Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Позивач АТ «ТАСКОМБАНК» звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №510/5351327-СК від 05.10.2018 у розмірі 137\~161,45 грн, з яких 85\~419,90 грн заборгованість по тілу кредиту; 51\~741,55 грн заборгованість за процентами та стягнути витрати на сплату судового збору. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 05.10.2018 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено Заяву-договір № 510/5351327-СК на отримання кредиту. Відповідно предметом Кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах: максимальна сума кредитного ліміту 85\~300,00 грн; строк користування 365 днів з автоматичною пролонгацією з моменту встановлення кредитного ліміту на аналогічний строк; процентна ставка за встановленим кредитним лімітом - 39,6%, 43,2%; цільове призначення - кредиту на споживчі потреби. Згідно з умовами Кредитного договору, підписавши даний Договір Позичальник погодився із усіма умовами кредитного договору. АТ «Таскомбанк» виконало свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі, а [PERSON] у свою чергу свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредитному договору перед позивачем за заявою-договором № 510/5351327-СК, яка станом на 28.12.2022 становить в загальному 137\~161,45 грн, яка складається з 85\~419,90 грн заборгованість по тілу кредиту; 51\~741,55 грн заборгованість за процентами. Зважаючи на викладене, позивач просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь АТ «ТАСКОМБАНК» суму заборгованості за кредитним договором №№510/5351327-СК від 05.10.2018 станом на 28.12.2022 у розмірі 137\~161,45 грн, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2684 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, доказів про причини неявки та відзиву щодо позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.10.2018 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено Заяву-договір № 510/5351327-СК на отримання кредиту. Відповідно предметом Кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума кредитного ліміту 85\~300 грн.; строк користування 12 місяців; цільове призначення кредиту на споживчі потреби. Згідно з умовами Кредитного договору, підписавши даний Договір Позичальник погодився із усіма умовами кредитного договору. АТ «Таскомбанк» виконало свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі, а [PERSON] у свою чергу свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредитному договору перед позивачем за заявою-договором № 510/5351327-СК, яка станом на 20.01.2023 становить в загальному розмірі 145\~249,54 грн, яка складається з 85\~419,90 грн. заборгованість по тілу кредиту; 59\~829,64 грн. заборгованість за процентами. У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Банк свої зобов`язання за Заявою-договором № 510/5351327-СК від 05.10.2018 виконав в повному обсязі, а [PERSON] порушив умови договору, відповідно до яких зобов`язувався погашати кредит, проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом достовірно встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання за Заявою-договором № 510/5351327-СК від 05.10.2018, внаслідок чого станом на 20.01.2023 утворилась заборгованість по кредиту в загальному розмірі 145\~249,54 грн, яка підлягає до стягнення з відповідача. Зважаючи на те, що згідно розрахунку заборгованості сума боргу становить 145\~249,54 грн, в той час, як позивач у прохальній частині позву просить стягнути 134\~161,45 грн, що не порушує прав відповідача, з урахуванням того факту, що суд відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог і позивач вправі розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України), а тому позовні вимоги в межах заявленої позивачем суми боргу в розмірі 137\~161,45 грн підлягають до задоволення у повному обсязі шляхом їх стягнення із відповідача в користь позивача. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved