Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулаcя до суду з позовом до державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради „Добробут-Гарант" Бойка Олега Миколайовича, АТ „Платинум Банк", ТОВ „Перший інвестиційний клуб" про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради „Добробут-Гарант" Бойка Олега Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42349017 від 02.08.2018 10:09:40, щодо державної реєстрації права власності за ТОВ „Перший інвестиційний клуб" на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] та запис про право власності №27311191 від 31.07.2018 року 18:23:53, здійсненого державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради „Добробут-Гарант" Бойком Олегом Миколайовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42349017 від 02.08.2018 10:09:40, щодо державної реєстрації права власності за ТОВ „Перший інвестиційний клуб" на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги з урахуванням уточнень мотивовані тим, що 18.12.2006 року між позивачем та ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк», було укладено кредитний договір №2.06120953. Згідно п. 1.2 даного договору, кредит надається позичальнику для рефінансування кредитного боргу за кредитним договором від 29.09.2004 №9-ЗА.1/09-2004К, цільовим призначенням якого було придбання двокімнатної квартири [ADDRESS] . З метою забезпечення виконання умов договору №2.06120953 від 18.12.2006 року, за яким банк повинен був надати кредитні кошти, позивач уклала з іпотекодержателем договір іпотеки від 18.12.2006 року, відповідно до якого в іпотеку передано нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] . 14.03.2018 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Перший інвестиційний клуб» укладено договір про відступлення прав вимоги та договір №108К про відступлення права вимоги за договором про іпотечний кредит №2.06120953 від 18.12.2006 року, за яким нібито відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором та іпотечним договором, укладеним з позивачем, на користь ТОВ «Перший інвестиційний клуб». 02.08.2018 року Державний реєстратор Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Бойко О.М. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42349017 від 02.08.2018 року, яким здійснив державну реєстрацію права власності ТОВ «Перший інвестиційний клуб» на предмет іпотеки: квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , запис про право власності: 27311191 від 31.07.2018 року. Оскільки кредит за договором №2.06120953 від 18.12.2006 року надавався на споживчі потреби, так як первинний кредит надано на споживчі потреби, тому на дані кредитні правовідносини поширюються норми законодавства про захист прав споживачів, а відтак, ПАТ «Платинум банк», відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», було зобов`язано при укладенні договору відступлення права вимоги відступати його на користь виключно фінансової установи. Оскільки ТОВ «Перший інвестиційний клуб» не відносить до фінансових установ, у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка може надавати послуги, у тому числі і у формі факторингу, а рішення державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради „Добробут-Гарант" Бойка Олега Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42349017 від 02.08.2018 10:09:40, щодо державної реєстрації права власності за ТОВ „Перший інвестиційний клуб" на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] та запис про право власності №27311191 від 31.07.2018 року 18:23:53, здійсненого державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради „Добробут-Гарант" Бойком Олегом Миколайовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42349017 від 02.08.2018 10:09:40, щодо державної реєстрації права власності за ТОВ „Перший інвестиційний клуб" на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] є протиправним та підлягає скасуванню. Представник позивача в судовому засіданні, уточнені позовні вимоги підтримав проси суд їх задовольнити, з підстав викладених у позові та уточнень до нього. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили. При цьому, в матеріалах справи міститься відзив АТ «Платинум Банк», в якому відповідач заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, оскільки вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 29.09.2004 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №9-3AJ/09-2004К, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 25 600 доларів США для придбання квартири [ADDRESS] . 18.12.2006 року між позивачем та ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк», було укладено кредитний договір №2.06120953. З метою забезпечення виконання умов, за якими банк надав кредитні кошти, позивач уклав з іпотекодержателем договір іпотеки від 18.12.2006 року, відповідно до якого в іпотеку передано нерухоме майно: квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належить іпотекодавцю. 14.03.2018 року, за результатами електронних торгів, оформлених протоколом електронних торгів №UА-ЕА-2018-02-08-000135-а, що були проведені 21.02.2018 в рамках ліквідаційної процедури ПАТ «Платинум Банк», між ПАТ «Платинум банк» та ТОВ «Перший інвестиційний клуб» було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за договором про іпотечний кредит (з усіма додатковими договорами та договорами про внесення змін) (а.с.23-24), а також договір №108К про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за договором іпотеки. 16.03.2018 року [PERSON] від ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» було направлено вимогу про усунення порушень та повернення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 2.06120953 від 18.12.2006 року. Враховуючи, що [PERSON] вимогу залишила без задоволення, ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» звернувся до державного реєстратора Бойка О.М. Київської філії КП Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» з метою проведення державної реєстрації права власності в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку». На підставі наданих документів державним реєстратором 02.08.2018 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42349017 від 02.08.2018 року про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб». Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених статтею 12 вказаного Закону. Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом здійснення позасудового врегулювання є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Згідно статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до частин першої та другої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Системний аналіз положень статей 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку, що згода іпотекодавця про передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, таких як: чинність іпотеки, невиконання або неналежне виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на вказане майно. Можливість реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки передбачена статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 07 липня 2004 року. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. У пункті 1 Закону України від 03 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України). Мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє його примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов`язань, проте є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнень на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію цього Закону на період його чинності. У вказаній справі, майно, що є предметом іпотеки, вибуло з власності іпотекодавця [PERSON] без її згоди, як власника. Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна. Отже, визначальним при вирішення спору щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку протягом строку дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є настання правового наслідку, що в даному конкретному випадку передбачає фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, без згоди власника майна. Згідно з частиною третьою статті 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, зокрема відчужувати предмет іпотеки. Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним (частина третя статті 12 Закону України «Про іпотеку»). У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували надання іпотекодержателем майна на момент укладення договору згоди на відчуження предмета іпотеки. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради „Добробут-Гарант" Бойка Олега Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42349017 від 02.08.2018 10:09:40, щодо державної реєстрації права власності за ТОВ „Перший інвестиційний клуб" на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] та запис про право власності №27311191 від 31.07.2018 року 18:23:53, здійсненого державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради „Добробут-Гарант" Бойком Олегом Миколайовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42349017 від 02.08.2018 10:09:40, щодо державної реєстрації права власності за ТОВ „Перший інвестиційний клуб" на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] , обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно із ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування вжитих ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 21.01.2019 року заходів забезпечення позову.

Outcome: approved