Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ТОВ «ІНТЕРГУМА» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою видачі трудової книжки. Свої вимоги мотивує тим, що 13 серпня 2020 року наказом № 08-05 її було звільнено з посади менеджера з адміністративної діяльності ТОВ «ІНТЕРГУМА». Станом на день звернення до суду з позовом відповідач у порушення вимог ст. 47 КЗпП України не повернув їй трудову книжку. Таким чином, на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою видачі трудової книжки. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою видачі трудової книжки, починаючи з дати звільнення по день ухвалення рішення. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 03 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 29 березня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що вона просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 14-17). Зазначено, що 13 серпня 2020 року [PERSON] перебувала на робочому місці, проте ознайомитись з наказом про її звільнення вона відмовилась, про що було складено відповідний акт від 13 серпня 2020 року. З цього акту вбачається, що позивачу було запропоновано отримати свою трудову книжку. [PERSON] відмовилась поставити підпис про ознайомлення з наказом та отримати його копію та свою трудову книжку. 19 серпня 2020 року ТОВ «ІНТЕРГУМА» направило на адресу позивача копію наказу про звільнення та супровідний лист з повідомленням про можливість отримати трудову книжку у робочі години. Зазначений лист було отримано позивачем 20 серпня 2020 року. Крім того, при звільненні [PERSON] було виплачено заробітну плату за період з 01 серпня 2020 року по 13 серпня 2020 року включно та компенсацію за невикористані дні відпустки. Позивач оскаржувала законність наказу № 08-05 від 13 серпня 2020 року про звільнення. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києві від 30 березня 2021 року відмовлено [PERSON] у задоволенні позову у зв`язку із законністю наказу про її звільнення. Зазначеним рішенням також встановлено факт відмови [PERSON] від отримання трудової книжки в день звільнення. Постановою Київського апеляційного суду від 20 липня 2021 року рішення Солом`янського районного суду м. Києві від 30 березня 2021 року залишено без змін. З відповіді на відзив представника позивача вбачається, що він підтримує викладене у позовній заяві (а.с. 54-55). Зазначено, що 13 серпня 2020 року [PERSON] перебувала на лікарняному, що свідчить про відсутність підстав для вручення їй наказу про звільнення. Постановою Верховного Суду рішення Солом`янського районного суду м. Києві від 30 березня 2021 року змінено, зокрема, змінено дату звільнення з 13 серпня 2020 року на 15 серпня 2020 року. Таким чином, направлення копії наказу про звільнення та повідомлення про отримання трудової книжки було безпідставним. Копію наказу про звільнення та супровідний лист позивач не отримувала, а наданий знімок екрану з сайту Укрпошти не є належним доказом отримання кореспонденції адресатом. Крім того, на даний момент на сайті Укрпошти відсутня інформація щодо направлення зазначеного листа. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] працювала у ТОВ «ІНТЕРГУМА» на посаді менеджера з адміністративної діяльності, що підтверджується наказом № 48 від 29 липня 2011 року (а.с. 4). Наказом ТОВ «ІНТЕРГУМА» № 08-05 від 13 серпня 2020 року позивача звільнено з посади менеджера з адміністративної діяльності з 13 серпня 2020 року за прогул без поважних причин в порядку п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 5). З позову вбачається, що станом на день звернення до суду з позовом відповідач у порушення вимог ст. 47 КЗпП України не повернув [PERSON] трудову книжку. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою видачі трудової книжки. Сторона відповідача у відзиві на позов заперечує проти доводів позивача та зазначає про те, що 13 серпня 2020 року [PERSON] перебувала на робочому місці, проте ознайомитись з наказом про її звільнення вона відмовилась, про що було складено акт про відмову ознайомитись з наказом про звільнення від 13 серпня 2020 року (а.с. 28). З цього акту вбачається, що позивачу було запропоновано отримати свою трудову книжку. [PERSON] відмовилась поставити підпис про ознайомлення з наказом та отримати його копію та свою трудову книжку. 19 серпня 2020 року ТОВ «ІНТЕРГУМА» направило на адресу позивача копію наказу про звільнення та супровідний лист з повідомленням про можливість отримати трудову книжку у робочі години (а.с. 29). Зазначений лист було отримано позивачем 20 серпня 2020 року, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Укрпошта (а.с. 31). У поданих до суду заявах по суті справи такі обставини стороною позивача не оспорювались. Крім того, позивач оскаржувала законність наказу № 08-05 від 13 серпня 2020 року про звільнення до суду. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києві від 30 березня 2021 року відмовлено [PERSON] у задоволенні позову до ТОВ «ІНТЕРГУМА» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, стягнення коштів (а.с. 36-40). Зазначеним рішенням також встановлено факт відмови [PERSON] від отримання трудової книжки в день звільнення. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Київського апеляційного суду від 20 липня 2021 року рішення Солом`янського районного суду м. Києві від 30 березня 2021 року залишено без змін (а.с. 41-44). Постановою Верховного Суду від 18 травня 2022 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 липня 2021 року змінено. Доповнено резолютивну частину реченням такого змісту: «Змінити дату звільнення [PERSON] з посади менеджера з адміністративної діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергума» на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України, з 13 серпня 2020 року на 15 серпня 2020 року». У іншій частині рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 липня 2021 року залишено без змін. Статтею 47 КЗпП України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу видати працівнику в день звільнення належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Мінпраці, Міністерством юстиції та Міністерством соціального захисту населення від 29 липня 1993 року № 58, записи в трудову книжку при звільненні вносяться власником або уповноваженим ним органом після видачі наказу; з кожним записом, який вноситься до трудової книжки на підставі наказу про звільнення, власник зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особовій картці, а відповідно до пункту 4 цієї Інструкції власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Згідно з п. 4.1 та п. 4.2 Інструкції при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Частиною 5 ст. 235 КЗпП України передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Таким чином, для застосування цієї норми права необхідна наявність таких умов: затримка у видачі трудової книжки; вина власника або уповноваженого ним органу; вимушений прогул, викликаний затримкою видачі трудової книжки. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі № 600/121/19. Стороною відповідача зазначено про те, що 13 серпня 2020 року [PERSON] перебувала на робочому місці, проте ознайомитись з наказом про її звільнення вона відмовилась, про що було складено відповідний акт. У зв`язку з відмовою позивача від отримання копії наказу про звільнення та трудової книжки, ТОВ «ІНТЕРГУМА» було направлено на адресу [PERSON] копію наказу про звільнення та супровідний лист з повідомленням про можливість отримати трудову книжку у робочі години (а.с. 29). Зазначений лист було отримано позивачем 20 серпня 2020 року, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Укрпошта (а.с. 31). При звільненні [PERSON] було виплачено заробітну плату за період з 01 серпня 2020 року по 13 серпня 2020 року включно та компенсацію за невикористані дні відпустки (а.с. 32-34). Суд вважає, що не є підставою для задоволення позову посилання сторони позивача на те, що постановою Верховного Суду від 18 травня 2022 року було змінено дату звільнення позивача з 13 серпня 2020 року на 15 серпня 2020 року, а тому направлення повідомлення про отримання трудової книжки було безпідставним. Разом з тим, направлення 19 серпня 2020 року такого повідомлення працівнику (позивачу) на її адресу свідчить про вжиття ТОВ «ІНТЕРГУМА» заходів для своєчасної видачі трудової книжки. Вбачається, що позивач була обізнана про дату та підставу свого звільнення, отримала пропозицію роботодавця забрати свою трудову книжку та копію наказу про звільнення, мала фактичну можливість їх отримати у серпні 2020 року, проте безпідставно відмовилась від отримання цих документів. Встановлено, що відповідач вживав необхідні заходи та створив належні умови для отримання документів працівником, яка діючи на власний розсуд, свідомо відмовилась від їх отримання без поважних причин. За таких обставин, відсутня вина власника в затримці видачі позивачу трудової книжки. Таким чином, у відповідача не виникає обов`язку виплатити [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в зв`язку з затримкою видачі трудової книжки. З огляду на наведене, в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed