Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

\~ [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з позовом у котрому просить визнати [PERSON] , [INFO] батьком сина, [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати Первомайський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису дитини, та стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.10.2022 року щомісячно, до досягнення ним повноліття. В обґрунтування\~позову зазначено,\~що позивачка\~з відповідачем\~вела сімейне\~життя та\~спільне господарство\~без укладання\~шлюбу,\~з 2010\~по 2018\~рік.\~Від цих\~стосунків у\~них [INFO] народився\~спільний син\~ [PERSON] ,\~про що\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Первомайському\~районі Миколаївської\~області Південного\~міжрегіонального управління\~ міністерства\~юстиції (м.Одеса) зроблено відповідний актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданий 21.08.2014 року. Однак відповідач добровільно не звертався до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Відомості про батька, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, записані з слів позивачки. Відповідач бажав народження дитини, піклувався про сина, визнає себе батьком. Після припинення фактичних шлюбних відносин [PERSON] перестав надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Дитина зареєстрована та проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Домовленості про участь відповідача в утриманні дитини не досягли. Враховуючи викладене позивач просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду 09.11.2022 прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд проводиться в загальному позовному провадженні. Позивачка в судове засідання не з`явилися, про час та дату слухання справи повідомленна належним чином, в той же час надали клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд постановити рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву із клоптанням про проведення судового розгляду у його відсутність, позовні вимги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що позивач\~з відповідачем\~вела сімейне\~життя та\~спільне господарство\~без укладання\~шлюбу,\~з 2010\~по 2018\~рік.\~Від цих\~стосунків у\~них [INFO] народився\~спільний син\~ [PERSON] ,\~про що\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Первомайському\~районі Миколаївської\~області Південного\~міжрегіонального управління\~ міністерства\~юстиції (м.Одеса) зроблено відповідний актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданий 21.08.2014 року. Однак відповідач відмовився добровільно подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства відносно сина. Відомості про батька, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, записані з слів позивачки за її прізвищем, а ім`я по батькові зазначені відповідача. Відповідач бажав народження дитини, визнає себе батьком, та до теперішнього часу визнає себе батьком [PERSON] , [INFO] . Не зважаючи на те, що відповідач визнає своїм сином [PERSON] , матеріальну допомогу на утримання спільної дитини не надає. Дитина зареєстрована та проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Домовленості про участь відповідача в утриманні дитини не досягли. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю дитини. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Відповідач бажав народження дитини, визнає себе батьком, та до теперішнього часу визнає себе батьком [PERSON] , [INFO] . Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог про своє батьківство, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто, більш тогшо в цій частині позов відповідачем визнано в повному обсязі. Вищевикладене дає правові підстави для висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог про визнання батьківства. Що стосується вимог щодо стягнення аліментів, прийшов до висновку, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. З аналізу наведених норм права слідує, що право обрання способу стягнення аліментів: у частці від доходу платника чи у твердій грошовій сумі належить виключно стягувачу аліментів, отже суд не може змінити заявлений позивачем спосіб стягнення аліментів з урахуванням заперечень відповідача. Відповідач не надав суду доказів, що на його утриманні перебувають інші особи, що має незадовільний стан здоров`я та матеріальне становище, а отже суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з дня подачі позову і до досягнення ним повноліття аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.10.2022 року щомісячно, до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 141 Цивільно-процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За таких обставин, позов задовольняється в повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved