Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 14 грудня 2022 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що на виконанні у приватного виконавця Осельського Є.С., перебувало виконавче провадження № 61955589 з примусового виконання виконавчого напису № 789 виданого 08 лютого 2020 року приватним нотаріусом КМНО Кравець О.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості у розмірі 38 172,85 грн. В рамках вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем 27 вересня 2021 року було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на відкриті рахунки боржника. Вищезазначену постанову про арешт коштів боржника було направлено до АТ КБ «Приватбанк» для виконання. Отримавши постанову про арешт коштів боржника банком було заблоковано усі поточні рахунки боржника в межах суми стягнення. Разом із постановою про арешт коштів боржника було направлено платіжну вимогу, якою 01 жовтня 2021 року було списано з поточного рахунку боржника суму коштів у розмірі 10 734,51 грн., яку було перераховано на рахунок приватного виконавця. Відповідно до розпорядження № 61955589 від 02 жовтня 2021 року приватним виконавцем було перераховано суму коштів у розмірі 9 495,01 грн. стягувачу ТОВ ФК «Прайм Альянс». Залишок суми у розмірі 1 239,50 грн., було перераховано на рахунок приватного виконавця як витрати виконавчого провадження та основна винагорода приватного виконавця. Виконавче провадження було завершено 18 листопада 2021 року за заявою стягувача, про що була винесена відповідна постанова. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м .Дніпропетровська по справі № 201/8814/21 було визнано виконавчий напис № 789 виданий 08 лютого 2020 року приватним нотаріусом КМНО Кравець О.О. про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості у розмірі 38 172,85 грн. таким, що не підлягає виконанню. Рішення суду набрало законної сили 24 травня 2022 року. 3 моменту набрання рішенням законної сили позивачу не було повернуто стягнуті в рамках виконавчого провадження грошові кошти. Позивачем 12 липня 2022 року було направлено заяву приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Осельському Є.С. Вищезазначена заява була отримана приватним виконавцем 28 липня 2022 року. Станом на день подання позовної заяви грошові кошти приватним виконавцем повернуті не були. Також, позивачем було направлено на адресу ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заяву про повернення коштів від 12 липня 2022 року. ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» отримало вищезазначену заяву про що свідчить поштове повідомлення про вручення листа від 15 липня 2022 року. Жодної відповіді на заяву не надійшло. Кошти повернуті не були. Позивачем, повторно, 02 серпня 2022 року було направлено заяву про повернення коштів на адресу ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс». Жодної відповіді на заяву не надійшло. Кошти повернуті не були. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» безпідставно набуті кошти у розмірі 9 495,01 грн. та стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Є.С. безпідставно набуті кошти у розмірі 1239,50 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 14 грудня 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Ухвалою судді від 15 грудня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича про стягнення безпідставно отриманих коштів. Представник позивача до суду подав заяву про розгляд цієї цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 8 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною вчинено виконавчий напис №789 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», заборгованість у розмірі 38 172,85 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Євгеном Сергійовичем від 27 вересня 2021 року було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 42 145,63 грн. 01 жовтня 2021 року було списано з поточного рахунку [PERSON] суму коштів у розмірі 10 734,51 грн., яку було перераховано на рахунок приватного виконавця. Відповідно до розпорядження № 61955589 від 02 жовтня 2021 року приватним виконавцем було перераховано суму коштів у розмірі 9 495,01 грн. стягувачу ТОВ ФК «Прайм Альянс». Залишок суми у розмірі 1 239,50 грн., було перераховано на рахунок приватного виконавця як витрати виконавчого провадження та основна винагорода приватного виконавця. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2022 року у справі № 201/8814/21 було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною, зареєстрованим в реєстрі за №789 від 08 лютого 2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»,, заборгованість у розмірі 38 172,85 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 24 травня 2022 року. 3 моменту набрання рішенням законної сили позивачу не було повернуто стягнуті в рамках виконавчого провадження грошові кошти. Позивачем 12 липня 2022 року було направлено заяву приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Осельському Є.С. Вищезазначена заява була отримана приватним виконавцем 28 липня 2022 року. Станом на день подання позовної заяви грошові кошти приватним виконавцем повернуті не були. Також, позивачем було направлено на адресу ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заяву про повернення коштів від 12 липня 2022 року. ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» отримало вищезазначену заяву про що свідчить поштове повідомлення про вручення листа від 15 липня 2022 року. Жодної відповіді на заяву не надійшло. Кошти повернуті не були. Позивачем, повторно, 02 серпня 2022 року було направлено заяву про повернення коштів на адресу ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс». Жодної відповіді на заяву не надійшло. Кошти повернуті не були. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Відповідно до розпорядження № 61955589 від 02 жовтня 2021 року приватним виконавцем було перераховано суму коштів у розмірі 9 495,01 грн. стягувачу ТОВ ФК «Прайм Альянс». Залишок суми у розмірі 1 239,50 грн., було перераховано на рахунок приватного виконавця як витрати виконавчого провадження та основна винагорода приватного виконавця. Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Ураховуючи те, що кошти набуті ТОВ «ФК «Прайм Альянс» за виконавчим написом нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає виконанню, набуті без достатньої правової підстави, і чинним законодавством не передбачено іншого способу повернення цих коштів, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» слід повернути позивачу утримані з нього кошти в сумі 9 495,01 грн. Стосовно заявлених вимог про стягнення з приватного виконавця Осельського Є.С. коштів в сумі 1 239,50 грн., суд враховує, що останні було стягнуто з позивача під час виконавчого провадження як основна винагорода приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій на підставі відповідної постанови, в передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» порядку. Вказана постанова сторонами виконавчого провадження у передбаченому законом порядку не оскаржувалась. З урахуванням вищенаведеного, стягнуті з позивача, як боржника у виконавчому провадженні кошти в якості основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження в сумі 1 239,50 грн., не є безпідставно набутими коштами в розумінні ст.1212 ЦК України та відповідні правові підстави для їх стягнення з приватного виконавця на користь позивача відсутні. В зв`язку з цим, в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 877,80 грн. за позовну вимогу про стягнення безпідставно набутих коштів (9 495,01 х 992,40 : 10 734,51 = 877,80 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial