Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Керівник Дніпровської окружної прокуратури міста Києва Дейнека С.В., який діє в інтересах держави в особі Київської міської ради, звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою, в якій просить суд: визнати квартиру [ADDRESS] відумерлою спадщиною, що відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , та передати її територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22 січня 2022 року за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] ,помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно. Як зазначає заявник, дана квартира на праві приватної власності належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17 липня 2002 року. Право власності на вказану квартиру зареєстровано Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» згідно чинного на той час законодавства. Проте запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутній. За інформацією Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації згідно з відомостями Реєстру територіальної громади міста Києва у вказаній квартирі за період часу з 22 січня 2022 року по 18 листопада 2022 року зареєстровані особи відсутні. У минулому у цій квартирі було зареєстровано місце проживання: [PERSON] , [INFO] , з 22 червня 1982 року по [INFO] (померла); [PERSON] , [INFO] , з 22 червня 1982 року по [INFO] (померла). За інформацією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» від 16 січня 2023 року особовий рахунок на вказану квартиру відкритий на ім`я [PERSON] , обстежити квартиру не вдалося через те, що вона зачинена. Згідно відомостей Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 15 лютого 2023 року за вказаною адресою зареєстровано місце проживання 0 осіб, власником особових рахунків на сплату житлово-комунальних послуг обліковується [PERSON] ; станом на 01 лютого 2023 заборгованість складає близько 56 123,04 грн. Відповідно до інформації відділів державної реєстрації актів цивільного стану перевіркою актових записів про народження, шлюб, народження дітей, зміну імені та смерть у Державному реєстрі актів цивільного стану щодо [PERSON] , [INFO] , виявлено тільки дані про актовий запис про смерть № 4079 від 21 лютого 2022 року, складений Київським міським відділом державної реєстрації смерті ЦМУМЮ (м. Київ).Інших актових записів про шлюб, розірвання шлюбу, народження дітей, зміни імені - не виявлено. Таким чином, інших осіб, які є родичами або членами сім`ї померлого [PERSON] , не встановлено. У Спадковому реєстрі інформація щодо [PERSON] відсутня, тобто заповіт не посвідчувався, спадковий договір не укладався, жодна особа спадщину після його смерті не прийняла, спадкова справа не відкривалась. Враховуючи, що після смерті [PERSON] ніхто спадщину не прийняв, вказана квартира [ADDRESS] , згідно зі статтею 1277 ЦК України та статтею 338 ЦПК України, має бути визнана відумерлою спадщиною і перейти до територіальної громади міста Києва. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в окремому провадженні, призначено судове засідання (а.с. 38-39). 10 березня 2023 року від представника Київської міської ради - Ляхової Я.Ю. до суду надійшла заява, в якій зазначено, що Київська міська рада підтримує заяву Дніпровської окружної прокуратури міста Києва в повному обсязі, просить суд задовольнити заяву та розглянути справу за відсутності представника Київської міської ради. 14 березня 2023 року прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва Польщиков І.В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяву про визнання спадщини відумерлою підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Відповідно до актового запису про смерть від 21 лютого 2022 року № 4079 [PERSON] , [INFO] , помер приблизно [INFO] ; причина смерті не встановлена через гнильні зміни трупа; заявником щодо державної реєстрації смерті був співробітник відділу судово-медичної експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (а.с. 20). Право власності на вказано квартиру зареєстровано Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» згідно чинного на той час законодавства. Проте запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутній. Так, як вбачається з листа Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 062/14-11466 (И-2022) від 07 грудня 2022 року, первинна реєстрація права власності на кв. [ADDRESS] була проведена за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 березня 1993 року. Далі право власності перейшло та зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 17 липня 2002 року. Реєстраційна справа на вказане нерухоме майно в архіві Бюро не формувалось у зв`язку з відсутністю замовлень з 01 червня 2010 року (а.с. 10-11). Також відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 липня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Васильченко Л.О. (зареєстровано в реєстрі за № 1н-3292), спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , померлої [INFO] , є [PERSON] . Спадкове майно складається з квартири [ADDRESS] . Вказана квартира складається з однієї жилої кімнати, загальною площею 33,40 кв.м., в тому числі житловою площею - 17,00 кв.м. (а.с. 12). Разом з тим, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що станом на 16 лютого 2023 року відомості щодо власників квартири [ADDRESS] - відсутні (а.с. 9). За інформацією Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації згідно з відомостями Реєстру територіальної громади міста Києва станом на 01 грудня 2022 року у вказаній квартирі в період часу з 31 січня 2017 року по 01 грудня 2022 року зареєстровані особи відсутні (а.с. 19). Також, як вбачається з листа Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 05 грудня 2022 року № 103/6596/34/1, за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , з 22 червня 1982 року по [INFO] (померла) та [PERSON] , [INFO] , з 22 червня 1982 року по [INFO] (померла) (а.с. 18). За інформацією Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» від 16 січня 2023 року № 103/45-114 особовий рахунок на вказану квартиру відкритий на ім`я [PERSON] , заборгованість станом на 11 січня 2023 року становить 159,64 грн, обстежити квартиру не вдалося через те, що вона зачинена, про складено відповідний акт (а.с. 22-23). Згідно відомостей Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 15 лютого 2023 року № 02/691 за вказаною адресою зареєстровані особи відсутні, власником особових рахунків для обліку житлово-комунальних послуг обліковується [PERSON] ; станом на 01 лютого 2023 року заборгованість відповідно до довідки про стан заборгованості складає 56 123,04 грн (а.с. 24-25). Відповідно до інформації Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУМЮ (м. Київ) перевіркою актових записів про народження, батьків, шлюб, народження дітей, зміну імені та смерть у Державному реєстрі актів цивільного стану щодо [PERSON] , [INFO] , встановлено актовий запис про смерть № 4079 від 21 лютого 2022 року, складений Київським міським відділом державної реєстрації смерті ЦМУМЮ (м. Київ) (а.с. 26). Інших актових записів про шлюб, розірвання шлюбу, народження дітей, зміни імені - не виявлено. Таким чином, інших осіб, які є родичами або членами сім`ї померлого [PERSON] , не встановлено. У Спадковому реєстрі (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) інформація щодо [PERSON] відсутня, тобто заповіт не посвідчувався, спадковий договір не укладався, жодна особа спадщину після його смерті не прийняла, спадкова справа не відкривалась (а.с. 27-28). Таким чином, спадкоємці за заповітом та за законом у померлого [PERSON] відсутні. Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно із статтею 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті на життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом статті 1272 ЦК України спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно зі статтею 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1238 цього Кодексу. Відповідно до статті 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Згідно зі статтею 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. За змістом статті 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Таким чином, залишена після смерті [PERSON] спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] , має бути визнана відумерлою спадщиною і перейти у власність територіальної громади міста Києва. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України представництво інтересів держави у суді покладається на органи прокуратури. Згідно зч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч. 4 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Враховуючи викладене, органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Київська міська рада як розпорядник майна територіальної громади міста Києва. Разом з цим, прокуратурою встановлено неналежне виконання Київською міською радою повноважень щодо контролю за використанням комунального майна. Так, Київською міською радою та/або її виконавчими органами станом на день подання позову вказаний обов`язок не виконаний, не вжито заходів щодо оформлення права власності на вказане майно. Враховуючи це, існує ризик безконтрольного використання або заволодіння квартирою незаконним шляхом, враховуючи непоодинокі квартирні шахрайства у столиці із майном померлих, які не мають спадкоємців. Зокрема місцева прокуратура листом від 24 січня 2023 року № 50-51ВИХ-23 звернулась до Київської міської ради із відповідним повідомлення, згідно ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», про можливість ознайомитися із матеріалами кримінального провадження та самостійного звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. Однак, у відповідь листом від 30 січня 2023 року № 056/95/08/1791 Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), який є уповноваженим органом, що здійснює представництво Київської міської ради у судових установах (згідно Порядку роботи з позовними заявами, рішеннями суду у справах, стороною яких є Київська міська рада, Київський міський голова та заступник міського голови - секретар Київради, затвердженого розпорядженням Київського міського голови від 17.11.2011 №225), повідомив місцеву прокуратуру про те, що лише з листа Дніпровської окружної прокуратури міста Києва від 24 січня 2023 року стало відомо про вказані у листі обставини, просив вжити заходи цивільно-правового характеру в інтересах територіальної громади та звернутися із відповідною заявою до суду саме місцеву прокуратуру, що свідчить про те, що відповідні органи місцевого самоврядування та державної влади міста Києва не здійснюють у повній мірі свої повноваження щодо захисту інтересів територіальної громади на спірний об`єкт нерухомого майна. Вказане свідчить про самоусунення відповідних органів місцевого самоврядування столиці від дієвого захисту майнових інтересів територіальної громади міста Києва. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам. Згідно вимог ст. ст. 76,77,79,80 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність заяви Дніпровської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради про визнання спадщини залишеної після смерті [PERSON] у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] , відумерлою, у зв`язку з чим така заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved