Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

10 січня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на\~утримання малолітньої дитини. Позов мотивує тим, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. З листопада 2022 року відповідач був мобілізований до Збройних Сил України та призначений до в/ч [NUMBER] . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає. У зв`язку з цим позивач вимушена звертатися до суду. Відповідач працездатний, зареєстрований підприємцем. Стан його здоров`я задовільний. Інших неповнолітніх дітей не має, будь-які утримання по виконавчих документах з нього не проводяться. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з дати подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 13.01.2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. (а.с.17). 28.02.2023 року позивачем отримано копію даної ухвали суду, що підтверджується її особистим розписом у супровідному листі. (а.с.26). Копію даної ухвали та позовну заяву було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням, що підтверджується списком № 509. (а.с.27). 09.03.2023 року від представника відповідача адвоката Бабенко О.А. до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками на його обґрунтування, в якому відповідач категорично не погоджується з обставинами викладеними у позові, оскільки за весь період подружнього життя, а також з моменту його мобілізації до ЗСУ, ним систематично надавалася фінансова допомога позивачу. Одночасно з цим, відповідач у відзиві зазначає, що досить активно молодому подружжю допомогали також батьки відповідача. В цей же час, не дивлячись на те, що позивачка мала і має постійне місце роботи, на думку відповідача, витрачала усі зароблені нею кошти на свої особисті потреби. Після мобілізації до ЗСУ відповідач відкрив позивачці доступ до своєї банківської картки, на яку отримував заробітну плату. Так, починаючи з 18.07.2022 року по 14.12.2022 року включно відповідачем на рахунок позивачки було перераховано грошові кошти у сумі 154191,14 грн. Однак, із твердження відповідача, позивачці цього виявилося замало і вона 20.12.2022 року з банківської картки відповідача самочинно зняла 160050 грн. Після цього відповідачем було закрито доступ позивачці до банківської картки. 21.01.2023 року відповідачем на користь позивачки було сплачено аліменти у сумі 25300 грн. (за січень 2023 року), 01.03.2023 року було перераховано аліменти за лютий 2023 року у сумі 11000 грн., що підтверджується банківськими квитанціями, доданими до відзиву. Також відповідач вважає, що сплачені ним аліменти витрачаються позивачкою не за цільовим призначенням, а йдуть виключно на її власні потреби. Одночасно з цим, відповідач зазначає про неналежне виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків, що полягає у нестворенню нею належних умов проживання для дитини, застосуванні до сина фізичного насилля у разі непослуху та залишенні його самого вдома вдень, в тому числі перебуванню 7-річної дитини у нічний час у сусідів. Крім цього, відповідач вважає, що дитина для позивачки є гарним способом маніпулювання, в силу того, що з батьком дитина може поспілкуватися лише тоді, коли він здійснить переказ коштів. На підставі викладених обставин, відповідач згоден сплачувати аліменти не у заявленому позивачкою розмірі, а у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. (а.с.32-69). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та відповідач, як на підставу своїх заперечень, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 31 січня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 22. (а.с.4). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 409. (а.с.5). \~ \~ \~ \~Позивач, відповідно до довідки Старостинського округу № 11 проживає з 2015 року без реєстрації по [ADDRESS] . (а.с.15). \~ \~ \~ \~Відповідач, відповідно до довідки Старостинського округу № 11 зареєстрований, але на даний час не проживає по [ADDRESS] . Мобілізований до ЗСУ. (а.с.24). \~ \~ \~ \~Факт здійснення переказу коштів відповідачем на користь позивача підтверджується дублікатами квитанцій, доданих до відзиву на позовну заяву. (а.с.37,38,40,41,42,43,44,45,46, 47,48,49,50,51,52,53,55,56,57,58,59,60,61,62,63,64,65,66,67,68, 69). Факт здійснення переказу аліментів відповідачем на користь позивача підтверджується дублікатами квитанцій. (а.с.36,54). Починаючи з 08.07.2022 року відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 10.01.2023 за вих.№ 96. (а.с.70). У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що отримує заробітну плату, що свідчить про його офіційне працевлаштування. Але просить суд\~стягувати з\~нього аліменти\~у твердій\~грошовій сумі\~у розмірі\~5000\~грн.,\~при цьому,\~не обґрунтовуючи\~неможливість сплати\~ним аліментів\~у розмірі\~1/4частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Довідки про доходи відповідачем також до суду не надано. Одночасно з цим, посилання відповідача на нецільове витрачання позивачем аліментних платежів, а також на неналежне виконання останньою своїх батьківських обов`язків відносно їх спільної дитини, зокрема, щодо відсутності у дитини одягу та взуття, застосування до дитини фізичного насилля, нічим не підтверджені. У відповідності до ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до, ратифікованої\~Постановою Верховної ради України N 789-XII від 27.02.91, Конвенції про права дитини від 20.11.89, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень\~ ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~з ч. 2 ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Частиною 3\~ст.181 СК України\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 191 СК України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Суд вважає, що аліменти необхідно стягнути від дня подання позову, оскільки позивачем не доведено факту ухилення відповідача від сплати аліментів. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У відповідності до\~ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. На підставі ч. 2\~ст.80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Враховуючи вище вказане, перевіривши матеріали справи, з урахуванням викладеного сторонами, суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі. Щодо стягнення судового збору, суд вирішив наступне. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір у розмірі 1073,60 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Відповідно до довідки від 10.01.2023 року за вих. № 96, відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , тому звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 13 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Відповідно до\~ч.\~6\~ст.\~141\~ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За цих підстав, суд вважає,\~судові витрати у розмірі 1073,60 грн., необхідно\~компенсувати за рахунок держави\~у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів\~України. Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах сум платежів за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved