Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Представник позивача адвокат Потреба С.М. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] , представник позивача адвокат Бордун А.О., до ТОВ «Везем Шиппінг» про захист прав споживачів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03 лютого 2022 року між [PERSON] та ТОВ «Везем Шиппінг» укладено попередній договір № ПКП-12376 купівлі-продажу транспортного засобу. Відповідно до зазначеного договору сторони зобов`язуються укласти до 30 червня 2022 року договір купівлі-продажу на належний ТОВ «Везем Шиппінг» транспортний засіб марки: MAZDA модель 3, рік випуску 2014, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . З метою виконання умов договору ТОВ «Везем Шиппінг» забезпечує викуп з оплатою транспортного засобу на онлайн аукціоні автомобілів, організовує його доставку, транспортне оброблення, митне оформлення та сертифікацію самостійно або через третіх осіб. Продаж транспортного засобу вчиняється в розмірі 8498,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладення договору становить 241237,82 грн., у тому числі ПДВ 40206,30 грн. Сторони домовились про такий порядок проведення розрахунків за договором: [PERSON] на умовах передоплати сплачує в день підписання договору ТОВ «Везем Шиппінг» в якості завдатку першу частину суми вартості транспортного засобу в розмірі 5394,00 доларів США, що згідно з з офіційним курсом НБУ на дату укладення договору становить 153122,71 грн., у тому числі ПДВ 25520,45 грн. [PERSON] на рахунок ТОВ «Везем Шиппінг» в якості завдатку першу частину суми вартості транспортного засобу MAZDA модель 3, рік випуску 2014, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , сплачено 07 лютого 2022 року 114990,00 грн. та 08 лютого 2022 року 38132,72 грн. Отже, позивач в повному обсязі виконав умови договору щодо оплати першої частини суми вартості автомобіля. Однак, після оплати позивачем зазначеної суми, відповідач умови договору не виконав, перестав виходити на зв`язок. Автомобіль позивачу не доставлено та не передано, грошові кошти не повернуто. Даний транспортний засіб не викуплено з онлайн аукціону США, не організовано його доставку, транспортне оброблення, митне оформлення та сертифікацію. Основний договір не укладено. Вважає, що попередній договір № ПКП-12376 купівлі-продажу транспортного засобу є недійсним, оскільки його умови для покупця є несправедливими, а позивача було введено в оману. Позивачем надається попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, але докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу не додані до позовної заяви та будуть надані у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Просить визнати попередній договір № ПКП-12376 купівлі-продажу транспортного засобу, укладений 03 лютого 2022 року між [PERSON] та ТОВ «Везем Шиппінг» недійсним; стягнути з ТОВ «Везем Шиппінг» на користь [PERSON] авансовий платіж у розмірі 153122,72 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача адвокат Бордун А.О. надала суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивач та його представників, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Докази понесення витрат на правову допомогу будуть надані в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. \~ \~ \~ \~Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Ухвалою судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12.01.2023 року у відповідача було витребувано копію попереднього договір купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-12376 від 03 лютого 2022 року між [PERSON] та ТОВ «Везем Шиппінг». Однак, відповідач ТОВ «Везем Шиппінг», отримавши 24.01.2023 та 07.03.2023 року ухвалу суду про витребування доказів, не виконало вимогу суду. Отже, у відповідності до ч. 10 ст. 84 ЦПК України судом встановлено, що 03 лютого 2022 року між [PERSON] та ТОВ «Везем Шиппінг» укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-12376. Відповідно до п.1.1 договору сторонни зобов`язуються укласти у майбутньому договір купівлі-продажу на належний ТОВ «Везем Шиппінг» транспортний засіб марки: MAZDA модель 3, рік випуску 2014, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Відповідно до п.1.2 договору сторони зобов`язуються укласти до 30 червня 2022 року основний договір. Відповідно до п.1.6 договору метою виконання умов договору ТОВ «Везем Шиппінг» забезпечує викуп з оплатою транспортного засобу на онлайн аукціоні автомобілів, організовує його доставку, транспортне оброблення, митне оформлення та сертифікацію самостійно або через третіх осіб. Відповідно до п.2.1 договору продаж транспортного засобу вчиняється в розмірі 8498,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладення договору становить 241237,82 грн., у тому числі ПДВ 40206,30 грн. Відповідно до п.2.2 договору сторони домовились про такий порядок проведення розрахунків за договором: [PERSON] на умовах передоплати сплачує в день підписання договору ТОВ «Везем Шиппінг» в якості завдатку першу частину суми вартості транспортного засобу в розмірі 5394,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладення договору становить 153122,71 грн., у тому числі ПДВ 25520,45 грн. Відповідно до п.3.1 договору після укладення Основного договору Транспортний засіб підлягає державній реєстрації на власника в одному із сервісних центрів МВС України. Відповідно до п.4.1 договору цей договір діє з 03 лютого 2022 року до 30 червня 2022 року, або до укладення основного договору. ТОВ «Везем Шиппінг» (код ЄРДПОУ 43764369) надало рахунок на оплату №12376-ВШ0029 від 03 лютого 2022 року за попереднім договором купівлі-продажу від 03 лютого 2022 року на суму 153122,72 грн. за товар легковий автомобіль б/у MAZDA модель 3, рік випуску 2014, індт. номер [NUMBER] , тип двигуна бензиновий. Відповідно до квитанцій [PERSON] на рахунок ТОВ «Везем Шиппінг» сплачено за легковий автомобіль б/у MAZDA модель 3, рік випуску 2014, індт. номер [NUMBER] , тип двигуна бензиновий, а саме 07 лютого 2022 року 114990,00 грн. та 08 лютого 2022 року 38132,72 грн. 14 липня 2022 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Везем Шиппінг» з заявою щодо досудового врегулювання спору та повернення авансу. З інформації регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 29 грудня 2022 року вбачається, що станом на 28 грудня 2022 року у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутні відомості про реєстрацію транспортного засобу MAZDA модель 3, рік випуску 2014, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Крім того, вказаний транспортний засіб за ТОВ «Везем Шиппінг» (код ЄРДПОУ 43764369) не реєструвався. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності\~до ст.\~81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Отже, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом належними та допустимими доказами. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Частиною 1ст. 230 ЦК України передбачено, що\~обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до частини першої статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною першою статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. Згідно з абзацом 1 частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає ознаки несправедливих умов договорів, що обмежують права споживача, та до таких умов відносить, зокрема, надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору, проте згідно з вимогами ч.4\~ст. 18 цього Закону вони не застосовуються до операцій із цінними паперами, фінансовими послугами та іншими товарами або послугами, ціна яких залежить від зміни котировок або індексів на біржах чи ставок на фінансових ринках, які не контролюються продавцем. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. У висновку щодо застосування норми права, викладеному у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №390/34/17, зазначається, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. У постанові від 08 червня 2016 року у справі №6-330цс16 Верховний Суд України, проаналізувавши норму статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», дійшов висновку, що умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони одночасно, по-перше, порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частини третьої статті 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві. Несправедливими згідно з частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору (пункти 2-4); надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі (пункт 11); визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору (пункт 13). Відповідно до статті 230 ЦК України у взаємозв`язку зі статтею 12 ЦПК України наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Отже, під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов`язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Обравши способом захисту своїх прав визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу з підстав, передбачених статтею 230 ЦК України та статтями 15, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач у силу положення частини третьої статті 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підстави своїх позовних вимог. З огляду на наведене, аналізу норм закону та обставин справи суд вважає, що попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-12376 від 03 лютого 2022 року та його зміст відповідає вимогам ст. 203 ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів», і підстав для визнання його недійсним немає, оскільки умови договору, порядок і строк його виконання, строк укладення основного договору були узгоджені сторонами. Підписавши договір та сплативши на користь ТОВ «Везем Шиппінг» частину коштів за вказаним договором, позивач засвідчив факт розуміння та прийняття ним умов попереднього договору, його правових наслідків, а також підтвердив своє волевиявлення на укладення такого договору на визначених у ньому умовах. Невиконання чи неналежне виконання договору самі по собі не є підставою для його недійсності. На підставі вищезазначеного, суд вважає за можливе відмовити в задоволені позовних вимог позивача щодо визнання договору недійсним. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-12376 від 03 лютого 2022 року сторони зобов`язались до 30 червня 2022 року укласти договір купівлі-продажу на належний ТОВ «Везем Шиппінг» транспортний засіб марка: MAZDA модель 3, рік випуску 2014, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Як вбачається з інформації регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 29 грудня 2022 року, станом на 28 грудня 2022 року у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутні відомості про реєстрацію транспортного засобу MAZDA модель 3, рік випуску 2014, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Крім того, вказаний транспортний засіб за ТОВ «Везем Шиппінг» (код ЄРДПОУ 43764369) не реєструвався. За приписами\~ст.\~570\~ЦК України,\~завдатком є\~грошова сума\~або рухоме\~майно,\~що видається\~кредиторові боржником\~у рахунок\~належних з\~нього за\~договором платежів,\~на підтвердження\~зобов`язання\~і на\~забезпечення його\~виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. З урахуванням зазначеного, розглядаючи відповідно до ст. 13 ЦПК України позовну заяву в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих позивачем доказів, суд вважає, що в задоволені позовних вимогах у визнанні договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, слід відмовити, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов договору купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-12376 від 03 лютого 2022 року вимогам законодавства та несправедливість його умов, так як доводи позивача ґрунтуються виключно на припущеннях і спростовуються самим змістом договору. Натомість, у встановлений строк основний договір купівлі-продажу транспортного засобу сторонами укладено не було, у зв`язку з чим попередній договір слід вважати припиненим. Відповідно,\~сплачені\~\~позивачем кошти\~на рахунок\~ТОВ «Везем Шиппінг» згідно квитанцій від 07 лютого 2022 року та від 08 лютого 2022 року, на підставі рахунку № 12376-ВШ0029 від 03 лютого 2022 року, в загальній сумі 153122,72 грн. підлягають поверненню як аванс, а тому слід стягнути з ТОВ «Везем\~Шиппінг» на\~користь [PERSON] авансовий платіж у розмірі 153122,72 грн. Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Позивачем не було надано суду договору про надання правничої допомоги, що виключає можливість стягнення таких витрат у порядку розподілу судових витрат. Натомість, представник позивача адвокат Бордун А.О. надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що докази понесення витрат на правову допомогу будуть надані в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 141 ЦПК України. У зв`язку з чим, суд під час ухвалення рішення суду питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не розглядає. З урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору згідно ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд вважає за необхідне на підставі ст.ст. 4-5 ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі ст. ст. 2, 4, 10, 12-13, 17, 18, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 273, 280, 282 ЦПК України,

Outcome: partial