Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що шлюб між його батьками [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 26.12.2005 року актовий запис №278, серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області. З дня розірвання шлюбу і по даний час він проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 10 листопада 2005 року з відповідача на користь матері стягнуто аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.10.2005 року і до досягнення повноліття. Враховуючи те, що він [INFO] досяг повноліття та на даний час навчається у Млинівському технолого-економічному фаховому коледжі 1 рівня акредитації, денної форми навчання, на другому курсі по спеціальності «Ветеринарна медицина», у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, оскільки його утриманням фактично займається лише матір. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-річного віку. Ухвалою суду від 30 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити за його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився. На адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «Адресат за вказаною адресою відсутній». У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 26 грудня 2005 року розірвано (а.с.8). У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №372 від 25.07.2022 року (а.с.4). Як свідчить довідка №234 від 01 грудня 2022 року, [PERSON] є студентом другого курсу Млинівського технолого-економічного фахового коледжу 1 рівня акредитації, денної форми навчання (а.с.6). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину СК України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо його потреби в матеріальній допомозі батьків. Син проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні. За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 гривень, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що діяв на час звернення до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved