Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № KIVPG001550151 від 09.09.2004 року у розмірі 1\~732,25 доларів США, що за курсом 26,82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.03.2019 року складає 46\~458, 94 грн. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 09.09.2004 року уклали кредитний договір № KIVPG001550151. Згідно договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 22 373, 00 доларів США на термін до 10.09.2014 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Проте, відповідач у порушення умов кредитного договору не надавав своєчасно банку. Проте, відповідач у порушення умов кредитного договору не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № KIVPG001550151. 13.10.2014 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 29.12.2015 року задоволено стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» 20\~578, 30 доларів США, що за курсом 12,94 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.09.2014 року складає 266\~283,20 грн., заборгованості за кредитом і процентами за користування кредитом на 114 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором. На даний час рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 26.12.2015 року виконано боржником, що підтверджується постановою ВДВС від 05.03.2019 року, але у зв`язку з невчасним його виконанням виникла заборгованість за період з 29.12.2015 по 05.03.2019 року, яка складається з 1\~732,25 доларів США 3% річних від простроченої суми. Заходи досудового врегулювання спору позивачем не проводилися, оскільки законом не встановлена їх обов`язковість для спірних правовідносин. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного розгляду справи не заперечував. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв, клопотань, відзиву не надав. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області суддею Неродою Л.М. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 09.09.2004 року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № KIVPG001550151. Своїм підписом відповідач підтвердив, що ознайомлений та погоджується з умовами, правилами та порядком надання банківських послуг. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області задоволено стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» 20\~578, 30 доларів США, що за курсом 12,94 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.09.2014 року складає 266\~283,20 грн., заборгованості за кредитом і процентами за користування кредитом на 114 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором. Згідно копії Постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.03.2019 року борг погашено згідно платіжного доручення №622 від 04.03.2019 року . У зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення Апеляційного суду Кіровоградської області нарахована заборгованість за період з 29.12.2015 по 05.03.2019 року, яка складається з 1\~732,25 доларів США 3% річних від простроченої суми, що за курсом 26,82 відповідно до службового розпорядження НБУ складає 46\~458,94 грн. ОЦІНКА СУДУ Так, судом встановлено, що [PERSON] виконав рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 26.12.2015 року, що підтверджується постановою ВДВС від 05.03.2019 року. Пороте дане рішення було виконано не вчасно. У зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення Апеляційного суду Кіровоградської області виникла заборгованість за період з 29.12.2015 по 05.03.2019 року, яка складається з 1\~732,25 доларів США 3% річних від простроченої суми, що за курсом 26,82 відповідно до службового розпорядження НБУ складає 46\~458,94 грн. Доказів того, що [PERSON] виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором про надання банківських послуг № KIVPG001550151від 09.09.2004 року, надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов Договору, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. НОРМИ ПРАВА Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За нормами ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст.\~530\~ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1ст.\~612\~цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 625\~ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Враховуючи те, рішення Апеляційного суду Кіровоградської області виконано не вчасно утворилась заборгованість за період з 29.12.2015 по 05.03.2019 року, яка складається з 1\~732,25 доларів США 3% річних від простроченої суми, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредиту в розмірі 1\~732,25 доларів США, що за курсом 26,82 відповідно до службового розпорядження НБУ складає 46\~458,94 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2 481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved