Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. 28.04.2017 р. між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, від якого [INFO] народився син - [PERSON] . Подружні відносини не склались, у зв`язку із чим згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01.06.2020р. шлюб було розірвано. Під час шлюбу, а саме 27.09.2019 р. позивач разом з дитиною та відповідачем зареєструвались за адресою: [ADDRESS] без надання окремої кімнати для проживання. Після розлучення син, за домовленістю з [PERSON] , проживає разом з матір`ю у [ADDRESS] . Зазначена квартира є трикімнатною та належить на праві власності позивачу, її матері та бабусі у рівних долях. В даній квартирі створено всі необхідні умови для постійного проживання, безпечного розвитку та відпочинку дитини. Життя позивача тісно пов`язане із м. Чернігів, дитина з народження перебуває на обліку в Комунальному некомерційному підприємстві «Дитяча поліклініка № 1» Чернігівської міської ради та на даний час відвідує Чернігівський дошкільний навчальний заклад № 50 ЧМР. Натомість відповідач для проживання орендує квартиру у Києві, власного житла немає. Перешкоди для зустрічей [PERSON] з сином відсутні, але відповідач став погрожувати забрати дитину до Києва. Це може позбавити дитину звичного і здорового способу життя, материнського піклування, психологічно син не готовий проживати разом із батьком, оскільки вихованням дитини здебільшого займається позивач,, а отже існує тісний зв`язок між матір`ю і дитиною. За таких обставин позивач просить суд визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] за місцем її проживання або реєстрації. Провадження у справі відкрито 17.05.2021 р., відповідно до приписів ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Позивач, представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити. [PERSON] пояснила суду, що відповідач заперечує щодо реєстрації сина за місцем її і дитини постійного проживання у м. Чернігів. Відповідач у встановленому законом порядку відзив на позов не подав. Натомість представник відповідача під час розгляду справи пояснив, що між батьками існує домовленість щодо місця проживання дитини. Отже спор відсутній і в задоволенні позову має бути відмовлено. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив в адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення в інтересах дитини. Також від третьої особи надійшов акт обстеження умов проживання та копію висновку потреб сім`ї [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши наявні докази та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано на підставі рішення Шевченківського районного шлюбу м. Києва від 01.06.2020 р. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого наявна в матеріалах справи. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю [PERSON] в м. Чернігів, що також не заперечувалось учасниками процесу. Позивач, представник позивача зазначають про існування спору, оскільки [PERSON] погрожує без дозволу матері забрати дитину проживати у м. Київ. Представник відповідача вказує, що спір відсутній, оскільки дитина і так проживає з позивачем. Разом з тим, заявлені вимоги [PERSON] не визнаються. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Таким чином, з досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди. Про це зазначено в постанові Великої Палати Верховного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц. Разом з тим, з огляду на те, що дитина щодо визначення місця проживання якої вирішується спір не досягла 10 - річного віку суд не піднімав питання про вислуховування її думки. Не висловлювались відповідні заяви та клопотання і представниками сторін у справі. Положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Саме такі висновки виклала Велика Палата Верховного Суду 17 жовтня 2018 року в постанові у справі № 402/428/16-ц. Як встановлено під час розгляду справи, [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . 1/3 частина квартири належить [PERSON] на праві власності, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.11.2007 р. Деснянською районною у місті Чернігові радою. В той час [PERSON] , [PERSON] та дитина є зареєстрованими в [ADDRESS] , про що свідчать довідки з місця проживання особи, надані Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування осіб Шевченківської РДА, і дана обставина не оспорювалась під час розгляду справи учасниками процесу. [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку КНП «Дитяча поліклініка № 1» Чернігівської міської ради з народження, що підтверджується довідкою медичної установи, копія якої наявна в матеріалах справи. Чернігівський дошкільний навчальний заклад № 50 Чернігівської міської ради надав довідку про те, що син [PERSON] . [PERSON] , [INFO] відвідує зазначений дошкільний заклад з 03.02.2020 року. Акт обстеження умов проживання, складений фахівцями Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, свідчить про те, що в квартирі [ADDRESS] створені всі умови для виховання та розвитку дитини. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про перебування позивача на обліку у нарколога та психіатра. Також матеріали справи не містять доказів наявності у [PERSON] шкідливих звичок. Приписами ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Приймаючи рішення по суті справи, суд приймає до уваги і позицію відповідача, висловлену його представником в судовому засіданні, що батько малолітньої дитини не заперечує проживання сина з матір`ю, проте заявлені вимоги не визнає. З іншого боку не було отримано відомостей, що [PERSON] виявляє бажання щоб дитина 2018 року народження проживали разом із ним. За положеннями ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, як це визначено ч. 1 ст. 13 ЦПК України. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Підсумовуючи все вищенаведене, враховуючи пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про задоволення позову. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved