Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її сина - [PERSON] , [INFO] , встановити над [PERSON] , [INFO] , опіку та призначити позивача його опікуном, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що вона є матір`ю відповідачки [PERSON] та бабусею сина останньої. Онук зареєстрований та проживає разом з позивачем у належному їй будинку. Відповідач завжди вирізнялася складними якостями характеру та вела не найкращий спосіб життя, зловживала спиртними напоями, не мала постійного місця роботи, не приймала важливих рішень у житті та прагнула уникнути відповідальності за ті, що приймала. Позивач намагалася допомогти, лікувала доньку від алкогольної залежності народними методами, підтримувала і матеріально і морально. У 2009 році її донька, завагітніла від чоловіка, який одразу зник і взагалі не проявляв жодного інтересу [PERSON] після його народження. Місце перебування біологічного батька [PERSON] невідоме. [PERSON] продовжувала зловживати спиртними напоями, не мала постійного місця роботи, відповідно і доходу, а з 2019 року відповідач взагалі не проживає з позивачем та [PERSON] , тобто покинула власного сина на позивача та поїхала до м. Кропивницький проживати з невідомим чоловіком. Не відвідує сина, не проявляє відповідальності чи навіть зацікавленості в житті сина, не приймає жодної участі в його утриманні та вихованні, не піклується про стан його здоров`я, фізичний та духовній розвиток, не цікавиться успіхами чи труднощами у навчанні, не проявляє зацікавленості у подальшій долі сина, не спілкується з дитиною. За період навчання сина відповідачка з класними керівниками не спілкувалася. Всі питання щодо навчання, виховання, лікування, утримання дитини вирішуються позивачем самостійно, без участі та підтримки відповідача. Тому, на думку позивача, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що негативно відображається як на матеріальному забезпеченні дитини, так і на моральному його розвитку. Не зважаючи на намагання [PERSON] залучити відповідача у виховання та допомоги в утриманні сина, вона жодним чином не реагує. [PERSON] проживає разом з позивачем однією сім`єю, в належному [PERSON] на праві приватної власності будинку. Позивач є яка є його рідною бабусею [PERSON] та опікується онуком, забезпечує його необхідними речами та належними умовами для розвитку, займається його вихованням, розвитком, піклується про стан здоров`я, навчання, створює всі необхідні умови для цього. Враховуючи невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо власного сина та фактичне виконання цих обов`язків [PERSON] - його бабусею, матеріальне становище позивача певною мірою ускладнюється, через необхідність здійснення витрат на дитину з пенсії розміром 2300 грн, якої не вистачає. А так як відповідач не допомагає і всі обов`язки з утримання дитини на позивачеві, вона потребує отримання грошової державної допомоги, яку зможе отримати для [PERSON] , лише набувши статусу його опікуна. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представником - адвокатом Позненко Ю.В. до суду подано заяву, в якій він просить проводити розгляд справи без його участі та участі позивача, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву нею не подано. Представник третьої особи - Побережник М.Ю. в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві просила розглядати справу без її участі, при цьому зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судом встановлено, що матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Іванівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області 09.03.2010 (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 09.08.1980, батьками останньої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідки виконавчого комітету Соколівської сільської ради № 218 від 05.08.2022 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має наступний склад сім`ї: донька - [PERSON] , яка зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає та онук - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за вказаною адресою (а.с. 11). Відповідно до довідки завідуючої Іванівським ФАП - [PERSON] № 145, від 05.08.2022 [PERSON] , [INFO] , відвідує лікаря у супроводі бабусі (а.с. 13). [PERSON] відповідно до характеристики Соколівської сільської ради характеризується посередньо. До сільської ради надходили усні скарги [PERSON] щодо догляду, утримання і виховання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Згідно пояснень [PERSON] та [PERSON] , які завірені старостою виконавчого комітету Соколівської сільської ради - [PERSON] , [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-16). [PERSON] навчається у Іванівській ЗФ Соколівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів з 1 класу, має хороший фізичний та розумовий розвиток, середній та високий рівень навчальних досягнень з усіх предметів. Спокійний, врівноважений, вихований, чуйний. Має добрі відносини з однокласниками. Вихованням та утриманням дитини займається бабуся, що підтверджується характеристикою з навчального закладу (а.с.17). Відповідно договору купівлі-продажу від 19.06.2002 [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.01.2022 по 30.06.2022 складає 13600,00 грн (а.с. 23). Відповідно до довідки завідуючої Іванівським ФАП - [PERSON] від 22.09.2022 [PERSON] на «Д» обліку не перебуває. Стан здоров`я задовільний (а.с. 26). Комісія з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Соколівської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується висновком про доцільність позбавлення батьківських прав, який затверджений рішенням виконавчого комітету Соколівської сільської ради № 6 від 24.01.2023. Також комісія з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Соколівської сільської ради вважає, що є доцільним встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] , та призначення опікуном [PERSON] , у випадку, якщо дитина буде позбавлена батьківського піклування, що підтверджується відповідним поданням, яке затверджене рішенням виконавчого комітету Соколівської сільської ради № 7 від 24.01.2023 (а.с.52-57). Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктами 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Частини 2, 3 ст.166 СК України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Стаття 179 СК України встановлює, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Зі змісту ст.180, 181, 182, 183 СК України слідує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно частини третьої статті 243 СК України опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Статтею 244 СК України визначено, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Згідно статті 249 СК України, опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Опікун, піклувальник має право вимагати повернення дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Опікун, піклувальник не має права перешкоджати спілкуванню дитини з її батьками та іншими родичами, за винятком випадків, коли таке спілкування суперечить інтересам дитини. Цивільні права та обов`язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України. Підстави для виникнення права на оплату послуг опікуна та піклувальника, її розмір і порядок виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини третьої статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника (стаття 62 ЦК України). Частинами другою - четвертою статті 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно частини першої, третьої, четвертої статті 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. До цього слід додати, що призначення піклувальника чи опікуна віднесено цивільним законодавством до повноважень суду лише при розгляді справ про обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, а також при розгляді інших цивільних справ, якщо стало відомо, що дитина залишилася без батьківського піклування (при розгляді судом справи про позбавлення батьківських прав тощо). Лише за таких умов суд встановлює опіку чи піклування та призначає за поданням органу опіки та піклування опікуна чи піклувальника. Пунктом 42 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24 вересня 2008 року № 866 визначено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Наведені обставини у їх взаємозв`язку вказують на наявність підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина, встановлення над ним опіки та призначення позивача опікуном над її онуком. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Зваживши у сукупності наведені вище обставини та дослідивши викладені вище матеріали справи, суд вважає доведеним, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина, а тому виходячи з інтересів дитини, вважає, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] , стягнути аліменти на утримання сина, встановити над ним опіку та призначити опікуном [PERSON] . Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує згідно ст.141, 142 ЦПК України. На підставі ст. 60, 63, 67, ЦК України ст.150, 155, 164, 165, 166, 179, 180-183, 191, 243-245, СК України,

Outcome: approved