Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] на день смерті останньої. Заява обгрунтована тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] , яка була зареєстрована в с.Людинь Дубровицького району. Останні два роки перед смертю матір була немічною, хворіла та потребувала стороннього догляду, у зв`язку з чим заявник забрала її проживати до себе у м. Рівне. Після смерті матері залишилось спадкове майно. Крім неї, спадкоємцем за законом після смерті матері є рідна сестра заявника [PERSON] , яка не бажає приймати спадщину. Заявник вказує, що вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, так як у встановлений законом шестимісячний строк не подала заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 06 лютого 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 22 лютого 2023 року з повідомленням (викликом) учасників справи. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, подавши до суду заяву в якій представник заявника [PERSON] просила справу розглядати в її відсутність та відсутність заявника, заяву підтримала, просили задоволити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати в її відсутність, не заперечила проти задоволення заяви. Зазначає, що їх із заявником матір [PERSON] протягом півтора року до смерті дійсно проживала із заявником [PERSON] в м.Рівне. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, суд встановив наступне. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане 18 березня 1969 року, актовий запис №10 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане 11 березня 1966 року, актовий запис №14 відповідно. Заявник [PERSON] змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » у зв`язку із реєстрацією шлюбу із [PERSON] 18 липня 1992 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , що видане 18 липня 1992 року. Заінтересована особа [PERSON] змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » у зв`язку із реєстрацією шлюбу із [PERSON] 19.12.1999 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , що видане 15 грудня 1999 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , померла у с.Людинь Дубровицького району Рівненської області у віці 82 років 20 квітня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис №16. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , помер у с. Людинь Дубровицького району Рівненської області у віці 78 років 19 листопада 2010 року, про що складено відповідний актовий запис №33. Як встановлено із витягу зі спадкового реєстру №69481073 від 15.07.2022 року спадкова справа після смерті [PERSON] не зареєстрована. Відповідно до довідки, що видана старостою Людинського старостинського округу Висоцької сільської ради Сарненського району Рівненської області [PERSON] в період із серпня 2014 року по квітень 2015 року (по дату смерті [INFO] ) фактично не проживала в с.Людинь Сарненського району, Рівненської області, так як потребувала стороннього догляду і проживала без реєстрації у своєї дочки [PERSON] в м.Рівне. Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз"яснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв"язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. З огляду на вищевикладене, враховуючи письмові докази на підтвердження обставин справи, відсутність заперечень проти задоволення заяви зі сторони заінтересованої особи, відсутність відомостей щодо можливого порушення прав інших осіб, беручи до уваги, те, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину, іншої можливості встановити цей факт заявник не має, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, яка підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved