Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

У серпні 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що 29.04.2011 року відповідачем [PERSON] була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, в якій вона підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. Відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача. Відповідно до\~Умовами та\~правилами надання\~банківських послуг,\~що розміщені\~на офіційному\~сайті,\~банк публічно\~пропонує невизначеному\~колу осіб\~можливість отримання\~банківських послуг.\~ При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Формулярами та стандартними формами є Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, які викладені на банківському сайті. Заявою відповідача підтверджується, що вона була повністю поінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшено до 35\~000 грн. Для користування кредитним лімітом відповідач отримала кредитну картку. Власник кредитного рахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.52 Договору короткостроковий кредит надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язала повернути витрачену частину кредитного ліміту та сплатити проценти протягом терміну дії картки. Згідно з п. 2.1.1.12.7.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах вставленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 12.07.2022 року має заборгованість у загальному розмірі 37491,92 грн., з яких: 34734,49 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 2757,43 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Вказані суми АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір у сумі 2481 грн. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2022 року у справі було відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні наявність заборгованості за кредитом підтвердила, водночас зазначила, що має статус багатодітної матері, що підтверджується посвідченням. Через свій незадовільний матеріальний стан не має можливості погасити заборгованість. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 29.04.2011 року між [PERSON] та ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач, був укладений кредитний договір шляхом підписання відповідачем відповідної заяви про надання банківських послуг. На підставі заяви відповідача останній був установлений кредитний ліміт у сумі 300 грн., який у подальшому збільшено до 35\~000 грн., та надано банківську картку «Універсальна», строк дії якої продовжено до липня 2024 року включно. В заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею і банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, які були надані для ознайомлення у письмову вигляді. Звертаючись до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, банк долучив виписку по рахунку та розрахунок заборгованості, згідно з яким станом на 12.07.2022 року заборгованість відповідача складає 37491,92 грн., з яких: 34734,49 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 2757,43 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На підтвердження умов договору позивач надав суду витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, витяг із Тарифів обслуговування карт «Універсальна». Вирішуючи спір між сторонами, суд враховує, що відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього\~Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК\~України можна\~вважати,\~що другий\~контрагент (споживач\~послуг банку)\~лише приєднується\~до тих\~умов,\~з якими він ознайомлений. За змістом частини 2\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної стави (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 1050\~ЦК\~України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з\~частиною другою статті 625\~ЦК\~України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 29.04.2011 року процентна ставка за користування кредитними коштами не визначена. Тобто у заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про розмір відсотків за користування кредитом. При цьому позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування вказаних сум, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини договору. Також позивачем було долучено копію паспорта споживчого кредиту з підписом відповідача, який датований 04.06.2021. Однак матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цими умовами, правилами та тарифами була ознайомлена відповідач та погодилася з ними, в тому числі у разі їх зміни банком. Крім того, як зазначено у паспорті споживчого кредиту, викладена в ньому інформація зберігає чинність до 19.06.2021. Тож суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України,\~оскільки без\~надання підтверджень\~про конкретні\~запропоновані відповідачу\~Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про розмір процентів, надані банком Умови та правила надання банківських послуг, тарифи та інші банківські документи з кредитною пропозицією не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки сторонами не дотримано вимоги статті 207 ЦК України. У даному випадку витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, який міститься в матеріалах справи, не містить підпису відповідача, тому суд вважає, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви від 29.04.2011. Згідно з частиною шостою\~статті 81\~ЦПК\~України кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Між тим, позивачем не надано доказів погодження сторонами процентної ставки за кредитом. Отже, в суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили розмір процентів за користування кредитом. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. Як слідує з доданої до позовної заяви виписки за договором, банком з рахунку відповідача за період з 29.03.2020 по 01.06.2022, тобто за останні три роки, було списано на погашення відсотків за використання кредитного ліміту 29950 грн. 33 коп., в тому числі за рахунок кредитного ліміту, у зв`язку з чим нараховано відповідачу заборгованість прострочене тіло кредиту 34734 грн. 49 коп. Разом із тим, суд, перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором, приходить до висновку, що розмір заборгованості станом на 12.07.2022 року, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 7784 грн. 16 коп. (34734,49 29950,33). Тобто позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню. При зверненні до суду банком був сплачений судовий збір у розмірі 2481 грн. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України\~у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь банку необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 515 грн. 06 коп. (20,76 %).

Outcome: partial