Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

Рішенням від 04.07.2022 р. задоволено позов [PERSON] до АТ «Альфа-Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Н.В., приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Хоменко В.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 07.07.2022 р. [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якій посилається на те, що вона під час розгляду справи понесла витрати на професійну правничу допомогу в сумі 22000,00 грн., докази на підтвердження яких було подано після ухвалення рішення, а тому вважає, що виникла необхідність у вирішенні питання про судові витрати, а саме щодо стягнення з АТ «Альфа-Банк» на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 22000,00 грн. Також, заявник у вказаній заяві зазначає, що під час ухвалення рішення судом не вирішено питання про судові витрати по сплаті судового збору, а саме щодо стягнення з АТ «Альфа-Банк» на її користь сплаченого під час розгляду справи судового збору за подання позову та заяви про його забезпечення позову на загальну суму 1362,00 грн. (908,00 грн. + 454,00 грн.). Заявник в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла письмова заява його представника, зі змісту якої вбачається, що останній заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути заяву за його відсутності. Враховуючи, що заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, а тому відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву за їх відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Зі змісту рішення від 04.07.2022 р. вбачається, що позов [PERSON] до АТ «Альфа-Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Н.В., приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Хоменко В.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено, однак питання щодо стягнення з АТ «Альфа-Банк» на користь [PERSON] витрат по сплаті судового збору за подання позову та заяви про його забезпечення, судом вирішено частково, зокрема стягнуто тільки 908,00 грн., при цьому питання щодо стягнення решти понесених [PERSON] судових витрат судом не вирішувалось. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси сторони позивача представляли адвокати Таранець К.О. та Паламарчук Д.Ю., повноваження яких підтверджуються ордерами. Так, на підтвердження факту надання і отримання професійної правничої допомоги, а також факту її оплати, заявником у строк, встановлений ч.8 ст. 141 ЦПК України, подано до суду договір про надання правової допомоги адвокатом, акти виконаних робіт (наданих послуг), акти наданих послуг та квитанції, відповідно до яких загальний розмір отриманої професійної правничої допомоги складає 22000,00 грн. Відповідно до постанови Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, вважає, що заявлена [PERSON] сума є надмірною та неспівмірною з реальним обсягом наданої їй професійної правничої допомоги в суді, витраченим часом на надання таких послуг, критерію реальності таких витрат. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що заявлений [PERSON] розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним зі складністю справи і обсягом наданих адвокатом послуг, суд приходить до висновку, що заяву в даній частині вимог необхідно задовольнити частково, а розмір реальних витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає стягненню з АТ «Альфа-Банк» на користь [PERSON] становить 12000,00 грн. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] подавала заяву про забезпечення позову до його пред`явлення, яка була задоволена ухвалою Шевченківського районного суду м.Києві від 11.10.2021 р. у справі № 761/36076/21. Так, згідно квитанції від 04.10.2021 р., за подання вказаної заяви про забезпечення позову [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 454,00 грн. Враховуючи, що під час ухвалення рішення, судом у повному обсязі не вирішено питання щодо стягнення витрат по сплаті судового збору, зокрема не стягнуто понесені [PERSON] витрати при поданні заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява у даній частині вимог підлягає частковому задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з АТ «Альфа-Банк» на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн.

Outcome: partial