Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

У січні 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області через підсистему "Електронний суд" надійшла вищевказана позовна заява, в якому позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 07.08.2020 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 665, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] .. Підставою звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що з часом у подружжя зникли почуття любові, поваги та розуміння. Поступово стосунки між ними зіпсувались, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у березні 2022 року. Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, а тому позивач вважає, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити їх інтересам. 19.01.2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 27.01.2023 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 15.02.2023 року від позивача [PERSON] через підсистему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення, до яких додано квитанцію про сплату судового збору та копію свідоцтва про шлюб. 20.02.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, копії ухвали надіслані сторонам. 21.02.2023 року від позивача [PERSON] через підсистему "Електронний суд" надійшла до суду заява, в якій остання просить суд проводити розгляд справи без її участі, оскільки не проживає на території України. 23.03.2023 року від відповідача до суду надійшла заяви з проханням провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному, до заяви додав копію пенсійного посвідчення та довідку МСЕК. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 07.08.2020 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 665. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідачу з 01.02.2023 року встановлена друга група інвалідності довічно. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даній справі суд враховує дату звернення позивача до суду, а також спільну позицію сторін щодо необхідності розірвання шлюбу на час вирішення справи. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідач звільнений від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, суд вважає за необхідне компенсувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Outcome: approved