Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Адвокат Літинський Т.О., який представляє інтереси позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Ладижинської сільської ради, [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, в якому просить встановити факт того, що [PERSON] не проживав постійно із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на момент її смерті, та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 3,1019га, розташовану в межах Колодистенської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельну площею 3,1019га, розташовану в межах Колодистенської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На час смерті [PERSON] за місцем її проживання були зареєстровані її чоловік [PERSON] , з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, та син [PERSON] . При цьому, син [PERSON] будучи зареєстрованим, фактично там не проживав. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті позивач [PERSON] прийняла спадщину та отримала відповідне Свідоцтво про право на спадщину за законом. Крім того, представник позивача [PERSON] - [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, зверталася до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.05.2021, їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на цілу земельну ділянку, площею 3,1019га, яка належала її матері [PERSON] , яку фактично прийняли її чоловік і син в рівних частках, але не оформили. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] , на час смерті їхньої матері [PERSON] , лише був зареєстрований по одній з нею адресі: [ADDRESS] , проте фактично там не проживав, заяву про прийняття спадщини після її смерті не подавав, спадкова справа не заводилася, тому він не є таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері. Сама реєстрація спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не свідчить та визначає прийняття спадщини такою особою і не підпадає під визначення «прийняття спадщини», у зв`язку з чим, необхідно встановити факт його не проживання зі спадкодавцем, який виключить [PERSON] із кола спадкоємців, які прийняли спадщину, адже, за вказаних обставин єдиним спадкоємцем , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] був її чоловік [PERSON] , після смерті якого спадкоємцем є лише позивач [PERSON] , яка успадкувала майно після смерті свого батька, навіть якщо він не встиг оформити свої спадкові права. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій вона підтримує заявлені нею позовні вимоги, просить їх задовольнити та справу розглядати у її відсутність. Представник відповідача Ладижинської сільської ради судове засідання не з`явилися, однак, від сільського голови Цоколенка С. надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, за наявними в матеріалах справи доказами та не заперечує проти ухвалення рішення у справі відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні із досліджених доказів встановлено, що позивач [PERSON] мала дошлюбне прізвище « [PERSON] » та її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.07.1967. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.05.2008, і після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельну площею 3,1019га, розташовану в межах Колодистенської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 020107. На час смерті [PERSON] , за місцем її проживання по [ADDRESS] , були зареєстровані її чоловік [PERSON] , з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, та син [PERSON] , що підтверджується Довідкою №90/14-07, виданою Колодистенським старостинським округом Ладижинської сільської ради Черкаської області. При цьому, із наданої довідки вбачається, що [PERSON] будучи зареєстрованим, фактично не проживає за вказаною адресою. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.11.2010, і після його смерті позивач [PERSON] прийняла спадщину у виді земельної ділянки, площею 3,1020га (кадастровий номер 7124383700:02:000:1019) та отримала відповідне Свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВРК № 906197. Також, представник позивача [PERSON] - [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, зверталася до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.05.2021, їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на цілу земельну ділянку, площею 3,1019га, яка належала її матері [PERSON] , яку фактично прийняли її чоловік і син в рівних частках, але не оформили. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Стаття 15\~ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] , який є сином [PERSON] , на час її смерті лише був зареєстрований по одній з нею адресі: [ADDRESS] , проте фактично там не проживав, заяву про прийняття спадщини після її смерті не подавав, спадкова справа не заводилася, тому він не є таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері. Така позиція позивача свідчить про її намір виключити [PERSON] із кола спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , тобто про його усунення від права на спадкування. На підтвердження заявлених позовних вимог, позивач посилається на пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , проте, на неодноразові виклики в судові засідання вказані свідки не з`явилися, позивач не забезпечила їх явку за викликом, при цьому, у поданій нею заяві від 14.03.2023 зазначила, що вказані свідки не мають можливості з`явитися до суду через впроваджений на території України військовий стан. Крім того, як вбачається з листа №02-24 від 16.11.2021, направленого до суду Ладижинською сільською радою, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та вибув з місця проживання 19.06.2009 в м. Ульянівськ російської федерації. Зі змісту вказаного листа вбачається, що відповідач [PERSON] вибув з місця своєї реєстрації та проживання 19.06.2009, тобто вже після смерті [PERSON] [INFO] , що суперечить доказуванням позивача про встановлення факту його не проживання разом з матір`ю на час її смерті. Відповідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обстав справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів, 3) показаннями свідків. Згідно ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 5, 6, 7\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки вони не обґрунтовані та не підтвердженні належними доказами.

Outcome: dismissed