Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 2102, 06 грн, інфляційні витрати в сумі 1071, 62 грн, 3% річних в сумі 629, 85 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481, 00 грн. В обґрунтування вимог вказано, що боржник є побутовим споживачем природного газу, який постачається за адресою: [ADDRESS] . Позивач стверджує, що фактичне споживання природного газу та оплату відповідачем за спожитий природний газ підтверджує факт згоди відповідача на приєднання до умов публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам. В період з 31.05.2019 року по 08.11.2022 року відповідач використовував природний газ для побутових потреб, проте у повному обсязі не оплачував надані послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 2102, 06 грн. Крім того, просить стягнути інфляційні втрати в сумі 1071, 62 грн, 3% річних в розмірі 629, 85 грн., а всього 3803, 52 грн. Ухвалою від 03.01.2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін (а.с. 34). Представник позивача просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. ТОВ «Житомиргаз Збут» надає послуги з постачання природного газу споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно розрахунку споживання природного газу, довідки ТОВ «Житомиргаз збут», фінансового стану по особовому рахунку, оформленому на ім`я абонента [PERSON] у зв`язку з отримання послуг щодо постачання природного газу, за період з 31.05.2019 року по 08.11.2022 року за [PERSON] обліковується заборгованість у зв`язку з отримання послуг постачання природного газу в розмірі 2102, 06 грн (а.с. 9-11). Особовий рахунок\~№ [NUMBER] \~відкрито на\~споживача природного\~газу [PERSON] , [INFO] . Згідно розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, наданих у позовній заяві, інфляційні втрати за період з 31.05.2019 року по 24.02.2022 року складають 1071, 62 грн, 3% складають 629, 85 грн (а.с. 6-7). Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за надані позивачем послуги з постачання природного газу згідно наданих позивачем розрахунків становить 3803, 52 грн. Відповідно до положень статті 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву споживача кореспондує обов`язок, серед інших, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. За змістом статті 901\~ЦК\~України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно пункту 6 частини 1 статті 8\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. Згідно статті 162\~ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 525\~ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору, що передбачено ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642\~Цивільного кодексу\~України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ, та/або фактичне споживання природного газу. Згідно п. 13 розділу ІІІ Правил розрахунки за послуги з газопостачання можуть поводитись на підставі даних про об`єм (обсяг) газу визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний період. Відповідно до п. 30 розділу ІІІ Правил в разі коли між побутовим споживачем і постачальником не досягнуто згоди про надання послуг з газопостачання, розмір їх оплати, відшкодування збитків, спірні питання вирішуються в судовому порядку. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням - заборонено. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, оскільки позивачем доведено наявність заборгованості відповідача за надання послуг з постачання природного газу, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2481, 00 грн.

Outcome: approved