Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін позиція позивача [PERSON] просить розірвати шлюб укладений 18.06.2015 між нею та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалось через розбіжності поглядів на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки. Вони проживають окремо з січня 2022 року, спору про поділ майна не мають. 28.03.2023 позивачкою подано заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . позиція відповідача Відповідач правом подання відзиву не скористався. 22.03.2023 через канцелярію суду подав письмову заяву в якій позов визнав та просив його задоволити, розгляд справи проводити за його відсутності. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою від 06.03.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22.03.2023 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. 28.03.2023 до суду надійшла заява позивачки [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог. 30.03.2023 судом проведено розгляд справи по суті за відсутності сторін. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, скористалась своїм правом та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України здійснює розгляд справи на підставі наявних в суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] та [PERSON] одружились 18.06.2015, зареєструвавши шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 397. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 18.06.2015 серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER] від 24.10.2016 (а.с. 4 зворот). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачкою. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України). Так, за приписами частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають як подружжя та не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Наведені обставини дають підстави вважати, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, що вбачається з поданих ними письмових заяв. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставин того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи, інтереси інших осіб, судом не встановлено, а тому підстави для постановлення ухвали про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову - відсутні. Зважаючи на позицію сторін, враховуючи, що вступ в шлюб та перебування в ньому повинні ґрунтуватись на вільній згоді жінки і чоловіка, враховуючи тривалість розладу в сім`ї сторін, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам, тому позов слід задовольнити повністю. Зважаючи на те, що вступ в шлюб та перебування в ньому повинні ґрунтуватись на вільній згоді жінки і чоловіка, враховуючи тривалість розладу в сім`ї сторін, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам, тому позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В матеріалах справи наявна квитанція № 32528798800006381235 від 23.02.2023 про сплату [PERSON] 1073,60 грн судового збору. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку з визнанням відповідачем позову до ухвалення рішення 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем підлягає поверненню йому ((1073,60/2=536,80 грн). Решту суми судового збору - 536,80 грн слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved