Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

24 січня 2023 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 листопада 1992 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Дорогиничівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 9. Спільних неповнолітніх дітей у них немає. Життя з відповідачем не склалося, на даний час шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження сім`ї та подальше сумісне життя є неможливим через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07 листопада1992 року Дорогиничівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 9. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 21 лютого 2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася. 15 березня 2023 року через канцелярію суду подала письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. (а.с. 17). Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився\~також,\~хоча був\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~відповідно до\~вимог ст.\~128\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~-\~ЦПК України)\~за його\~зареєстрованим місцем\~проживання,\~про що\~свідчить рекомендоване\~повідомлення про\~вручення поштового\~відправлення (а.с. 15). 15 березня 2023 року подав письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі, термін на примирення не надавати.(а.с. 20) Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07 листопада 1992 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано Дорогиничівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 9, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07 листопада 1992 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « [PERSON] » (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. У сторін неповнолітніх дітей немає. Подружнє життя сторін не склалося, позивач стверджує, що збереження сім`ї є неможливим, просить розірвати шлюб. Як вбачається зі ст. ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] викладеного позивачем у позовній заяві не заперечив, відзиву на позов не подав, термін для примирення просив не надавати, що стверджується його письмовою заявою. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн. На підставі ст. ст. 24, 56, 110-112 СК України,

Outcome: approved