Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду із позовною заявою до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ними та визначити місце проживання їх малолітнього сина [PERSON] , з матір`ю [PERSON] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що 02 липня 2020 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Рівненським міськрайонним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів),актовий запис № 660. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне шлюбне життя між ними не склалося, мали місце суперечки, конфлікти, і на даний час шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, і спільно не проживають. Після фактичного припинення шлюбу з 17 листопада 2022 року вона проживає з їхнім сином окремо, за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належить її рідній сестрі, яка надала дозвіл на проживання у її помешканні безтерміново. При потребі, вона має інше місце для проживання у батьківській квартирі та має частку на праві власності у ній, саме у квартирі [ADDRESS] . Окрім того, вона працевлаштована на посаді лікаря -терапевта Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи. Дитина повинна проживати з нею. Відповідач припинив утримання її та сина ще під час спільного проживання з ним. Вона вийшла з відпустки по догляду за дитиною на роботу на неповну зайнятість, щоб мати кошти на утримання себе та дитини. Постійне спілкування з її батьками (мама допомагає їй з доглядом дитини у той час, коли вона на роботі) забезпечить дитині спокійний та стабільний розвиток та належний догляд, умови проживання з її боку. Перешкод щодо спілкування батька з дитиною не чинить. Просила розірвати шлюб, між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02.07.2020 Рівненським міськрайонним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 660. Визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Позивачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву( вх.№14584/23-вх) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву( вх.№ 14583/23-вх), в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Просив розглянути справу без його участі. Суд вважає за можливе підготовче засідання провести без участі сторін. Ухвалою суду від 10.02.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання з участю сторін. Дослідивши надані докази,та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем [PERSON] у підготовчому засіданні пред`явленого до нього позову дає право суду в підготовчому засіданні ухвалити рішення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.07.2020 року, який було зареєстровано Рівненським міськрайонним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 660. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису № 1788, зареєстрований 10.09.2020р. Рівненським міськрайонним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). .Батьками дитини зазначені сторони у справі. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, інтересам малолітньої дитини, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає до розірвання. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Довідкою № 03-21/22 від 30.11.202, виданою Рівненським обласним центром медико-соціальної експертизи, підтверджується, що позивачка [PERSON] дійсно працює на неповний робочий день лікарем-терапевтом Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи (на даний час лікар-терапевт-реабілітолог Рівненської міжрайонної спеціалізованої онкологічної МСЕК, графік роботи з 08.00 по 12.59 год.) При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Таким чином, аналізуючи в сукупності достовірно встановлені судом докази, враховуючи інтереси дитини, його вік, а також те, що відповідач [PERSON] не заперечує проти визначення місця проживання дитини з матір`ю, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позову в частині визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115, ч.1 ст. 160 СК України,

Outcome: approved