Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 березня 2023 року зазначений позов задоволено частково; у частині позову до відповідачки [PERSON] - відмовлено. У заяві від 14 березня 2023 року представник відповідачки [PERSON] - адвокат Івашко В. В. зазначив, що протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення він подасть докази на підтвердження розміру витрат, які понесла відповідачка за надання правничої допомоги. 17.03.2023 відповідачка [PERSON] подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з позивачки на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн. До заяви додано договір про надання правничої допомоги від 23 липня 2020 року, укладений між адвокатом Івашком В. В. та [PERSON]., дві квитанції до прибуткового ордера від 30 липня 2020 року, 17 березня 2023 року, звіт про витрати адвоката, згідно з яким вартість послуг становить 25 000,00 грн. Згідно з указаними документами, 23 липня 2020 року між Івашком В. В. та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги адвокатом, згідно з умовами якого адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу в цивільній справі № 740/2058/20 за позовом [PERSON] , приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси клієнта в суді. Сторони узгодили суму адвокатського гонорару в розмірі 25 000,00 грн, оплата якого здійснюється частинами протягом розгляду справи. Відповідно до звіту про витрати адвоката, пов`язані з наданням професійної правової (правничої) допомоги [PERSON] у цивільній справі № 740/2058/20 за позовом [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, вартість послуг складає 25 000,00 грн, з яких: консультація, вивчення нормативної бази, підготовка та складання відзиву на позов, зустріч з керівництвом та колективом ЗОШ І-ІІІ ступенів № 17 м. Ніжина, зустріч з керівництвом Управління освіти Ніжинської міської ради - 4 000,00 грн; складання процесуальних документів у справі: клопотань, запитів адвоката, заяв - 6 000,00 грн; участь у суді першої інстанції (з урахуванням тривалості розгляду справи в суді) - 15 000,00 грн. Статтею 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Сторони та інші учасники справи не викликалися в судове засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З урахуванням викладеного суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки перевіряючи детальний опис виконаних робіт, наданий відповідачкою, з матеріалами справи вбачається відсутність співмірності з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи та участю адвоката в судових засіданнях. При цьому позиція відповідачки [PERSON] та її представника - адвоката Івашка В. В. не змінювалася протягом усього часу розгляду справи в суді. Суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн відповідатимуть критеріям реальності таких витрат, розумності їхнього розміру з урахуванням конкретних обставин справи, що є співмірним зі складністю справи, а також обсягом наданих адвокатом послуг, а тому заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial