Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом\~до відповідачки про встановлення порядку користування земельною ділянкою, за наступними підставами. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому та відповідачці на праві спільної часткової власності в рівних частках належить будинок по [ADDRESS] . Цей будинок між позивачем та відповідачкою розділено в натурі відповідно до часток у праві власності на підставі ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.02.2015 року про затвердження мирової угоди. Житловий будинок розташований на земельній ділянці загальний розмір якої складає 1456 кв.м, яка перебуває у державній власності та знаходиться у спільному користуванні сторін, порядок користування земельною ділянкою не був встановлений між сторонами. За таких підстав, у позові позивач просить визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок [ADDRESS] відповідно до часток його та відповідачки у праві власності на вказаний житловий будинок та стягнути з відповідачки понесені судові витрати. У судовому засіданні позивач уточнив свої вимоги та просив визначити порядок користування вище вказаною земельною ділянкою між ним та відповідачкою відповідно до наданого висновку експерта від 23.01.2023 року, а також стягнути на його користь з відповідачки судові витрати по сплаті судового збору, оплаті витрат на виготовлення технічної документації за клопотанням експерта та витрат на проведення експертного дослідження. На задоволенні позову наполягав. Відповідачка позов не визнала, просила відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що висновок експерта наданий без урахування порядку користування земельною ділянкою, що фактично склався, також вказує на те, що при наданні висновку експертом використовувалися недостовірні відомості, зазначені у технічній документації. Відзиву на позовну заяву не надано. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] \~є співвласниками в рівних частках житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2013 року (а.с. 6, 8-9). Житловий будинок [ADDRESS] , у відповідності до технічного паспорту (а.с. 11-13, 55-58), розташований на земельній ділянці площею 1456 кв.м. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.02.2015 року було затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] , на підставі якої вказаний житловий будинок було розділено між ними в натурі відповідно до їх часток у праві власності на будинок. Цією ж ухвалою було визначено, що до вирішення питання про приватизацію та розподіл земельної ділянки, яка надана співвласникам у користування, [PERSON] має право користуватися воротами та хвірткою №2, та свердловиною №3 (а.с. 7). Згідно до наданого акту комісії Звенигородської міської ради від 08.04.2015 року, співвласники домоволодіння [ADDRESS] не дійшли згоди щодо порядку користування земельною ділянкою, тому їм було запропоновано звернутися до суду (а.с. 10). Як пояснили і позивач і відповідачка у судовому засіданні, згоди щодо визначення порядку користування земельною ділянкою ними не досягнуто у добровільному порядку і до теперішнього часу. Судом за клопотання позивача було призначено по справі судову земельно-технічну експертизу, за результатами якої було складено висновок №22-22 від 23.01.2023 року (а.с. 46-59). У висновку експертом було визначено один варіант порядку користування земельною ділянкою. Проте, відповідачка заперечує проти запропонованого експертом порядку користування земельною ділянкою, зазначаючи, що він є несправедливим та зроблений на підставі технічного паспорту, що не відповідає дійсності. Як вбачається з наданого висновку, при його складанні та при проведенні експертного дослідження експертом дійсно брався до уваги технічний паспорт на домоволодіння [ADDRESS] , який був зроблений спеціалістами КП «ЧООБТІ» на замовлення позивача (а.с. 55-58). Також судом приймається до уваги те, що, згідно до висновку, частки земельної ділянки, виділені у користування співвласникам, є майже рівними, що цілком відповідає їх часткам у праві спільної власності на домоволодіння. Крім того, і позивач і відповідачка підтвердили, що такий розподіл відповідає фактичному розподілу будинку в натурі. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що доводи відповідачки з приводу несправедливого виділу у користування часток земельної ділянки та невідповідності технічної документації дійсності жодним чином не були нею підтверджені належними та допустимими доказами в ході судового розгляду. Згідно ч. 1 ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки (ч. 1 ст. 88 Земельного кодексу України). Земельна ділянка може виступати об`єктом прав одного або декількох суб`єктів земельно-правових відносин. Множинність суб`єктів права власності виникає при спільному використанні земельної ділянки. Такі відносини власності прийнято називати правом щільної власності на землю. При цьому, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна масність). Поділ земельної ділянки виконується в тому випадку, якщо земельна ділянка перебуває у власності (що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, державним актом на право власності на землю, державним актом на право власності на земельну ділянку, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно, витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, інформаційною довідкою з Державного реєстру прав). Визначення порядку користування земельною ділянкою здійснюється у випадку, якщо земельна ділянка не перебуває у власності та знаходиться у комунальній або державній власності. Варіанти встановлення порядку користування земельної ділянки повинні максимально забезпечувати однакові умови для співвласників з урахуванням їх часток, бути наближеними до фактичного порядку користування, якщо такий склався і забезпечує однакові умови, та забезпечувати зручне користування і експлуатацію поліпшеннями, що розташовані на земельній ділянці, по можливості виключати ділянки спільного користування. Порядок користування земельної ділянки обов`язково повинен враховувати поділ (порядок користування) поліпшень (будівель, споруд тощо), які розташовані на даній земельній ділянці та перебувають у власності (користуванні) співвласників. Тобто, якщо визначена в натурі частина житлового будинку, або господарська будівля (гараж, погреб тощо) перебуває у власності (користуванні) першого співвласника, то земельна ділянка під цією частиною будинку та господарською будівлею надається в користування саме першому співвласнику із забезпеченням при цьому належних умов користування (забезпечення проходами, заїздами, виходами з будівель на прилеглу ділянку тощо) та експлуатації (можливістю проведення технічного огляду та ремонту) даних будівель відповідно до вимог нормативних документів Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на встановлені судом обставини та зазначене нормативне обґрунтування, суд приходить до висновку про те, що позивачем надано достатньо доказів того, що заявлений ним порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] цілком враховує поділ будівель і споруд, розташованих на земельній ділянці, між ним та відповідачкою, забезпечує належні умови користування та експлуатації будівель кожному співвласнику. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити. У відповідності\~ст.141 ЦПК України, судові витрати позивача підлягають відшкодуванню з відповідачки на його користь у повному обсязі, оскільки вони належним чином були підтверджені позивачем відповідними платіжними документами, а позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі. Так, позивачем надано квитанції про сплату судового збору у розмірі 992,40 гривень, про оплату витрат на виготовлення технічної документації у розмірі 2975,10 гривень, про оплату за проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 7000,00 гривень, про оплату правничої допомоги у розмірі 1300,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved