Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, укладений 04 квітня 2006 року та зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 11. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя подружжя не склалося. З 2018 року шлюбно-сімейні відносини частково припинились, а з осені 2021 року припинились остаточно і подружжя фактично проживає окремо. В сімейних відносинах відбулася криза, яка до сьогоднішнього часу немає свого врегулювання. Подальше збереження шлюбу в якому втрачені любов, повага подружжя один до одного, взаєморозуміння та терпимість негативно буде впливати на нормальний розвиток дітей. Подружжя мешкає окремо, не підтримуючи навіть телефонний зв`язок. У шлюбі народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам дітей і самого подружжя, через що необхідно припинити цей шлюб. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2023 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням ) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, її захисник надав до суду заяву, в якій просить слухання справи проводити без його участі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин на підставі ст. 223, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. 04 квітня 2006 року [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб який був зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 04.04.2006. Від спільного подружнього життя мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 31.10.2006 р.н. та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 27.09.2013. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не створили міцної сім`ї, внаслідок відсутності взаєморозуміння, конфліктів, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 112 СК України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Таким чином причини розірвання шлюбу об`єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення.

Outcome: approved