Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Кучеренко В.О., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй на підставі договору обміну належить квартира [ADDRESS] . За даною адресою зареєстрована вона та відповідачка. Однак, відповідачка - [PERSON] не проживає у вказаній квартирі понад один рік без поважних причин. Комунальні платежі відповідач не сплачує, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у квартирі немає. Більше того, після оформлення стосунків з іншою особою та створення ними сім`ї, зв`язки між ними втрачені, членом сім`ї позивачки вона перестала бути. Зазначає, що реєстрація відповідачки у належній позивачці квартирі порушує її право на вільне користування і розпорядження майном. Крім того їй доводиться надмірно сплачувати комунальні послуги, які не надаються, але нараховуються на відповідачку. А тому на підставі наведеного просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що позбавлена права користування житлом, а саме, квартирою [ADDRESS] . Сторони у підготовче засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також подала до суду заяву у якій зазначила, що проти позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу без її участі. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору обміну від 22.08.20200 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.11.2022 року № 315738539. Також згідно паспорта серії [NUMBER] виданого Ужгородським МВ ГУДМС України в Закарпатській області 28.12.2012 року судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , 05.02.2012 року уклала шлюб з [PERSON] , 1972 року народження, про що відділом РАЦМ м. Ужгород зроблено запис за № 106. Статтею 41 Конституції України та статтею першою Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Водночас, як вбачається з акту перевірки № Ш-49 від 03.11.2022 року, складеного директором ТОВ «Житло - Сервіс» та підписаного сусідами квартир [ADDRESS] , [PERSON] , 2001 року народження, не проживає у квартирі [ADDRESS] з лютого 2020 року. У відповідності до ч. 2. ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Реєстрація відповідачки у квартирі, що належить на праві власності позивачці, створює для позивачки перешкоди у користуванні та розпорядженні належною їй на праві приватної власності квартирою та обмежує її законні права власника. А тому враховуючи, що квартира [ADDRESS] належить позивачці на праві приватної власності, в такій зареєстрована, але не проживають з лютого 2022 року відповідач - [PERSON] , що обмежує законні права позивача щодо користування та розпорядження належною їй квартирою, а також враховуючи, що відповідач позов визнала, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved