Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», на виконання своїх зобов`язань надає відповідачам послуги з постачання теплової енергії, але вони неналежно виконують свої зобов`язання щодо здійснення оплати за них, мають заборгованість. Позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.12.2018 по 01.07.2022 в розмірі 22565,80 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Процесуальні дії у справі. 14.11.2022 позовна заява надійшла до суду. 09.01.2023 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів. 10.01.2023 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, зокрема - відповідачів через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі відзив на позов не подали, але від [PERSON] надійшло заява про розгляд справи без його участі і долучити до справи квитанції про сплату заборгованості у розмірі 22565,80 грн. судового збору у розмірі 2481,00 грн. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі за відсутності сторін, на підставі наданих ними доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.223 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» надає послуги з постачання теплової енергії. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , і є споживачами послуг, які надає позивач, але оплату за надані послуги здійснюють не в повному обсязі, у зв`язку з чим мають заборгованість. За розрахунком позивача, заборгованість за послугу з централізованого опалення за період з 01.12.2018 по 04.11.2021 становить 16282,93 грн., за послугу з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 01.07.2022 - 6109,41 грн., плата за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.07.2022 - 173,46 грн. Правильність нарахування підтверджується відповідним розрахунком, який відповідачами не спростовано. Згідно з наданими відповідачем [PERSON] квитанціями від 01.02.2023 року, від його імені здійснена оплата боргу перед КП «Криворіжтепломережа» за період з 01.12.2018 по 01.07.2022 у розмірі 22565,80 грн. та судовий збір у розмірі 2481,00 грн. /а.с.39,40/. Відповідно до довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» № 533 від 20.03.2023 заборгованість за адресою: [ADDRESS] за період з 01.12.2018 по 01.07.2022 станом на 20.03.2023 року не була сплачена і становить 22565,80 грн. Судовий збір не сплачено /а.с.46/. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань з оплати наданих послуг. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК, договір є обов`язковим для виконання сторонами, приписами ст.525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 вищевказаного Закону). 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. З часу набрання чинності цим Законом, споживачам встановлено плату за абонентське обслуговування, згідно з п.11 ч.1 ст.1 якого - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 1, 5 ч.2 ст.7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що відповідачі не виконують належним чином покладені на них законом обов`язки з утримання житла, оплату за надані житлово-комунальні послуги здійснюють не в повному обсязі, тому право позивача є порушеним і підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідачів солідарно на його користь загальної суми заборгованості. До тверджень відповідача [PERSON] про погашення ними боргу у повному обсязі суд ставиться критично, і не може визнати належними доказами сплати заборгованості надані ним квитанції від 01.02.2023 року, оскільки хоч сума коштів, яка зазначена в них як борг, і період заборгованості відповідають позовній заяві, але зазначений у квитанціях розрахунковий рахунок позивача не відповідає вказаному в позові, і довідкою підприємства підтверджено, що станом на 20 березня 2023 року заборгованість по вказаній адресі не сплачена. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2481,00 грн. в рівних частинах з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved