Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

25\~листопада 2022\~року позивач\~звернувся до\~Добровеличківського районного\~суду Кіровоградської\~області,\~у зв`язку\~зі зміною\~територіальної підсудності\~судових справ\~за Розпорядженням\~Голови Верховного\~Суду №50/0/9-22\~від 15\~вересня 2022\~року,\~з позовом\~до відповідача\~у якому\~зазначив,\~що останній,відповідно до умов кредитного договору № NKH0GK0040310002 від 20 грудня 2017 року, отримав кредит, в розмірі 878790,00 грн. строком до 20 грудня 2037 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі 19,9 % річних. Позивач виконав зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, однак останній не виконав взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, у зв`язку з чим, станом на 24 жовтня 2022 року, має заборгованість перед позивачем, у розмірі 797552,78 грн,, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив клопотання про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є відповідні докази, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направляв. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник\~позивача та\~відповідач в\~судове засідання\~не з`явилися,\~відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 20 грудня 2017 року уклали договір про іпотечний кредит №NKH0GK0040310002, за яким відповідач отримав грошові кошти, в розмірі 878790,00 грн. у вигляді не відновлювальної кредитної лінії на цілі придбання нерухомості та сплату страхових платежів, строком до 20 грудня 2037 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 19,9 % річних від суми боргу за договором (а.с.26-32). Згідно п.п.2.2, 2.3. кредитного договору кредит надається шляхом зарахування Кредитором коштів на рахунок продавця об`єкту нерухомості, а позичальник зобов`язується до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення цього Договору місяця, здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом ануїтентними платежами у розмірі, згідно графіку погашення кредиту, шляхом зарахування на рахунок, відкритий у Кредитора. За приписами п.2.6 договору у разі несплати позичальником чергового платежу у строки та в сумі, які визначені договором, сума такого платежу вважається простроченою заборгованістю. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку станом на 27 жовтня 2022 року (а.с.7-11). Позивач виконав зобов`язання за договором, перерахувавши відповідачу кредитні кошти, однак останній зобов`язань за договором не виконав, щомісячні платежі та проценти за договором позивачу не сплачує. Станом на 24 жовтня 2022 року відповідачу нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором, в розмірі 797552,78 грн., з яких 692030,71грн.\~заборгованість за\~кредитом та\~105522,07\~грн.\~заборгованість за\~ відсотками (а.с.5-6). 06 червня 2022 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором у 60-ти денний строк, однак вона до даного часу відповідачем не погашена (а.с.13-25). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої та другої статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За вимогами ч.1 ст.1048 вказаного Кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувався з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, в розмірі 692030,71грн. та заборгованості за відсотками, в розмірі 105522,07грн. є обґрунтованими i підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved