Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15 вересня 2007 року. Шлюб зареєстровано в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ Полтавської області 15.09.2007р., актовий запис №1598. В шлюбі народились діти: [PERSON] [INFO] (Свідоцтво про народження від 14.07.2022р. Серія [NUMBER] ) та [PERSON] [INFO] (Свідоцтво про народження від 14.07.2022р. Серія [NUMBER] ). Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв?язку з різними поглядами на життя та обов?язки. На цьому грунті між ними виникали розбіжності та непорозуміння. Шлюбні відносини між ними припинилися з кінця травня 2022року. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 29.07.2022 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279ЦПКУкраїни за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 22.03.2023 року позивачка надала заяву про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення аліментів, щодо розірвання шлюбу розглядати без участі, позовні вимоги підтримує. 23.03.2023 року відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в частині розірвання шлюбу не заперечує щодо задоволення. Судові витрати просив розподілити рівномірно. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Встановлено, що 15 вересня 2007 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ Полтавської області, актовий запис № 1598. Від спільного шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відповідно до ст. ст.21,24 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст.110-112Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч.3\~ст. 109 Сімейного кодексу України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно зі ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу\~України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі\~ст.112\~Сімейного КодексуУкраїни\~належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved