Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Представник позивача ПП «Західна рибна компанія» Мельник Р.Я. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості та просить стягнути з [PERSON] на користь приватного підприємства «Західна рибна компанія»\~ заборгованість за договором №20/08/2018 від 20.08.2018 р. в сумі 282004,20 грн., в тому числі: основна заборгованість - 170617,50 грн., пеня - 34 857,39 грн., 3% річних - 17080,45 грн., інфляційні втрати 59 448.86 грн., а також судові витрати в сумі 9230,07грн., в тому числі: сплачений судовий збір - 4230,07 грн.; витрати на професійну правову допомогу 5000,00 грн. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що ПП «Західна рибна компанія» уклала з [PERSON] договір купівлі продажу товару №20/08/2018 від 20.08.2018р. Відповідно до умов укладеного\~ договору ПП «Західна рибна компанія» продає , а [PERSON] купує корм для риб, виробником якого є Spezialfuttermittelwerk Beeskow GmbH. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та передав відповідачу у власність товар, що підтверджується видатковою накладною №2 від 12.09.2019р. згідно якої Бей отримала у власність корм для риб на суму 390617,50грн. Однак відповідачка в повному обсязі не здійснила оплату та не провела остаточного розрахунку з позивачем за отриманий товар. [PERSON] частково провела розрахунок з ПП «Західна рибна компанія» за отриманий товар на суму 220000,00грн., що стверджується платіжними дорученнями №1 від 12.02.2019р. та №1 від 13.02.2019р. У зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобов`язань за договором купівлі продажу товару №20/08/2018 від 20.08.2018р.\~ на день звернення з позовом до суду виникла заборгованість в сумі 282004,20 грн., в тому числі: основна заборгованість - 170617,50 грн., пеня - 34 857,39 грн., 3% річних - 17080,45 грн., інфляційні втрати 59 448.86 грн. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилась, про дату, час і місце проведення яких повідомлялась належним чином. Виклик відповідача -\~ [PERSON] \~ в судове засідання здійснювався за наявною в матеріалах справи адресою ( [ADDRESS] та\~ вул.Шевченка, с.Тучне Перемишлянського району)\~ та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади Україна. Про причини неявки відповідачка суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. Згідно зі статтею 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно із ч. 1 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 ЦК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Згідно із ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст. 536 ЦК України від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Згідно зі статтею 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Згідно договір купівлі-продажу товару №20/08/2018 від 20.08.2018р.\~\~ ПП «Західна рибна компанія» продає , а [PERSON] купує корм для риб, виробником якого є Spezialfuttermittelwerk Beeskow GmbH. Згідно видаткової накладної №2 від 12.09.2019р.\~ [PERSON] отримала у власність\~ від ПП «Західна рибна компанія»\~ корм для риб на суму 390617,50грн. Згідно платіжного доручення №1 від 12.02.2019р. [PERSON] перерахувала ПП «Західна рибна компанія»\~ 190000,00грн. за договором №20/08/2018 від 20.08.2018р. Згідно платіжного доручення №1 від 13.02.2019р. [PERSON] перерахувала ПП «Західна рибна компанія»\~ 30000,00грн. за договором №20/08/2018 від 20.08.2018р. Згідно акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2019р. по 11.02.2020р. заборгованості\~ [PERSON] \~ перед ПП «Західна рибна компанія» становить 170617,50грн. Згідно умов договору №20/08/2018 від 20.08.2018р. ПП «Західна рибна компанія» нарахувала відповідачу [PERSON] пеня - 34 857,39 грн., 3% річних - 17080,45 грн., інфляційні втрати 59 448.86 грн. На підставі вищевикладеного судом встановлено, що загальна сума заборгованості (в тому числі: основна заборгованість, пеня, 3% річних , інфляційні втрати) відповідача [PERSON] \~ перед ПП «Західна рибна компанія» становить 282004,20грн., що не спростовано відповідачем по справі, як і не надано доказів на підтвердження належного виконання вказаних договорів та повернення позивачу сплачених грошових коштів. Положеннями ст. 611 ЦК України встановлено правові наслідки невиконання зобов`язань, зокрема, відшкодування збитків. Згідно положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного, повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в сумі 4230,07грн. Позивачем до позову також було подано розрахунок судових витрат позивача, в яких зазначені витрати на професійну правову допомогу в сумі 5000,00грн. яка підлягає задоовленню. На підставі викладеного та

Outcome: approved