Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту недостовірної інформації, у якій просить встановити факт недостовірності інформації, розміщеної у статті під заголовком «ИНВЕСТОРЫ ЖК «ЯКОРЯ» СТАЛИ ЖЕРТВАМИ АФЕРИСТА ИГОРЯ КУРИЛКО» опублікованій о 12:48\~ 01.08.2019 року на сайті «Багнет» режим доступу «https://www.bagnet.org/news/economics/403235/investory-zhk-yakorya-stali-zhertvami-aferistaigorya-kurilko; -у статті під заголовком «ИНВЕСТОРЫ ЖК «ЯКОРЯ» СТАЛИ ЖЕРТВАМИ АФЕРИСТА ИГОРЯ КУРИЛКО» розміщеній на сайті «РЕЗОНАНС» 01 серпня 2019 року (режим доступу https://resonance.ua/investory-zhk-yakorya-stalizhertvami-a/); -у статті під заголовком «У застройщика одесского ЖК «Якоря» оказалась поддельная лицензия проектировщика» розміщеній на сайті «Антікор» [INFO] о 13:46, режим доступу [INFO] ; -у статті\~під заголовком\~« [INFO] ,\~рейдер-неудачник\~и транспортный\~банкрот» розміщеній\~на сайті\~«Резонанс» [INFO] о 21:32 режим доступу [INFO] ; -у статті під заголовком « [INFO] » розміщеній на сайті «ЮА-РЕПОРТЕР» о 20:05 01.03.2022 режим доступу https://ua-reporter.com/news/igor-kurilko-reyder-aferist-iz-odessypogryazshiy-v-dolgah). При цьому заявник вважає дану інформацію такою, що не відповідає дійсності, як публічної фізичної особи. Поширена інформація стосується саме заявника, адже в зазначених публікаціях використовуються його фотографія разом з ім`ям, прізвищем та родом занять. Також [PERSON] зазначив, що викладена інформація на вищевказаний сайтах, принижує його, зашкоджує ділової репутації, та є такою яка ганьбить честь, гідність і ділову репутацію у зв`язку із чим заявник вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав. Представник заявника адвокат Петрушко І.С. в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності заявника та його представника. Представник заінтересованої особи ПП «Юридична фірма «ІВК та ПАРТНЕРИ» до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за їх відсутності, вимоги заявника просив задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 28, 32 Конституції України кожен має право на повагу до своєї гідності та право спростувати недостовірну інформацію про себе, а також на відшкодування моральної шкоди завданої поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушені внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Пунктом 4 статті 277 ЦК України встановлено, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. У матеріалах справи наявні відомості з яких вбачається, що за результатами дослідження інформаційного наповнення запитуваних веб-сайту встановлено, що останні позиціонують себе в якості певних веб-сайтів на яких розміщені виключно ідентифікатори - адреси електронної пошти. Наведені ідентифікатори не надають можливості встановити власників запитуваних веб-сайтів. Наведенні у статті прізвища та імена авторів статей не дають змоги здійснити їх ідентифікацію, адже на сайті не міститься по-батькові, контактних номерів телефону, адрес для листування вказаних осіб. Згідно роз`яснень, наведених у пункті 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до абзацу 3 ч. 4ст. 277 ЦК\~судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними\~розділом IV ЦПК. Зважаючи на викладені обставини, об`єктивну неможливість встановлення дійсних власників веб-сайту та враховуючи роз`яснення п.13 Постанови пленуму Верховного Суду України №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року єдиним законним способом відновити порушенні права є встановлення факту недостовірної інформації. Відповідно до ч. 3\~ст.277 ЦК України\~недостовірна інформація - це негативна інформація, поширена про особу. Одним з основних принципів інформаційних відносин є достовірність та повнота інформації\~ст.2 ЗУ « Про інформацію». Постановою пленуму Верховного Суду України №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року визначено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. [PERSON] , є адвокатом та здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1262 року, виданого Одеською обласною Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури 06.05.2004 року. У статті під заголовком «ИНВЕСТОРЫ ЖК «ЯКОРЯ» СТАЛИ ЖЕРТВАМИ АФЕРИСТА ИГОРЯ КУРИЛКО» опублікованій о 12:48\~ 01.08.2019 року на сайті «Багнет» режим доступу «https://www.bagnet.org/news/economics/403235/investory-zhk-yakorya-stali-zhertvami-aferistaigorya-kurilko; у статті під заголовком «ИНВЕСТОРЫ ЖК «ЯКОРЯ» СТАЛИ ЖЕРТВАМИ АФЕРИСТА ИГОРЯ КУРИЛКО» розміщеній на сайті «РЕЗОНАНС» 01 серпня 2019 року (режим доступу https://resonance.ua/investory-zhk-yakorya-stalizhertvami-a/); у статті під заголовком «У застройщика одесского ЖК «Якоря» оказалась поддельная лицензия проектировщика» розміщеній на сайті «Антікор» [INFO] о 13:46, режим доступу https://antikor.com.ua/ru/articles/320998- u_zastrojshchika_odesskogo_hk_jakorja_okazalasj_poddeljnaja _\~litsenzija_proektirovshchika зазначено, мовою оригіналу « [PERSON] с целью получения сверхприбыли построил ЖК «Якоря» на земельном участке, отведенном под детский сад. Теперь по закону он не имеет права сдать жилой комплекс в эксплуатацию, о чем строительного мошенника [PERSON] неоднократно предупреждала еще во время строительства. Так, [INFO] вынесла предписание об остановке подготовительных и строительных работ ввиду обнаруженных нарушений. Даже выписанные штрафы не остановили жулика [INFO] , на котором по Генеральному плану должен быть детский сад. Да и сам [PERSON] в свое время обещал построить социальную инфраструктуру, сообщает Резонанс. Поскольку застройщик [PERSON] отказался выполнять законные требования областного [INFO] (требования предписания), то в соответствии с действующим законодательством было принято решение об отмене регистрации декларации о начале выполнения строительных работ. Таким образом, дальнейшие работы на объекте после отмены разрешительной документации были вне закона. Это вторая причина, по которой [PERSON] никогда не сможет ввести здание в эксплуатацию. Абсолютную законность действий ГАСИ в Одесской области впоследствии подтвердил Одесский апелляционный административный суд. Как рассказали инвесторы ЖК «Якоря», после отмены разрешительных документов весь жилой комплекс получил статус нахалстроя, а это значит, что следующим шагом будет открытие уголовного производства и подача искового заявления от местных властей о сносе нахалстроя.» З матеріалів справи вбачається, що адвокат Курілко І.В. надавав правову допомогу ТОВ «НОВИЙ РАЙОН 1» (компанія, яка займається будівництвом житлового комплексу), що підтверджується копією договору про надання правової допомоги укладеного між ТОВ «НОВИЙ РАЙОН 1» та адвокатом [PERSON] , та не є засновником чи директором товариства, яке займається будівництвом житлового комплексу «Якоря», ТОВ «НОВИЙ РАЙОН 1», що підтверджується виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, судом встановлено, що ТОВ «НОВИЙ РАЙОН 1» 18.06.2020 року отримано сертифікат серії ІУ №162201701914, яким Державна архітектурно-будівельна інспекція України засвідчила відповідність закінченого будівництвом об`єкта (багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ) проектній документації та підтвердила його готовність до експлуатації, що підтверджується копією сертифікату серії ІУ №162201701914 від 18.06.2020 року. У наступному уривку зазначається: «…..Жители 11-летнего долгостроя ЖК «Европейский» считают, что [PERSON] поступит с инвесторами ЖК «Якоря» так же, как он поступил и с ними. Не выполнит свои обязательства, скрывшись под каким-то дешевым оправданием. Примечательно, что ЖК «Европейский» находится буквально в 20 метрах от ЖК «Якоря». Игорь Курилко собрал деньги с сотен инвесторов «Европейского», а дом так и не сдал в эксплуатацию, провернув фиктивное банкротство через Хозяйственный суд Одесской области. Позже, чтобы отделаться от уголовного преследования, [PERSON] за взятку оформил право собственности на недостроенный ЖК «Европейский» и передал его инвесторам. По сей день люди достраивают жилой комплекс за свой счет, а [PERSON] своровав миллионы долларов, остался безнаказанным….» Стосовно причетності заявника до будівництва Житлового комплексу «Європейський», судом встановлено на підставі Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутність зв`язку особи заявника до юридичної особи, яка відповідно до дозвільних документів була замовником будівництва. У цій же статті зазначається, що «Получается, что ЖК «Якоря» никогда не будет введен в эксплуатацию. Это просто невозможно, ведь: 1) часть жилого комплекса построено на земельном участке, который был отведен сугубо под детский сад; 2) большая часть работ проводилась после отмены декларации о начале строительных работ, то есть незаконно. Только по одной этой причине ЖК «Якоря» не может быть введен в эксплуатацию; 3) до отмены документации на дом [PERSON] вел строительство без обязательного авторского и технического надзора. - Это строительный тупик. Инвесторы ЖК «Якоря» имеют право обратиться к застройщику [PERSON] с заявлением о расторжении договора и возврате денежных средств. В случае отказа в удовлетворении законных требований инвесторов необходимо обращаться в суд о принудительном взыскании средств с имущества Игоря Курилко.» Наступний уривок «… С целью помощи правоохранительным органам и пострадавшим инвесторам редакция берет на контроль очередную строительную аферу и в следующих статьях продолжит освещать ситуацию вокруг ЖК «Якоря», а также подробности из жизни и деятельности строительного мошенника Курилко.». Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2021 року № 947/25062/21 заяву [PERSON] про встановлення факту недостовірності інформації, яке набрало законної сили, встановлено факт недостовірної інформації у статтях з ідентичним змістом публікації. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено,\~що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підставою звільнення від доказування є преюдиціальність обставин, існування або не існування якої встановлене судовим рішенням, що вступило в законну силу, у цивільній, господарській або адміністративній справі (ч. 5 ст. 82 ЦПК України). Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Тобто, обставини встановлені рішенням суду не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Щодо наступного уривку «Таким образом, следствие пришло к выводу, что вместо получения в законном порядке лицензии, [PERSON] решил заняться обманом и в «Фотошопе» изготовил поддельное решение Одесской ОГА о выдаче лицензии проектировщика (присвоив решению «с потолка» смешной номер «888»), а также «склепал» сам бланк лицензии. Оба документа он подал в виде ксерокопий, чтобы избежать уголовного преследования по факту подделки лицензии.» При цьому, викладені в зазначених публікаціях дані не підтверджуються даними офіційних джерел, в тому числі, даним Єдиного реєстру судових рішень, так як на цей час по викладеним в зазначених публікаціях обставинам судом не встановлено будь-яких судових рішень (вироків), кримінальних проваджень, в межах яких були б встановлені будь-які обставини протиправних дій з боку заявника. Судом встановлено, що заявнику не повідомлялось про обґрунтовану підозру у вчинені будь-яких протиправних дій. Крім того, матеріалами справи підтверджується відсутність фактів притягнення заявника до кримінальної відповідальності та не перебування в статусі підозрюваного або обвинуваченого у скоєні будь-яких кримінальних правопорушень. Наступний уривок «…Такую махинацию Курилко провернул не просто так, а для того чтобы на захваченном земельном участке по адресу [ADDRESS] дороги, 27 и 29 возвести нахалстрой». На підтвердження спростування зазначеної інформації [PERSON] надав відповідні інформаційні довідки та зазначив, що написанням вказаної статті здійснено порушення не тільки його честі та гідності [PERSON] , а й розповсюджено наклеп щодо нього як до адвоката, який займається адвокатською діяльністю із 2004 року. У 2012 року за правовою допомогою до адвоката Курілко І.В. звернувся клієнт [PERSON] . Звернення останнього було пов`язане з порядком виконання сторонами (орендодавці [PERSON] та [PERSON] ) договору оренди для проведення будівельних робіт житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В результаті вищевикладеного автором публікації здійснено «ототожнення адвоката з клієнтом», що підтверджується наявними у вільному доступі в Єдиному реєстрі судових рішень відомостей щодо наявних спорів [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] та свідчить про доведеність обставин, на які посилається заявник. Щодо статті під заголовком « [PERSON] одесский Остап Бендер, рейдер-неудачник и транспортный банкрот» розміщеній на сайті «Інформатор» [INFO] о 21:32 режим доступу [INFO] ; статті під заголовком « [INFO] » розміщеній на сайті «ЮА-РЕПОРТЕР» о 20:05 01.03.2022 режим доступу https://ua-reporter.com/news/igor-kurilko-reyder-aferist-iz-odessypogryazshiy-v-dolgah) «Тrashik.news», суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що адвокат Курілко І.В. надавав правову допомогу [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги №05 від 24.04.2019 року, що підтверджується копією договору долученого до матеріалів справи. Після укладення договору про надання правової допомоги, адвокат Курілко І.В., представляв інтереси [PERSON] в рамках численних цивільних та кримінальних справ, опонентом в яких є саме ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів». 22 січня 2020 року Одеським апеляційним судом прийнято постанову по справі № 1519/2-4697/11 за позовом Прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, [PERSON] , третя особа на стороні відповідачів, що не заявляє самостійні вимоги, [PERSON] про стягнення грошової вартості земельної ділянки. Згідно вказаного рішення суду у задоволенні позову Прокуратурі Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, [PERSON] , третя особа на стороні відповідачів, що не заявляє самостійні вимоги, [PERSON] про стягнення грошової вартості земельної ділянки відмовлено, копія вказаного рішення суду наявна в матеріалах справи. Таким чином, вказаним рішенням суду було відмовлено Прокуратурі Одеської області в стягненні грошової компенсації вартості вказаної земельної ділянки, яка, начебто, перейшла у власність [PERSON] незаконним шляхом. В статті під заголовком «Андрей Жданов одесский Остап Бендер, рейдер-неудачник и транспортный банкрот» розміщена інформація, зокрема «…Юридическое сопровождение рейдерских захватов обеспечивал и обеспечивает небезызвестный в Одессе рейдер Игорь Курилко, о похождениях которого вы можете ознакомиться здесь. Курилко через свою юридическую фирму ИВК сопровождает схемы поотжиму бизнес-объектов, недвижимости, земельных участков и т.д.. Например, в ситуации с ЖК «Якоря» [PERSON] взялись решать проблемы компании, но они впоследствии стали обладателями значительной доли в этом проекте. При этом они провернули через Хозяйственный суд Одесской области фиктивное банкротство компании-застройщика. В итоге инвесторы остались без квартир, а компаньоны с многомиллионными долгами.» Наступний уривок статті «Также Жданов с Курилко организовали войну в Авангарде, где пытаются отжать базу на Базовой 12б/1. Чуть раньше они отжали склады ООО «Одесоблпостачзбут» на Цветаева 3/5. «Один из последних рейдерских проектов тандема [PERSON] связан с атакой на [PERSON] автомобилистов. Они объявили войну общественной организации ещё несколько месяцев назад, и с тех пор автомобилисты живут в состоянии постоянного прессинга. Цель сменить руководство в Ассоциации и заполучить территорию для строительстваочередных «якорей», оформленные на липовые документы ООО «Новый район-1». З огляду на викладене вбачається, що інформація викладена у статтях стосовно шахрайських дій [PERSON] , направлених на заволодіння майном ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» є такою, що не відповідає дійсності, а є способом перешкоджання професійній діяльності адвоката [PERSON] . Судом, встановлено, що 21 жовтня 2020 року на засіданні Ради адвокатів Одеської області було прийнято рішення (Протокол № 45) згідно якого вирішено засудити дії ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» стосовно адвоката [PERSON] та наголошено про неприпустимість ототожнення адвоката з клієнтом, що є грубим порушенням гарантії здійснення адвокатської діяльності, яка закріплена в ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», наведене підтверджується копією протоколу №45 Ради адвокатів Одеської області від 21.10.2020 року, який міститься в матеріалах справи. У вказаних публікаціях також викладено інформацію, щодо наявності безлічі кримінальних епізодів за участі заявника та відкритого кримінального провадження. Суд приходить до висновку про недостовірність вказаної інформації з огляду на наступне. Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. На час прийняття судом рішення, відсутні відомості щодо існування вироків суду, які б набрали законної сили, щодо визнання [PERSON] винуватим у будь-яких злочинів, в тому числі кримінальних правопорушень, в тому числі щодо протиправного заволодіння майном підприємства, установи, організації чи протидії законній господарській діяльності тощо, у будь-якому кримінальному провадженні [PERSON] не повідомлено про підозру. Щодо інших доводів заяви про встановлення факту недостовірності інформації, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року, недостовірною інформацією вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Згідно з частиною третьою\~статті 277ЦК України\~негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Згідно\~статті 2 Закону України «Про інформацію»\~одним з основних принципів інформаційних відносин є достовірність та повнота інформації. Судом встановлено, що у вказаних публікаціях відбулось поширення недостовірної інформації саме про [PERSON] . У відповідності до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~Ці дані встановлюються такими засобами \~: письмовими, речовими і електронними доказами; \~висновками експертів; \~показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування \~. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. \~Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. \~Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено,\~що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підставою звільнення від доказування є преюдиціальність обставин, існування або не існування якої встановлене судовим рішенням, що вступило в законну силу, у цивільній, господарській або адміністративній справі (ч. 5 ст. 82 ЦПК України). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). При таких обставинах та враховуючи, що в публікаціях міститься недостовірна інформація, яка виставляє заявника в негативному світлі, що є порушенням його конституційного права на повагу до честі, гідності й ділової репутації, суд вважає заяву [PERSON] доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved