Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

В провадженні судді Червонозаводського районного суду знаходилась цивільна справа 646/6442/21 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Державний реєстратор Шеховцова Маргарита Євгенівна Департаменту реєстрації Харківської міської ради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про скасування запису про реєстрацію права власності. Зазначена цивільна справа відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2023 та розпорядження №02-13/16 від 27.01.2023, надійшла у провадження судді Барабанової В.В. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому на праві приватної власності належить квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване 06.08.2019 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48114243 державного реєстратора Новохатської Ірини Володимирівни Полівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. 18.05.2021 [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо про те, що державний реєстратор 11.02.2021 [PERSON] Департаменту реєстрації Харківської міської ради прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер: 56566294 про реєстрацію права приватної власності: 1/6 квартира за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . При цьому частка [PERSON] та [PERSON] на дану квартиру Державного реєстру речових прав на нерухоме майно залишилася незмінною, по у кожного. Позивач зазначає, що таким чином 100 % власності на дану квартиру внаслідок рішення державного реєстратора [PERSON] . Департаменту реєстрації Харківської міської ради перетворилося у 133 % власності (50% у [PERSON] , 50% [PERSON] , 16,5% у [PERSON] , 16,5% у [PERSON] ), що суперечить не тільки чинному законодавству, а й законам математики. Позивач вважає, що вказане рішення державного реєстратора Шеховцової М.Є. Департаменту реєстрації Харківської від 11.02.2021 порушує його права. У зв`язку з викладеним, позивач просив скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію права власності №40504123 1/6 квартири за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та скасувати відповідне рішення від 11.02.2021 індексний номер: 56566294, прийняте державним реєстратором Шеховцовою Маргаритою Євгенівною Департаменту реєстрації Харківської міської ради. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.11.2021 за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі. 30.11.2021 від представника відповідача [PERSON] , адвоката Полатай В.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. 30.11.2021 від представника третьої особи [PERSON] , адвоката Полатай В.Ю. надійшли пояснення, в яких він просив відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. 08.12.2021 від представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради Полупан О.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.01.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.01.2023 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду. У судове засідання 23.03.2023 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач в прохальній частині позовної заяви, просив про слухання справи за його позовом без його участі. Від представника відповідача Департаменту реєстрації Харківської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі департаменту, у задоволенні позовних вимог просили відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з частинами 1, 2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права не нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрацій. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з інформаційної довідки № 2569899073 від 18.05.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за [PERSON] зареєстровано право приватної власності (1/6) на квартиру за адресою: [ADDRESS] ; за [PERSON] зареєстровано право приватної власності (1/6) на квартиру за адресою: [ADDRESS] ; за [PERSON] зареєстровано право приватної власності (1/2) на квартиру за адресою: [ADDRESS] ; за [PERSON] зареєстровано право приватної власності (1/2) на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позивачем оскаржується запис про реєстрацію прав власності, який вчинено державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцовою Маргаритою Євгенівною 11.02.2021 індексний номер: 56566294, щодо об`єкта нерухомості, а саме: квартира за адресою [ADDRESS] , згідно якого за [PERSON] зареєстрована 1/6 частка вказаної квартири. Підстава для державної реєстрації: постанова, серія номер: по справі №646/8509/17, виданий 16.12.2020, видавник: Верховний суд. Підставою набуття позивачем права власності на частину квартири за адресою: [ADDRESS] є рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.01.2019 у справі №646/8509/17. Разом з тим, відповідно до постанови Верховного суду від 16.12.2020 у справі №646/8509/17 рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.01.2019 скасовано. Згідно постанови Верховного суду від 16.12.2020 у справі №646/8509/17: «Касаційну скаргу представника [PERSON] та [PERSON] - адвоката Михайлової Ольги Сергіївни задовольнити частково. Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 січня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 10 липня 2019 року в частині вирішення зустрічного позову [PERSON] та [PERSON] скасувати, ухвалити нове рішення. Зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] задовольнити. Визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на спадкове майно: на 1/6 частини квартири [ADDRESS] ; на 1/6 частини квартири [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на спадкове майно: на 1/6 частини квартири [ADDRESS] ; на 1/6 частини квартири [ADDRESS] . Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 січня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 10 липня 2019 року в частині вирішення первісного позову [PERSON] та [PERSON] , змінити, виклавши їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови, а резолютивну частину рішення суду першої інстанції - у такій редакції: «Визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на спадкове майно: на 1/3 частини квартири [ADDRESS] ; на 1/3 частини квартири [ADDRESS] ; на 1/3 частини автомобіля марки «CHERI AMULET», 2011 року, чорного кольору, номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , свідоцтво від 12 листопада 2011 року № [NUMBER] ; визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на спадкове майно: на 1/3 частини квартири [ADDRESS] ; на 1/3 частини квартири [ADDRESS] ; на 1/3 частини автомобіля марки «CHERI AMULET», 2011 року, чорного кольору, номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , свідоцтво від 12 листопада 2011 року № [NUMBER] ». Стягнути з [PERSON] та [PERSON] витрати зі сплати судового збору з кожного, а саме, на користь [PERSON] та [PERSON] по 727,62 грн. та на користь [PERSON] по 3 228,64 грн.» З огляду на викладене, позивач не має права власності на частку квартири [ADDRESS] , оскільки рішення суду, на підставі якого виникло право власності на зазначу позивачем частку, скасовано. Щодо посилань позивача на незаконність дій державного реєстратора Шеховцової М.Є., а саме щодо рішення про реєстрацію права власності на 1/6 частки квартири [ADDRESS] слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 31-1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Згідно із п. 6,8 Постанови КМУ від 25.12.2015 №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв за умови оплати послуг за державну реєстрацію прав у повному обсязі та встановлення особи заявника, а також у разі, коли заява подається щодо земельної ділянки, - за умови наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про таку земельну ділянку. За бажанням заявника сплата адміністративного збору за державну реєстрацію прав може проводитися шляхом ініціювання державним реєстратором, у тому числі із застосуванням засобів ведення Державного реєстру прав, відповідної оплати з використанням програмних засобів [PERSON] з формуванням платіжного документа. У разі коли суб`єкт речового права, обтяження звільнений від сплати адміністративного збору за державну реєстрацію прав, заявник пред`являє документ, що підтверджує право на таке звільнення, з якого державним реєстратором виготовляється копія, що додається до відповідної заяви. Під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор обов`язково зазначає відомості, передбачені Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (Офіційний вісник України, 2011 р., № 86, ст. 3145), та виконує всі дії, пов`язані з перевіркою та внесенням відомостей про ідентифікованого суб`єкта речового права, обтяження, у тому числі верифікацію відомостей про унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі, на підставі відомостей, отриманих із електронних інформаційних систем, передбачених зазначеним Порядком. За бажанням заявника у заяві зазначається інформація про здійснення з ним зв`язку (абонентський номер мобільного телефона та/або адреса електронної пошти). У разі відсутності зауважень до відомостей, зазначених у заяві, заявник проставляє власний підпис на ній. Таким чином, державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцова М.Є. при реєстрації права власності за [PERSON] діяла відповідно до законодавства України, оскільки прийняла рішення про реєстрацію права власності об`єкта нерухомості, а саме: квартири за адресою [ADDRESS] , згідно якого за заявою [PERSON] зареєстрована 1/6 частка вказаної квартири на підставі постанови Верховного суду від 16.12.2020 у справі №646/8509/17. Разом з тим, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься неактуальна інформація про реєстрацію прав власності по частки квартири [ADDRESS] , на підставі рішення Червонозаводського районного суду від 10.01.2019, яке скасовано постановою Верховного суду від 16.12.2020. При цьому, у державного реєстратора відсутня технічна можливість зміни частки [PERSON] та [PERSON] на підставі зазначеного рішення Верховного суду без їх заяви. Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (статті 13 ЦПК України). Аналіз змісту наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що захисту підлягає лише порушене або оспорюване право або інтерес, у спосіб, який не суперечить закону, при цьому саме позивач визначає спосіб захисту порушеного права. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17). У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань). У будь-якому випадку під час вибору правомірного способу захисту порушеного права підлягають врахуванню правова природа цивільних відносин, що існують між сторонами. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-186гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18) та від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18). Захисту у суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес. У Рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 надано офіційне тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес» як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Тобто інтерес особи має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного рішення Конституційного Суду України. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів. Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі №378/596/16-ц, неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенін позову незалежно від інших встановлених судом обставин. Відсутність права, яке потребує захисту та не доведено позивачем в обґрунтування позовної заяви свідчить про те, що спосіб захисту не відповідає законодавству. Зважаючи на викладене, є обґрунтованими доводи відповідачів про те, що вимоги позову про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на майно, запису про право власності не відповідають змісту спірних правовідносин і суперечать закону. З урахуванням конкретних обставин цієї справи та законодавчих норм, які визначають порядок здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, суд дійшов висновку про неефективність та неналежність обраних позивачем способів захисту порушеного права, оскільки [PERSON] у позовній заяві просить скасувати запис про реєстрацію права власності №40504123 на 1/6 частку квартири за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , однак така частка встановлена на підставі рішення суду, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог [PERSON] суд залишає витрати по оплаті судового збору за позивачем.

Outcome: dismissed