхування майнових інтересів страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER] , загальна страхова сума за договором складає 958910 грн., сума франшизи у разі ДТП 4794,55 грн. 14 липня 2020 року близько 16.45 години [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Миколаївська дорога, 168, в м.Одесі, порушила п.13.1 ПДР, в результаті чого допустила зіткнення з транспортним засобом «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За даним фактом співробітниками УПП в Одеській області відносно [PERSON] складено протокол серії ДПР18 № 525442 від 14 липня 2020 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 09 вересня 2020 року було встановлено порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху, визнано її винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер [NUMBER] , на час скоєння ДТП застрахований не був. Відповідно до\~висновку експертного\~автотоварознавчого дослідження\~№ 1.003.20.0012297,\~складеного судовим\~експертом Чивчишем\~О.П.,\~вартість відновлювального\~ремонту «Toyota\~Camry»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~розрахована оцінювачем, склала 85976,22 грн. Відповідно до\~розрахунку суми\~страхового відшкодування,\~страхового акту\~№ АRХ2608438\~від 19\~серпня 2020\~року та\~умов Договору\~страхування №\~тп323048а9дк\~від 18\~грудня 2019\~року,\~розмір страхового\~відшкодування склав\~72252,11\~грн., який позивачем сплачено на рахунок СТО згідно платіжного доручення № 697653 від 20 серпня 2020. Відповідно до п. 4 договору страхування № тп323048а9дк від 18 грудня 2019 року вигодонабувачем за договором страхування є АТ «Креді Агріколь Банк». Пунктом 25.1 договору страхування № тп323048а9дк від 18 грудня 2019 року передбачено, що страхове відшкодування виплачується на підставі повідомлення про подію, заяви Страхувальника і страхового акту, який складається страховиком. Позивачем та АТ «Креді Агріколь Банк» на підставі Генерального договору про співробітництво № ІМА-11-1/2011 від 07 квітня 2011 року та додаткової угоди №11 від 26 жовтня 2016 року погоджено умови щодо отримання згоди вигодонабувача щодо визначення напрямку виплати страхового відшкодування. Однак, відповідно до Додаткової угоди № 22 від 30 квітня 2021 року до Генерального договору №ІМА-11-1/2011 про співробітництво від 07 квітня 2011 року, по страховим випадкам, які було кваліфіковано як часткове пошкодження застрахованого майна, у разі здійснення виплати страхового відшкодування на поточний рахунок СТО чи іншої ремонтної організації, де проводиться ремонт чи відновлення застрахованого майна, виплата здійснюється без попереднього погодження з АТ «Креді Агріколь Банк». Таким чином, розмір страхового відшкодування за даним страховим випадком складає 77046,66 грн. (вартість відновлювального ремонту згідно рахунку №КС-01733 від 16 липня 2020 року, калькуляції до рахунку та Наряду-замовлення № КС-01733 від 25 листопада 2020 року) 4794,55 грн. (франшиза згідно з Договором страхування) =72252,11 грн. Отже, на підставі умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів тп323048а9дк від 18 грудня 2019 року, страхового акту № АRХ2608438 від 19 серпня 2020 року та розрахунку суми страхового відшкодування, позивачем без погодження з АТ «Креді Агріколь Банк» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на поточний рахунок СТО 72252,11 грн. Статтею 5 ЦПК України\~передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до положень\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно\~до\~вимог ст.76\~ЦПК\~України доказами\~є\~будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких суд\~встановлює\~наявність\~або відсутність\~обставин\~(фактів),\~що\~обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення\~учасників\~справи,\~та\~інших\~обставин,\~які\~мають\~значення для\~вирішення\~справи. Ці\~дані\~встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими\~і\~електронними доказами; 2)\~висновками\~експертів; 3) показаннями свідків. Належними є\~докази,\~які\~містять\~інформацію щодо\~предмета\~доказування. Предметом\~доказування\~є\~обставини,\~що\~підтверджують\~заявлені вимоги\~чи\~заперечення\~або мають\~інше\~значення\~для розгляду\~справи\~і\~підлягають встановленню\~при\~ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають\~право\~обґрунтовувати належність\~конкретного\~доказу\~для підтвердження\~їхніх\~вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78\~ЦПК\~України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80\~ЦПК\~України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За нормами\~ч.1\~ст.95\~ЦПК\~України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Частиною першою статті 89\~ЦПК\~України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст.993 ЦК України). Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» N 86/96-ВР від 07.03.96р (зі змінами та доповненнями), до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно до п.1 ч.1\~ст.1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Отже, з системного аналізу статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК, п. 1 ч.2 ст.1167 ЦК). В постанові від 30.01.2019 у справі № 755/9320/15-ц ВС зазначив, що такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Цей вид зобов`язання відрізняється від регресу, оскільки регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Відомості про те, що водій транспортного засобу - відповідач, який спричинив вищевказану дорожньо-транспортну пригоду, - застрахував свою цивільно-правову відповідальність, - в матеріалах справи відсутні. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого СК «АРКС» перейшло право вимоги, що належало потерпілому [PERSON] у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відтак, правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем у зв`язку з виплатою СК «АРКС» на користь потерпілої особи страхового відшкодування, засновані на суброгації. Враховуючи викладене, оскільки з боку відповідачки суду не надано жодного доказу, який би спростовував обставини та доводи, викладені позивачем, тому суд дійшов висновку про наявність порушеного права позивача, що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду, і він довів належними доказами обґрунтованість своїх вимог саме до [PERSON] , а саме, відповідачка, як винуватиця у ДТП, протиправні дії якої перебувають у причино-наслідковому зв`язку із завданою шкодою, повинна сплатити позивачу реальні збитки, в порядку суброгації страхове відшкодування в розмірі 72252,11 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачки слід також стягнути на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved