Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Скоробогатько В.Ю., звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 10.01.2018 позивач уклав з відповідачем шлюб, від якого вони мають двох синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після припинення спільного проживання залишилися проживати разом з відповідачем. Зазначає, що шлюбні відносини між сторонами були припинені з листопада 2021 року з тієї причини, що вони мають різні характери, різні погляди на життя та сім`ю, не розуміють один одного як подружжя, не можуть дійти згоди щодо планування сімейного бюджету та ведення домашнього господарства, між ними втрачено почуття любові та поваги. Вказує, що можливість збереження сім`ї втрачена попри всі старання та бажання позивача. Примирення між ними неможливе. Позивач шлюб розриває з відповідачем вперше. Згідно з домовленістю між ними сини залишаються проживати разом з відповідачем. На підставі викладеного, представник позивача просить суд розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.12.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, при цьому його представник адвокат Скоробагатько В.Ю. надіслав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, згідно з яким позовні вимоги, викладені у позовній заяві, підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Німець О.М. надіслала до суду заяву, відповідно до якої просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, залишити за [PERSON] шлюбне прізвище « [PERSON] », не застосовувати строк на примирення та розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано 10.01.2018 в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10.01.2018. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: синів [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане повторно 08.11.2022), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане повторно 08.11.2022). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності\~ст.\~141\~ЦПК України,\~оскільки на\~підставі п.\~13\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивач\~звільнений від\~сплати судового\~збору, такий слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved