Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та права на земельну частку (пай) розміром 36,40 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності СС «Перемога» у порядку спадкування за законом, після смерті батька. Свої вимоги обґрунтовували тим, що їхній бабі, [PERSON] , діду, [PERSON] та батькові, [PERSON] , на праві власності належало по 1/3 частці вказаного будинковолодіння, як членам майна колишнього колгоспного двору. [INFO] помер дідо і спадкове майно після його смерті прийняла його дружина, їхня баба. Також бабі належало право на вказану вище земельну частку (пай). [INFO] померла баба і після її смерті в управління спадковим майном вступив її син, їхній батько [PERSON] [INFO] останній помер. Вони є спадкоємцями за законом першої черги, на час смерті померлий у шлюбі не перебував. Відповідач по справі, [PERSON] , який є сином померлого від першого шлюбу, також є спадкоємцем першої черги за законом, однак останній не звертався у встановленому законом порядку у нотаріальну контору, на час смерті не проживав з спадкодавцем за однією адресою, тобто не бажає реалізувати своє спадкове право. Для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право власності вони звернулися до державного нотаріуса Тлумацької нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвої Н.М. Однак їм було відмовлено, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та сертифікат на право на вказану земельну частку (пай) на імя [PERSON] виданий 27.10.2020 року тобто після її смерті. У зв`язку з чим змушені звернутися до суду для захисту своїх прав. Просили визнати за ними по 1/2 житлового будиноку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та права власності по 1/2 частці за кожним на земельну частку (пай) розміром 36,40 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності СС «Перемога» у порядку спадкування за законом, після смерті батька. Позивачі, [PERSON] , [PERSON] та його законний представник [PERSON] , у судове засідання не з`явилися. Останні подали до суду заяву у якій просили розглядати справу без їхньої участі (а.с. 112). Представник відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. 08.11.2022 року від нього надійшла заява через канцелярію суду, в якій просив розглядати справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує та визнає позов у повному обсязі (а.с. 32). Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позовну заяву суду не подав, причин неявки суду не повідомив. Крім того, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 110). 03.11.2022 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі представника неповнолітнього позивача [PERSON] [PERSON] 30.11.2022 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про залучення в якості співвідповідача: [PERSON] 21.02.2023 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.01.1991 року, [PERSON] , батько позивачів та відповідача [PERSON] , народився [INFO] , та його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до виписки із по господарської книги по Гринівецькій сільській раді станом на 1990 рік, виданої Гринівецьким старостинським округом № 4 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 02.02.2022 року № 51, господарство, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , числиться як колгоспний двір. Станом на 01.07.1990 року у даному господарстві були зареєстровані та проживали: [PERSON] голова двору, [PERSON] чоловік, [PERSON] син (а.с. 18). [PERSON] , дідо позивачів та відповідача [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.04.1993 року (а.с. 9). Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах по спадкування»\~роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права власності"\~передбачено, що положення статей 17, 18\~Закону України "Про власність"\~щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року\~не втратили права на частку в його майні.\~Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. У довідці № 55 від 03.02.2022 року, виданої Гринівецьким старостинським округом № 4 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, зазначено, що [PERSON] був постійним жителем с. Гринівці, Тлумацького району, Івано-Франківської області та на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті у будинку також були зареєстровані та проживали: [PERSON] дружина, [PERSON] син. Заповіт від імені [PERSON] у сільській раді не посвідчувався, після його смерті в управління спадковим майном вступила дружина [PERSON] (а.с. 17). [PERSON] , баба позивачів та відповідача [PERSON] , прийняла спадщину, яка складалася з 1/3 частини спірного будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті свого чоловіка, [PERSON] за законом, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, так як на день смерті проживала з померлим. Спадкова справа\~після смерті\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] приватними\~нотаріусами Івано-Франківського\~районного нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Дузінкевич\~С.М., [PERSON] , Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області не заводилася, що підтверджується відповідями вказаних нотаріусів (а.с. 33, 37, 58). [PERSON] , бабі позивачів та відповідача [PERSON] , належало право на земельну частку (пай) розміром 36,40 умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у колективній власності СС «Перемога» в с. Гринівці, Тлумацького району, Івано-Франківської області, виділеної на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296 у відповідності з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076902 від 25.11.2020 року, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 04.12.2020 року за № 242 на її ім`я, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку серії ІФ № 0076902 від 25.11.2020 року (а.с. 8). Баба позивачів та відповідача [PERSON] , [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.12.2010 року (а.с. 9 на звороті). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. У довідці № 55 від 03.02.2022 року, виданої Гринівецьким старостинським округом № 4 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, зазначено, що [PERSON] була постійною жителькою с. Гринівці, Тлумацького району, Івано-Франківської області та на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті у будинку також були зареєстровані та проживали: [PERSON] син. Заповіт від імені [PERSON] у сільській раді не посвідчувався (а.с. 17). [PERSON] , батько позивачів та відповідача [PERSON] , прийняв спадщину, яка складалася з 2/3 частини спірного будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та право на земельну частку (пай) розміром 36,40 умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у колективній власності СС «Перемога» в с. Гринівці, Тлумацького району, Івано-Франківської області, у відповідності з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ №\~0076902\~від 25.11.2020\~року,\~зареєстрованого в\~книзі реєстрації\~сертифікатів на\~земельну частку\~(пай)\~04.12.2020\~року за\~№ 242\~на її\~ім`я [PERSON] ,після смерті своєї матері за законом, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, так як на день смерті проживав з померлою. Спадкова справа\~після смерті\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] приватними\~нотаріусами Івано-Франківського\~районного нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Дузінкевич\~С.М., [PERSON] , Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області не заводилася, що підтверджується відповідями вказаних нотаріусів (а.с. 33, 37, 58). Позивач, [PERSON] , народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 12). Позивач, [PERSON] , народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 12 на звороті). Відповідно до рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 03.05.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який укладений 02.12.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції розірвано (а.с. 13, 14). [PERSON] , батько позивачів та відповідача [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 20.01.2020 року, серії [NUMBER] (а.с. 10). Позивачі, звернулася до державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, [PERSON] , про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька. Однак їм було відмовлено, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та сертифікат на право на вказану земельну частку (пай) на імя [PERSON] виданий 27.10.2020 року тобто після її смерті, вищенаведене підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 84/02-31, № 85/02-31 від 13.02.2021 року (а.с. 15, 16). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька. Згідно копії спадкової справи № 2/2020 від 08.02.2010 року, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , позивачі є спадкоємцями першої черги з законом після смерті останнього. Відповідач по справі, син спадкодавця, [PERSON] , який також є спадкоємцем першої черги за законом, спадщину в порядку спадкування за законом не прийняв, оскільки у встановлений законом строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, не проживав за однією адресою з померлим батьком. Інших спадкоємців за законом чи заповітом не має (а.с. 37-57). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на спірне спадкове майно в порядку спадкування за законом. Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 Цивільного кодексу). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного Кодексу). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно і вона прийняла спадщину після смерті маминої тітки за законом, вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва на право спадкування, однак, з незалежних від неї причин, у видачі такого свідоцтва їй було відмовлено. Частиною 1 статті 86 Земельного кодексу України встановлено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 316-319, 392, 1216 1222, 1268 ЦК України, ст. 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та

Outcome: approved