Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

До суду 09.01.2023 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~зазначив,\~що він\~з 27.08.2005\~року перебуває\~у зареєстрованому\~шлюбі з\~відповідачкою,\~який був\~зареєстрований Другим\~Суворовським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Одеського\~міського управління,\~про щоскладено відповідний актовий запис № 254 та 19.01.2023\~року Приморським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Одесі Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеси)\~повторно видано свідоцтво\~про шлюб\~серії [NUMBER] .Від спільного шлюбу дітей немає. У сторін останнім часом дуже часто виникали скандали, суперечки. Відповідачкою створювалися неможливі для сімейного життя умови. Станом на дату подання позовної заяви сторони втратили один до одного почуття любові і поваги. У зв`язку з чим [PERSON] змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Матеріали позову суддя отримала 10.01.2023 року. До суду 20.01.2023 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідачки, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 05.05.2015 року за адресою: [ADDRESS] . Зазначену відповідь суддя отримала 23.01.2023 року. Ухвалою суду від 24.01.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 27.02.2023 року. У судове засідання призначене на 27.02.2023 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. У матеріалах справи наявна заява позивача в якій просив позов задовільнити, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила. Розгляд справи відкладено на 29.03.2023 року. У судове засідання призначене на 29.03.2023 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. У матеріалах справи наявна заява позивача в якій просив позов задовільнити, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 29.03.2023 року. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що відповідно\~до свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] \~,\~повторного виданого\~19.01.2023\~року Приморським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Одесі Південного\~міжрегіонального управління\~юстиції (м.\~Одеса),\~27.08.2005\~року сторони\~зареєстрували шлюб\~уДругому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління, про що складено відповідний актовий запис № 254 (а.с. 7-15). Від спільного шлюбу дітей немає. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Причини розпаду сім`ї полягають у тому, що у сторін останнім часом дуже часто виникали скандали, суперечки. Відповідачкою створювалися неможливі для сімейного життя умови. Станом на дату подання позовної заяви сторони втратили один до одного почуття любові і поваги. На час розгляду справи майнові вимоги будь кого з сторін суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. З урахуванням викладеного, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 1 073,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved