Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із даною позовною заявою, в якій просив визнати недійсним та скасувати акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 8 липня 2021 року у зведеному виконавчому провадженні [NUMBER], складеному головним державним виконавцем Жмеринського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Яременюк Іриною Олександрівною, та за яким передано [PERSON] житловий будинок та земельна ділянка, кадастровий номер 0510300000:00:001:1667 з місцезнаходженням по [ADDRESS] ; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності від 28 вересня 2021 року зареєстроване в реєстрі за № 1-1381, видане державним нотаріусом Жмеринської міської державної нотаріальної контори Вінницької області Бульба Л.Г. на підставі акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 8 липня 2021 року у зведеному виконавчому провадженні № 65032607, складеному головним державним виконавцем Жмеринського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби y Жмеринському районі Вінницької області міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Яременюк Іриною Олександрівною, та яким посвідчено право власності Центрально-західного [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 440,90 кв.м., житловою площею 128,5 кв.м. позначеного на плані літерою "А" та земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510300000:00:001:1667, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд i (присадибна ділянка), розташованої на території [ADDRESS] ; скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 440,90 кв.м., житловою площею 128,5 кв.м. позначеного на плані літерою "А", рішення державного реєстратора про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510300000:00:001:1667, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), розташованої на території [ADDRESS] ; припинити право власності [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 440,90 кв.м., житловою площею 128,5 кв.м. позначеного на плані літерою "А"; земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510300000:00:001:1667, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої на території [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , право власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 440,90 кв.м., житловою площею 128,5 кв.м. позначеного на плані літерою "А"; земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510300000:00:001:1667, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої на території [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу [PERSON] на праві власності належали житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.03.2017 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та стягнуто з останнього на користь [PERSON] суму боргу за договором позики в розмірі 264705 грн. та судові витрати 2647,05 грн. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист. Заочним ріженням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.05.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок погашення боргу за договором позики 245000 грн., три відсотки річних від невиплаченої суми боргу за період з 16.05.2015 по 02.02.2020 року в сумі 35361 грн. та судові витрати 2803,62 грн. На виконання даного рішення також було видано виконавчий лист. Належне позивачу [PERSON] нерухоме майно було передано відповідачу в рахунок погашення боргу, що був визначений скасованим рішенням суду. Під час виконавчого провадження було допущено порушення законодавчих вимог щодо порядку реалізації та передачі майна, чим було істотно порушено права позивача сторони виконавчого провадження, а також не було враховано факт перебування відчужуваного майна піж іпотекою та не застосовано відповідні положення законодавства. Внаслідок складання державним виконавцем акту про передачу майна стягувачу від 08.07.2021 та видачі [PERSON] свідоцтва про право власності від 28.09.2021 було припинено право власності позивача [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 0510300000:00:001:1667 та житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Ухвалою суду від 27.07.2022 прийнято до свого провадження дану цивільну справу. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16.11.2022 призначено комплексну судову оціночно-будівельну та оціночно-земельну експертизи. Ухвалою суду від 21.02.2023 підготовче провадження у справі закрито. Призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Федоренко П.П. в поданій заяві просила розглянути справу у відсутність відповідача та представника відповідача. У задоволенні позовних вимог позивача просила відмовити повністю. Представник відповідача Жмеринського відділу Державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Гонтарук Н.С. в заяві по телефону просила розгялнути справу у її відсутність. При вирішенні справи поклалась на розсуд суду. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та матеріали зведеного виконавчого провадження [NUMBER], суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником житлового будинку, загальною площею 440,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Відповідно до копії виконавчого листа у справі №130/3043/16-ц судом вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] , ід.н. [NUMBER] , жителя та зареєстрованого в [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , суму боргу за договором позики від 10 липня 2015 року в розмірі 264 705 (двісті шістдесят чотири тисячі сімсот п`ять ) грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 647 ( двітисячішістсот сорок сім) грн. 05 коп. (а.с. 22). Відповідно до копії виконавчого листа у справі №130/545/20 судом вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок погашення боргу за договором позики від 15.05.2014 року грошові кошти в сумі 245000 грн. та три відсотки річних від невиплаченої суми боргу за період з 16.05.2015 року по 2 лютого 2020 року в сумі 35361 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у виді судового збору в сумі 2803 грн. 62 коп. (а.с. 23). Відповідно до копії постанови Вінницького апеляційного суду від 11.11.2021 заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.05.2020 року скасовано, та ухвалено нове рішенн про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики (а.с. 24, 25). Згідно копії постанови від 06.01.2021 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №130/545/20, виданий 16.12.2020 про стягнення боргу в розмірі 283164,62 грн. (а.с. 26). Згідно копії постанови від 06.01.2021 накладено арешт на майно, що належить юоржнику [PERSON] (а.с. 27). Відповідно до копії постанови від 02.03.2021 головним державним виконавцем Яременюк І.О. при примусовому виконанні виконавчого листа №130/545/20 від 16.12.2020 про стягнення боргу в розмірі 283164,62 грн., боржник [PERSON] , стягував [PERSON] за боржником зареєстрована земельна ділянка кадастровий номер 0510300000:00:001:1667, площею 0,1 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та житловий будинок загальною площею 440,9 кв. м. Зазначено майно розташоване за адресою: [ADDRESS] . Описано та накладено арешт на дане майно (а.с. 28). Згідно копії заяви від 22.01.2021 та копії постанови від 16.03.2021 призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання [PERSON] (а.с.29, 30). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки ринкова вартість житлового будинку літ. «А», «п/А», загальною площею 440,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] станом на 20.03.2021 року без врахування ПДВ становить 467500 грн. (а.с. 32-39). Відповідно до висновку про вартість земельної ділянки ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1000 га, що є об`єктом оцінки по звіту та належать [PERSON] без врахування ПДВ складає 43800 грн. (а.с. 40-50). Згідно постанови від 02.04.2021 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №130/3043-16-ц про стягнення боргу у розмірі 267352,05 грн. (а.с. 51). Згідно заявки на реалізацію арештованого майна АСВП [NUMBER] житлового будинку та земельної ділянки. Боржником є [PERSON] , стягувачем [PERSON] (а.с. 53). Згідно протоколів №537290, №540159, №543305 проведення електронний торгів не відбулось, у звязку із відсутністю допущених учасників торгів (а.с. 54, 55, 56). Згідно листа Жмеринського МРВ ДВС від 01.07.2021 №23653 та листа [PERSON] останній надав свою згоду стосовно передачі йому майна, а саме двоповерхового житлового будинку, загальною площею 440,9 кв.м. та земельної ділянки, площею 0,1000 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , за ціною третіх електронних торгів за стартовою ціною 357910 грн. Таким чином залишок несплаченого боргу [PERSON] на користь [PERSON] буде становити 192606,67 грн. (а.с. 58, 59). Згідно постанови від 08.07.2021та акту від 08.07.2021 передано стягувачу [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №130/545/20 та виконавчим листом №130/3043/16-ц наступне майно: житловий будинок та земельна ділянка, місцезнаходження: [ADDRESS] на загальну суму 357910, що належить боржнику [PERSON] (а.с. 30, 61). Згідно копії свідоцтва від 28.09.2021, посвідченого державним нотаріусом Жмеринської міської державної нотаріальної контори Вінницької області Бульбою Л.І. [PERSON] належать на праві власності майно, яке складаєься з: житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 440,90 кв.м., житловою площею 128,50 кв.м. та земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510300000:00:001:1667, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої на території [ADDRESS] . Оскільки майно не реалізовано/торги не відбулися і стягував [PERSON] виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало [PERSON] . Право власності на житловий будинок та земельну ділянку підлягає державній реєстрації (а.с. 62). Згідно листа Жмеринського МРВ ДВС від 18.02.2020 року №8693 [PERSON] поставлено до відома, що по арештованому майену, згідно постанови про опис та арешт майна боржника від 24.04.2019 року наженому [PERSON] проведена оцінка будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , згідно якого вартість описаного майна складає: житлов ий будинко - 1426133 грн. без ПДВ, земельна ділянка - 202411 грн. (а.с. 63). Згідно копії заяви [PERSON] від 21.12.2020 року останній повідомив Жмеринський МРВ ДВС про те, що не має можливості залишити за собою нереалізоване на електронних торгах майно боржника [PERSON] по виконавчому провадженні [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 267352,05 грн. (а.с. 64). Відповідно до копії договору іпотеки від 15.05.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали цей догововір про те, що іпотекодавець [PERSON] передає в заставу іпотекодржателю [PERSON] нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 440,9 кв.м., житловою площею 128,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій він розташований, загальною площею 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0510300000:00:001:1667. Узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки становить 1181987 грн. Житловий будинок та земельна ділянка, що складають предмет іпотеки належить іпотекодавцю [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про праві власності на нерухоме майно (а.с. 65-67). Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до частин 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно з ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» Учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» Визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Під час здійснення виконавчого провадження, за яким стягувачем виступає банк, тимчасова адміністрація або ліквідація якого здійснюється відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", для проведення оцінки майна (активів) виконавець зобов`язаний залучити суб`єкта оціночної діяльності з переліку, який визначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, передбаченому нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, під час здійснення виконавчого провадження, за яким стягувачем виступає банк, тимчасова адміністрація або ліквідація якого здійснюється відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна іншому суб`єкту оціночної діяльності з переліку, який визначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, передбаченому нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться. Закон України «Про виконавче провадження» допускає, що реалізація арештованого майна на прилюдних торгах може не відбутися. У такому випадку з метою забезпечення права стягувача - учасника виконавчого провадження Закон передбачає відповідний порядок дій, які повинен вчинити виконавець, а саме: повідомити стягувача про те, що арештоване майно не було реалізоване тричі на електронних торгах, та запропонувати стягувачу залишити це майно за собою (частина шоста статті 61 Закону). У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно. (ч.ч.7, 8, 9 ст. 61 Закону). З огляду на зазначене, передбачена статтею 61 Закону процедура передачі державним або приватним виконавцем стягувачу нереалізованого на електронних торгах арештованого майна боржника в рахунок погашення його боргу оформлюється шляхом прийняття державним або приватним виконавцем постанови та складення акта про передачу майна стягувачу, які можуть вважатися юридичними фактами, що є законними підставами виникнення цивільних прав та обов`язків (п.4 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Однак за своєю правовою природою така процедура разом з відповідними постановою та актом державного або приватного виконавця не може бути ототожнена з процедурою відчуження майна з прилюдних торгів тільки тому, що за результатами проведення прилюдних торгів державний або приватний виконавець також складає акт. Таким чином, передача виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна в рахунок погашення боргу, постанова, прийнята виконавцем у результаті цієї процедури, та складений виконавцем акт про передачу майна стягувачу не можуть визнаватися недійсними на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 ЦК України. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 р. у справі № 6-1655цс16. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що перша позовна вимога, а саме: визнати недійсним та скасувати акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 8 липня 2021 року у зведеному виконавчому провадженні [NUMBER], складеному головним державним виконавцем Жмеринського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Яременюк Іриною Олександрівною, та за яким передано [PERSON] житловий будинок та земельна ділянка, кадастровий номер 0510300000:00:001:1667 з місцезнаходженням по [ADDRESS] не підлгяає задоволенню, інші позовні вимоги (друга та третя) також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними. Щодо четвертої позовної вимоги про визнання за [PERSON] , право власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 440,90 кв.м., житловою площею 128,5 кв.м. позначеного на плані літерою "А"; земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510300000:00:001:1667, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої на території [ADDRESS] , то вона не підлягає задоволенню, оскільки враховуючи характер і зміст спірних правовідносин ці позовні вимоги є неналежним і неефективним способом захисту порушеного права в даному випадку. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, пункт 99 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 р. у справі № 910/10011/19). Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed