Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

У січні 2022 року до Вовчанського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість станом на 11.02.2023 з кредитним договором №22033000131158 від 12.06.2019 у розмірі 125\~707, 05 гривень та за кредитним договором №26207000429249 від 12.06.2019 у розмірі 102\~683, 53 гривні, а всього 228\~390 (двісті двадцять вісім тисяч триста дев`яносто) гривень 58 (п`ятдесят вісім) копійок, і судові витрати у розмірі 3425,86 гривень. Короткий зміст позовних вимог В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 12 червня 2019 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №22033000131158, на підставі якого Банк встановлює [PERSON] кредитний ліміт у розмірі 74\~400,00 гривень. Умовами договору передбачена щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5 % від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі на строкову заборгованість за кредитом 0,001 % річних, а процентна ставка на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0 % річних. 12 червня 2019 року між сторонами також укладено договір № 26207000429249 про встановлення кредитного ліміту, за умовами якого Банк встановив [PERSON] кредитний ліміт 48000,00 гривень (з можливістю його збільшити або зменшити) строком на 12 місяців. Продовження строку дії кредитної лінії може здійснюватися необмежену кількість разів. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою і нараховується на строкову заборгованість за кредитом 48,00 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56 % річних (а.с.25). Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] кредитних зобов`язань та на вимоги статей 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 11.01.20222 за кредитним договором №26207000429249 від 12.06.2019 складає 102\~683,53 гривень (46\~765,87 гривень - залишок простроченого кредиту; 55\~217,66 гривень - залишок прострочених відсотків, 700,00 гривень - залишок прострочених комісій) та за кредитним договором №22033000131158 від 12.06.2019 складає 125\~707,05 гривень (65\~758,95 гривень - залишок простроченого кредиту; 56,10 гривень - залишок прострочених відсотків; 59\~892,00 гривень - залишок прострочених комісій), що в загальному становить 228\~390,58 гривень. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася. Процесуальні дії у справі На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 27 січня 2022 року дана справа надійшла у провадження судді Вовчанського районного суду Харківської області. На підставі ухвали Вовчанського районного суду Харківської області від 27 січня 2022 року відкрито провадження та призначено провадження розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався декілька разів, а в останнє до 20 травня 2023 року. У відповідності до розпорядження Голови Верховного Суду №2/0/9-22 від 08.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» на підставі статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ Вовчанського районного суду Харківської області, визначивши її за Машівським районним судом Полтавської області. Відповідно до акту передачі справ від 27.10.2022 до Машівського районного суду Полтавської області з Вовчанського районного суду Харківської області надійшла цивільна справа №617/152/22. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2022, зазначену справу передано в провадження судді Шинкарчука Я.А. Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2022 року справу прийнято до свого провадження суддею та призначено судовий розгляд. Учасники справи в судове засідання повторно не з`явилися. Від представника позивача Борейко Н.О., яка діє на підставі довіреності №214 від 22.12.2021, в матеріалах справи міститься заява з проханням проводити розгляд справи у відсутність представника банку та не заперечує проти ухвалення судового рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явилась в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно частини другої статті 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи те, що клопотань від учасників справи матеріали справи не містили, а також з огляду на строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, які не можуть перевищувати 60 днів з дня відкриття провадження по справі, та те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд дослідив докази, які були своєчасно долучені сторонами, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. При цьому суд наголошує, що відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом 12 червня 2019 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 22033000131158, на підставі якого Банк встановлює [PERSON] кредитний ліміт у розмірі 74\~400,00 гривень. Умовами договору передбачена щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5 % від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі на строкову заборгованість за кредитом 0,001 % річних, а процентна ставка на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0 % річних (а.с.13-14). 12 червня 2019 року між сторонами також укладено договір № 26207000429249 про встановлення кредитного ліміту, за умовами якого Банк встановив [PERSON] кредитний ліміт 48000,00 гривень (з можливістю його збільшити або зменшити) строком на 12 місяців. Продовження строку дії кредитної лінії може здійснюватися необмежену кількість разів. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою і нараховується на строкову заборгованість за кредитом 48,00 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56 % річних (а.с.25). Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та пов`язаних із ними платежів порушила, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість перед Банком. Так, згідно наданих Банком розрахунків станом на 11.01.20222 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №26207000429249 від 12.06.2019 складає 102\~683,53 гривень (46\~765,87 гривень - залишок простроченого кредиту; 55\~217,66 гривень - залишок прострочених відсотків, 700,00 гривень - залишок прострочених комісій) (а.с. 50-51) та за кредитним договором №22033000131158 від 12.06.2019 складає 125\~707,05 гривень (65\~758,95 гривень - залишок простроченого кредиту; 56,10 гривень - залишок прострочених відсотків; 59\~892,00 гривень - залишок прострочених комісій) (а.с.90-92). Загальна сума заборгованості за кредитним договорами [PERSON] становить 228\~390,58 гривень. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи За приписами частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до частини першої статті 76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частиною другою статті 77 ЦПК України. У відповідності до частини першої статі 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд виходить з наступних висновків. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні обов`язки згідно з вимогами частини першої статті 14 ЦК України виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частини першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Стаття 626 ЦК України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статей 638, 639 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно статті 634 ЦК України договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина перша статті 610 ЦК України встановлює, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат Питання про розподіл судових витрат вирішується згідно з вимогами статті 141 ЦПК України. Так, згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №2111 від 18 січня 2022 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3\~425,86 гривень (а.с.131). Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3\~425,86 гривень. Інших заяв про компенсацію судових витрат у даній справі до суду не надходили.

Outcome: approved