Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~09 січня 2023 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування вимог вказує, що [INFO] померла її мама [PERSON] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини у встановленому законом порядку. З метою оформлення спадкових прав [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса від 13 грудня 2022 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відтак, вирішити вказане питання у позасудовому порядку не виявляється можливим. З огляду на наведене, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача в письмовій заяві просить здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, в письмових заявах просять проводити розгляд справи провести без їх участі, позов визнають у повному обсязі та не заперечують проти його задоволення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 24 квітня 2003 року (а.с. 13). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Факт належності спадкодавцю зазначеного майна підтверджується копією витягу з погосподарської книги №1 за 2022 рік Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області (рік забудови будинку - 1950) (а.с.16). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець не склав заповіт, а тому в даному випадку має місце спадкування за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно відомостей спадкової справи № 168/2016, заведеної після смерті [PERSON] , спадкоємцями після смерті останньої є її діти: [PERSON] (а.с.11,12), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, що стверджується відповідними нотаріально посвідченими заявами. [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 29 серпня 2022 року (а.с.14). Позивач у передбачений статтею 1270 ЦК України строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, відтак, є такою, що прийняла спадщину. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса у зв`язку із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, спадкоємцем не було пред`явлено оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, внаслідок чого їй постановою приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Матвійчук С.П. № 222/02-31 від 13 грудня 2022 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 15). Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Беручи до уваги те, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину прийняла відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved