Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Позивач у жовтні 2022 року звернулась до суду через представника - адвоката Виноградова В.О. з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час вказаних стосунків у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що наразі відповідач самоусунувся від обов`язку матеріально забезпечувати дітей, що стало причиною звернення до суду. В свою чергу діти проживають із матір`ю, яка здійснює їх виховання, догляд та матеріальне утримання. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 03.10.2022 року головуючим у справі визначено суддю Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.10.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі. 28.11.2023 року відповідач подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву в якому вказав, що проти позовних вимог [PERSON] заперечує частково. В мотивування поданого відзиву зазначає, що з 2017 року сторони проживають окремо. Під час спільного проживання відповідач повністю матеріально забезпечував як дітей так і позивача. З 2017 року позивач разом із дітьми проживала у квартирі його сестри, в свою чергу відповідач надав кошти на оплату комунальних послуг та окремо надавав постійну фінансову допомогу в готівковій формі на утримання дітей щомісячно на кожну дитину по 2500 грн. та додатково на лікування. З кінця 2019 р. відповідач перерахував кошти на утримання дітей у безготівковій формі на відкриті позивачем карткові рахунку у АТ КБ ПриватБанк на ім`я [PERSON] ( [NUMBER] ) та [PERSON] ( [NUMBER] ). Таким чином доводи позивача про відсутність з його боку матеріальної допомоги на дітей є неправдивими, необґрунтованими. Зазначає, що наразі його фінансове забезпечення свідчить про неспроможність оплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі про який просить позивач, оскільки, на його утриманні перебуває батько - [PERSON] , [INFO] , якому у 2021 році встановлено діагноз «ІХС:Стенокардія напруги ІІ ФК, стенезуючий атеросклероз коронарних артерій» та проведено операцію шляхом стентування. Таким чином за рекомендацією лікарів батько потребує постійного нагляду та обстеження лікарів, забезпечення вартісними медичними препаратами на постійній основі, в середньому по 3 500 грн. щомісячно. Окрім того вказує, що має додаткові витрати на власне лікування, оскільки 08.06.2022 р. він потрапив у лікарню з діагнозом «Після травматичний стресовий синдром», за результатами обстеження була виявлена гідроцефалія головного мозку, що могло стати наслідком отриманої черепно-мозкової травми у 2014 році. Додатково зазначає, що не володіє на праві власності нерухомим майном, власного житла не має, у зв`язку з чим винаймає квартиру (договір оренди від 01.04.2022 року), орендна плата становить 6 000 грн., щомісячно + 2500 грн. складає оплата комунальних послуг. Окрім того відповідач посилався на ту обставину, що позивачу на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 2.6369 га, що є предметом оренди та доходу. Таким чином матеріальне забезпечення позивача свідчить про її спроможність приймати участь у рівному матеріальному забезпеченні утримання дітей. Зазначав, що позивач позбавила його права на спілкування з дітьми та без його дозволу вивезла дітей за межі території України в невідомому напрямку. Ні позивач, ні діти на дзвінки та смс відповідача не відповідають. 21.12.2022 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив в якому зазначив, що відповідач намагається штучно та бездоказово збільшити свою витратну частину та приховати свої реальні доходи й високий рівень життя лише щоб не сплачувати гідний рівень аліментів на утримання дітей. Зазначає, що позивач просить стягнути аліменти саме у розмірі 1/3 доходу, тобто у межах гарантованого СК України розміру безспірного стягнення. До того ж стягнення аліментів у частці від доходу, а не у твердій грошовій сумі, нівелює твердження відповідача про неспроможність сплачувати аліменти у розмірі про який просить позивач, оскільки такий спосіб стягнення має наслідком зменшення або збільшення розміру аліментів пропорційно зменшенню або збільшенню доходів платника аліментів. Вказує, що з довідки Верховного Суду від 25.11.2022 №396/КГС вбачається, що за період з січня 2021 року по грудень 2021 року відповідачу було нараховано заробітну плату у розмірі 906 256,19 грн. З вказаної суми було утримано податку на доходи фізичних осіб всього у розмірі 163 126,12 грн. та військового збору у розмірі 13 593,85 грн. Таким чином після утримання податків заробітна плата за 2021 рік склала 729 536,22 грн. Представник вказує, що на сестру відповідача - [PERSON] зареєстровано право власності на нерухоме майно (квартири, будинки), а також дороговартісні автомобілі, які фактично належать батьку відповідача, відповідачу та його сестрі, якими вони всі рівноцінно, постійно користуються. Представник посилається, що відповідач намагається ввести суд в оману вказуючи нібито про утримання батька, який мешкає в дороговартісному заміському будинку в елітному мікрорайоні за адресою: [ADDRESS] , в якому певний час постійно проживала позивач з дітьми. 13.01.2023 року відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив в якому просив позов [PERSON] задовольнити частково, стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. 06.02.2023 року відповідач подав через канцелярію суду письмові пояснення в яких просив відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог [PERSON] , з посиланням на зловживання позивачем правом, а саме позбавлення відповідача права на спілкування з дітьми та на будь-яку інформацію про дітей. В судовому засіданні в режимі відеоконференції позивач з представником позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що має змогу сплачувати аліменти на утримання 2-х дітей в розмірі частини, щомісячно, з підстав викладених у відзиві та письмових поясненнях. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах від яких мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.01.2012 р. та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.10.2013 р., які проживають разом із матір`ю. Данну обставину відповідач не оспорює. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Заперечуючи частково проти позову відповідач також посилався на те, що ним надається матеріальна допомога на утримання батька-пенсіонера. Разом з тим, суду не надано доказів, що батько відповідача потребує даної допомоги, а також суд зазначає, що відповідач не є єдиною дитиною у якого існує лише обов`язок по утриманню непрацездатного батька. Стосовно посилань відповідача на його стан здоров`я та необхідність лікування, суд вважає, що відповідач є особою працездатного віку і медичних протипоказань стосовно роботи у нього не існує. З урахуванням обставин справи та беручи до уваги, щовідповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, у зв`язку з чим має можливість щомісячно та стабільно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх малолітніх дітей, та оскільки діти проживають разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дітей, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших затрат, враховуючи вік дітей, потреби дітей, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.09.2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дітей, їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до ч.2,3 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 992 грн. 40 коп. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved