Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 01.03.2023 задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Чутівський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості за нарахованими аліментами та стягнення аліментів на дитину. Припинено стягнення аліментів з 03 березня 2022 року із [PERSON] , які стягуються на підставі заочного рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2021 року по справі №550/644/21, яке перебуває на виконанні у Чутівському відділі Державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за виконавчим провадженням ВП №67726584 з примусового виконання виконавчого листа №550/644/21 від 08.11.2021 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 25.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Звільнено [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах, що утворилась з 03 березня 2022 року по дату набрання рішенням суду у даній справі законної сили, в межах виконавчого провадження ВП №67726584 з примусового виконання виконавчого листа №550/644/21 від 08.11.2021 виданого Чутівським районним судом Полтавської області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 25.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття, що стягуються на підставі заочного рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2021 року. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.09.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1984 грн 80 коп сплаченого судового збору. Питання стосовно стягнення витрат, понесених стороною позивача на оплату правової допомоги, судом не вирішувалось. 09.03.2023 до суду надійшла заява представника позивача, адвоката Хворост Д.М. про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій вона просить суд стягнути з відповідача на користь позивача, понесені позивачем витрати по оплаті послуг адвоката в сумі 8450,00 грн. 09.03.2023\~представник відповідача,\~адвокат Прядко\~О.О.\~подав до\~суду заперечення\~на заяву\~позивача про\~стягнення витрат\~на правничу\~допомогу,\~в якому\~просив зменшити\~вказані витрати\~із 8450,00\~грн до\~2600,00\~грн.\~Заперечення обґрунтовував\~тим,\~що розмір\~витрат не\~є співмірним\~із складністю\~виконаних робіт.\~Зокрема,\~адвокат вважає\~витрати,\~що пов`язані\~із написанням\~заяв у\~справі,\~складанням попереднього\~розрахунку вартості\~послуг адвоката,\~складанням детального\~опису виконаних\~робіт,\~складанням відповіді\~на відзив\~такими,\~що не\~пов`язані із\~наданням правничої\~допомоги.\~Крім того\~представник відповідача\~зазначив,\~що витрати\~вказані представником позивача щодо складання позовної заяви завищені та не відповідають складності справи. Сторони та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За таких обставин суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутності сторін та третьої особи, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представник позивача адвокат Хворост Д.М. у судовому засіданні 01.03.2023 за правилами ч.8 ст.141\~ЦПК України зробила заяву про намір подати суду протягом 5 днів докази витрат позивача на правничу допомогу. У встановлений строк, такі докази разом із заявою про ухвалення додаткового рішення були направлені представником позивача до суду, що підтверджується відміткою «Укрпошти» на поштовому конверті. Згідно п.2 ч.3 ст.259\~ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат в додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Звертаючись до суду із заявою про вирішення питання розподілу судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу, представник позивача надала докази на підтвердження понесення їх позивачем [PERSON] , а саме: договір про надання правової допомоги від 02.03.2022; попередній розрахунок судових витрат, які позивач планує понести від 16.09.2022; ордер про надання правової допомоги від 16.09.2022; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ПТ №1932 від 31.10.2017; детальний опис робіт (наданих послуг) станом на 06.03.2023; копію акту приймання-передачі наданої правової допомоги №1 до Договору про надання правової допомоги №20 від 02.03.2022 із зазначенням опису виконаної роботи та витраченого на це часу з визначенням вартості наданих послуг на загальну суму 8450,00 грн; копію квитанції від 06.03.2023 на суму 8450,00 грн (а.с.38-43, 153-159). Матеріали цивільної справи містять ордер про надання правничої допомоги позивачу [PERSON] адвокатом Хворост Д.М. та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Хворост Д.М. серії ПТ №1932 від 31.10.2017 (а.с.42-43). При цьому, як вбачається із змісту позовної заяви, позивач заявляла вимогу про стягнення судових витрат на правову допомогу та надала попередній розрахунок судових витрат, які вона понесла та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, які складаються із: сплаченого судового збору в сумі 1984,80 грн та витрат на правничу допомогу орієнтовно на суму 15000,00 грн (а.с.41). Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1, 2 ст.\~134\~ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За приписами п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.3 ст.141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру. Частиною 3 ст.\~137\~ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Суд встановив, що 02.03.2022 між позивачем [PERSON] та адвокатом Хворост Д.М., яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №1932 від 31.10.2017 року, укладено Договір про надання правової допомоги (а.с. 38-39). Судом встановлено, що згідно наявної у справі квитанції про оплату послуг адвоката, акту приймання-передачі, детального опису виконаних робіт, ордера та договору про надання правової допомоги, позивач [PERSON] понесла витрати на правову допомогу в розмірі 8450,00 грн. Справа розглянута в порядку загального позовного провадження, не відноситься до категорії малозначних справ та має важливе значення для сторін. Враховуючи викладене, зважаючи на підставу та предмет позову, задоволення позовних вимог, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи сторін, зокрема зважаючи на виготовлені та подані у ході судового розгляду представником позивача заяви по суті та участь останньої у судових засіданнях, а також перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд вважає, зазначені стороною позивача витрати на правову допомогу справедливими і співмірними. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому суд не погоджується із вимогою представника відповідача щодо зменшення суми витрат на правничу допомогу, оскільки вважає, що понесені позивачем витрати в сумі 8450,00 грн є співмірними з огляду на розумну необхідність таких витрат для цієї справи, витрачений адвокатом час, та є співрозмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Таким чином, суд вважає, що витрати на правову допомогу, сплачені позивачем [PERSON] адвокату Хворост Д.М. в сумі 8450,00 грн повністю відповідають критеріям їх обґрунтованості, а також розумності їх розміру, що закріплені ч. 3 ст. 141 ЦПК України. З урахуванням положень п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що судом при винесенні рішення у справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, а також те, що позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю та з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8450,00 грн. Винесення додаткового рішення не впливає на його зміст та не змінює його.

Outcome: approved