Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] 26.12.2022 року звернулись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документа спадкодавцю, якою просять встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , який помер [INFO] ; встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] ; встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Органом приватизації Ірпінського комбінату «Прогрес» 28 квітня 1994 року згідно з розпорядженням № 388 від 28 квітня 1994 року. В обґрунтування заяви посилаються на те, що вони являються рідними дітьми [PERSON] . Однак у документі, що підтверджує родинні зв`язки, а саме свідоцтві про народження, неправильно вказане прізвище їх батька. Зазначили, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. У встановлений законом порядок після смерті батька заявники звернулись до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Копилової В.О. із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їм було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин та належності померлому свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Органом приватизації Ірпінського комбінату «Прогрес» 28.04.1991 року згідно з розпорядженням № 388 від 28.04.1994 року. На підставі викладеного просили задовольнити заявлені вимоги. Заявники в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, подали до суду заяву, якою заявлені вимоги підтримують, просять задовольнити та розгляд справи провести за їх відсутності. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву, такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що батьком заявників по справі був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що про свідчить актовий запис про смерть № 197 Виконавчого комітету Боярської міської ради Фастівського району Київської області (а.с. 24). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , яка належала покійному на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] виданого 28.04.1994 року Органом приватизації Ірпінського комбінату «Прогрес» (а.с. 35). За життя 17.02.2003 року покійним [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого все своє майно він заповів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25). 13.06.2022 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Копилової В.О. з заявою про прийняття спадщини. Однак як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Копилової В.О. від 15.12.2022 року № 91/02-14, заявникам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки заявниками не було надано доказів родинних відносин з померлим [INFO] [PERSON] та не надано доказів належності померлому свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] виданого органом приватизації Ірпінського комбінату «Прогрес» 28.04.1994 року згідно з розпорядженням № 388 від 28.04.1994 року, оскільки в свідоцтві прізвище померло зазначено [PERSON] , а в свідоцтві про смерть [PERSON] (а.с. 33-34). З матеріалів справи вбачається, що у заявників існують труднощі, щодо оформлення спадкового майна. На підтвердження вказаних обставин заявниками надано суду наступні документи: паспорта заявників, свідоцтво про народження заявників, свідоцтво про народження [PERSON] , свідоцтво про смерть [PERSON] , заповіт складений [PERSON] 17.02.2003 року, трудову книжку покійного, пенсійне посвідчення покійного, техічний паспорт на квартиру, з яких вбачається, що це одна й та сама особа, однак її прізвище написано інакше з огляду на переклад. Крім того, судом достеменно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними дітьми померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану (РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. З матеріалів справи вбачається, що підтвердження факту родинних відносин з [PERSON] необхідне заявникам для належної реалізації своїх спадкових прав, та підтвердити цей факт в позасудовому порядку заявники не можуть, в зв`язку з чим вимушені звернутись до суду із даною заявою. Крім того, з матеріалів справи вбачається що 28 квітні 1994 року Органом приватизації Ірпінського комбінату «Прогрес» було видано свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] [PERSON] на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Проте, в свідоцтві про смерть його прізвище зазначено [PERSON] (а.с. 35). Наявні у матеріалах справи копій документів, узгоджуються між собою. Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявників важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Перевіривши надані заявниками документи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved