Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що є бабою [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] є матір`ю хлопчика. Позивач стверджувала, що відповідач від виконання батьківських обов`язків свідомо ухиляється. Враховуючи викладене позивач просила суд застосувати до матері дитини такий крайній захід впливу як позбавлення батьківський прав, призначивши позивача піклувальником неповнолітньої онука, стягнути аліменти на його утримання. Розмір аліментів позивач визначила в розмірі 1/6 від доходу відповідача. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримала. Відповідач позовні вимоги щодо позбавлення її батьківських прав, встановлення піклування визнала, про що надала відповідну нотаріально засвідчену заяву від 25.10.2022 року, реєстровий номер 1399. Третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином, вважала можливим задоволення позову. Дослідивши обставини справи та наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В судовому засіданні встановлено, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 27.01.2009 року, актовий запис 77. Відомості про батька внесений в порядку до ст.135 СК України (витяг з державного РАЦСГ про народження № 0020042318 від 27.04.2018 року). Позивач [PERSON] є бабою [PERSON] , що підтверджується відповідними актовими записами, свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] , актовий запис № 1163. На час вирішення спору дитина проживає із позивачем за адресою [ADDRESS] (довідка ДНАП ОМР № П1-74989-ф/л від 07.04.2021). Позивач взяла на себе обов`язок по утриманню та вихованню дитини. Відповідач від виконання батьківських обов`язків свідомо ухиляється, є особою, яка веде асоціальний спосіб життя, умови проживання для дитини шкодять інтересам [PERSON] , є загрозливими. Викладене підтверджується : -висновком органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.03.2023 №0578/01-20. -вироком Київського районного суду м. Одеси про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності від 24.10.2018 року № 520/4311/17 Орган опіки та піклування вважав доцільним позбавлення відповідача батьківських прав. Встановлене судом узгоджується із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 20.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», за п.16 якої зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, за наявності винної поведінки батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Враховуючи обставини справи, характер поведінки відповідача, її ставлення до дитини, суд вважає застосування такого крайнього заходу впливу на батьків як позбавлення батьківських прав доцільним, таким, що попереджає загрозливі умови для існування дитини. Відповідно до ст. 243 Сімейного Кодексу України над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування встановлюється опіка, піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Враховуючи обставини справи, характер поведінки відповідача, її ставлення до дитини, заяву про визнання позову від 25.10.2022 року, суд вважає вимоги позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав обґрунтованими, а застосування такого крайнього заходу впливу на батьків доцільним. Враховуючи особисті якості позивач [PERSON] , її бажання та можливість дбати про дитину, створення їй необхідних побутових умов, забезпечення дитини доглядом, вжиття заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів дитини, прихильність онука до баби, суд погоджується із висновком органу опіки про можливість встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] , призначивши її піклувальником - [PERSON] Перешкоди у призначенні [PERSON] піклувальником над неповнолітнім [PERSON] відсутні, що підтверджується: - довідкою КП « Одеський обласний медичний центр психологічного здоров`я ОМР» № 205 від 28.07.2022 року - довідкою КП «Міський психіатричний диспансер» № 356 від 28.07.2022 року. - довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги ОМР» від 29.07.2022 року. За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. Дитина проживає із позивачем, знаходиться на її утримані, що не оспорювалось відповідачем. Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує. Договору про припинення права на аліменти дитини у зв`язку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали. Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби дитина не має. Зазначені обставини надають позивачу право на стягнення аліментів за рішенням суду. Доказів майнового стану відповідача позивачем в процесі розгляду справи не надано. Виходячи з інтересів дитини зазначене не є підставою відмови у позові. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право обрання способу захисту порушеного права (способу стягнення аліментів) за загальними вимогами СК України належить позивачу. Відповідно до Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, працездатний вік відповідача, розмір середньої заробітної плати в м. Одесі на час ухвалення рішення, мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку, визначений законом. Позбавлення батьківських прав відповідно до ч.2 ст. 166 СК України не звільняє відповідача від обов`язку зі сплати аліментів. З метою забезпечення мінімально нормального рівня життя, розвитку дитини в межах розмірів, встановлених законом, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів в розмірі згідно заявлених позовних вимог. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved