Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Свалявського районного суду від 02.11.2022р. У шлюбі у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що діти залишились проживати з батьком, чоловік не пускає її до них, часто зловживає спиртними напоями. Вона проживає в орендованому нею будинку, позитивно характеризується, офіційно працевлаштована, просить дітей залишити проживати разом із нею. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що діти проживали з ним, в даний час діти вже проживають з матір`ю, яка виїхала з ними за кордон. Просить відмовити в задоволенні позову повністю. Представник третьої особи ООП Полянської сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, не заперечила щодо задоволення позову та пояснила, що діти проживали з батьком, поки позивач була на заробітках. Батько дітей немає доходів, мати вчиняє дії по забезпеченню дітей матеріально. В даний час діти проживають з матір`ю за кордоном. Щодо визначення днів зустрічей відповідача з дітьми, то з такою заявою відповідачу необхідно звертатись до органу опіки та піклування після повернення дітей з-за кордону. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Свалявського районного суду від 02.11.2022р. (справа № 306/1753/22). У шлюбі в сторін народилися донька: [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25.08.2022р.) та [PERSON] , [INFO] , (свідоцтвопро народження серії [NUMBER] від 25.08.2022р. (а.с.12,13). Матеріалами справи встановлено, що позивач на день звернення до суду проживала в орендованому житловому будинку за адресою [ADDRESS] , де були створені всі необхідні умови для проживання та розвитку дітей. На даний час діти проживають з матір`ю, так як підставою звернення до суду було те, що відповідач перешкоджав проживанню дітей з позивачем. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року ( далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За статтею 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна бути розлучена зі своєю матір`ю, крім тих випадків, коли є виключні обставини. За ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що факт проживання дітей з позивачем є спірним, проте відповідачем не надано суду доказів з приводу забезпечення дітей матеріально, неналежного виконання обовєязків позивачем свої материнських обов`язків, мати виконує обов`язок по утриманню та вихованню дітей, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Разом з тим, суд не вказує адресу орендованої квартири позивачем, так як позивач змінює місце проживання в зв`язку з пошуком роботи. Тому позов підлягає до задоволення частково, не вказавши місце проживання позивача. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: partial