Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

30 листопада 2022 року уповноважений представник позивача ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» - Галієв Р.Р. звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» завданих збитків у розмірі 65 896,07 гривень та 2 481,00 гривень сплаченого судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що 20.04.2019 року між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 16092662-02-10-01 відносно транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 26.02.2022 року відповідач, керуючи транспортним засобом «Mercedes BENZ», д.н.з. [NUMBER] , скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з. [NUMBER] в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Електронний Європротокол), складеного учасниками події на підставі ст. 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особою, чиї винні протиправні дії перебувають у безпосередньому причинно - наслідковому зв`язку з настанням ДТП, є [PERSON] . Позивач на підставі заяви здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 114 396,07 гривень. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «СК «Альфа Страхування»», то остання відшкодувала позивачу страхове відшкодування в розмірі 48 500,00 гривень. Таким чином, не сплаченою залишилася сума 65 896,07 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача - особи, з вини якої настав страховий випадок. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 грудня 2022 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідач отримав 01 лютого 2023 року. Однак, у наданий судом строк та станом на 29 березня 2023 року відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 20.04.2019 року між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 16092662-02-10-01, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.12-17). Як вбачається з акту огляду транспортного засобу від 23.03.2022 року, рахунку № [NUMBER] від 28.03.2022 року та страхового акту № 2229733-1 від 18.04.2022 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача марки «Toyota», д.н.з. [NUMBER] складає 114 396,07 гривень (а.с.19-20,28-29, 32). Згідно ст.8 ЗУ «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. За правилами ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до п.п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Електронний Європротокол), складеного учасниками події на підставі ст. 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особою, чиї винні протиправні дії перебувають у безпосередньому причинно - наслідковому зв`язку з настанням ДТП, є [PERSON] (а.с.34) В зв`язку з наведеним, вина відповідача в скоєні правопорушення встановлена та не підлягає доказуванню. Відповідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 постанови №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно полісу № ЕР 208098354 станом на 26.02.2022 року діяв договір обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого забезпечений транспортний засіб «Mercedes Benz», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.43). 18.04.2022 року ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 114 396,07 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 11667 від 18.04.2022 року (а.с.33). В свою чергу ПАТ «СК «Альфа-Страхування»» виплатила ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності при врегулюванні страхового випадку за Європротоколом в розмірі 48 500,00 гривень, що підтверджується наявною у матералах справи довідкою від 07.11.2022 року (а.с.35). Тобто, невідшкодована сума на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля «Toyota», д.н.з. [NUMBER] складає 65 896,07 гривень. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд бере до уваги ту обставину, що відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів на спростування обставин наведених позивачем ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» не подано. На підставі вищенаведеного, суд уважає позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення з [PERSON] суми завданої матеріальної шкоди у розмірі 65 896,07 гривень законним та обґрунтованими. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved