Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

[PERSON] 06 березня 2023 року через систему «Електронний суд» звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2023 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2023 року вирішено питання про заочний розгляд. Позивач у своєму позові посилався на те, що 08 червня 2021 року він надав відповідачеві [PERSON] 155\~566 грн. 80 коп., що за курсом НБУ складало 5\~688 доларів США, у борг, про що було складено відповідну розписку та укладено договір позики № Д080621-01 строком до 08 червня 2023 року. Свої зобов`язання щодо надання грошових коштів позивач виконав у повному обсязі, а відповідачем взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми боргу не виконуються з 09 лютого 2022 року. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 4 029 доларів США, що становить 156\~728 грн. 10 коп., штраф у розмірі 853,20 доларів США, що становить 33\~189 грн. 48 коп., три відсотки річних у розмірі 193 грн. 22 коп., а всього 190\~110 грн. 80 коп., а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1\~520 грн. 88 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 20\~000 грн. Представник позивача у своїй заяві до суду просила справу розглянути за її відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки та договору позики грошових коштів № Д080621-01 від 08 червня 2021 року [PERSON] отримала у борг від [PERSON] 155\~566 грн. 80 коп., що за курсом становило 5\~688 доларів США, і зобов`язалася їх повернути у строк до 08 червня 2023 року (а.с. 5-6, 7). Розписка була написана власноруч відповідачем. На підставі ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст.\~1047\~ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Абз. 1 ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлений договором. Згідно із договором позики, розпискою від 08 червня 2021 року [PERSON] отримала у позивача грошові кошти та зобов`язалася їх повернути у строк до 08 червня 2023 року щомісячними платежами у розмірі 6\~481 грн. 95 коп., що еквівалентно 237 доларів США, проте з 09 червня 2022 року свої зобов`язання не виконує, грошові кошти не повертає. Умовами п. 9 договору позики № Д080621-01 від 08 червня 2021 року сторони погодили, що у випадку зміни курсу гривні по відношенню до долару США від зазначеного у п. 1 цього договору, позика підлягає поверненню у розмірі, що відповідає доларовому еквіваленту за комерційним курсом продажу, встановленого АТ КБ «ПриватБанк» на день здійснення кожного платежу за цим договором. Пунктом 11 договору позики № № Д080621-01 від 08 червня 2021 року встановлено, що у разі прострочення позичальником зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком), боржник зобов`язаний сплатити позикодавцеві штраф у розмірі 1 % від загальної суми заборгованості за кожен календарний день прострочення. Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частинами 1,\~2\~ст.\~551\~ЦК України\~встановлено,\~що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь [PERSON] заборгованості за договором позики № Д080621-01 від 08 червня 2021 року у розмірі 4 029 доларів США, що становить 156\~728 грн. 10 коп., штраф за період з 09 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 853,20 доларів США, що становить 33\~189 грн. 48 коп., три відсотки річних за період з 09 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 193 грн. 22 коп., а всього 190\~110 грн. 80 коп. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до\~положень ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК України\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі\~докази подаються\~до закінчення\~судових дебатів\~у справі\~або протягом\~п`яти днів\~після ухвалення\~рішення суду\~за умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Всупереч зазначеним вимогам стороною відповідача не надано суду розрахунок вартості гонорару, відсутня детальна фіксація та опис послуг, що надаються в межах ведення відповідної судової справи, їх обсяг; витрати, що понесені адвокатом у зв`язку з наданням послуг щодо ведення відповідної судової справи (участь у судових засідання), до матеріалів справи стороною відповідача не надано акту прийнятих робіт із зазначенням часу, витраченого на складання процесуальних заяв, в яких виникла необхідність, підписаного [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу [PERSON] слід відмовити. Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у розмірі 1\~520 грн. 88 коп. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved