Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

11.01.2023 позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, 15 липня 2017 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції м. Червоноград Львівської області - актовий запис № 162. Прізвище дружина після одруження не змінювала. За час перебування у шлюбі дітей у сторін не має. Позивачка зазначає, що у порівнянні з першими роками їхнього подружнього життя на сьогоднішній день їх стосунки як чоловіка та дружини не склалися і на даний час взагалі припинилися. Спочатку їхнє сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх півроку шлюбні відносини між ними суттєво поступово погіршились. У їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Відповідач особистим життям позивачки не цікавиться. Подружні відносини між ними припинені з осені 2022 року. Основна причина розпаду сім`ї - це різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіри. Протягом останніх півроку сторони проживають в різних містах. Ведення спільного господарства між сторонами практично припинено, відповідач постійно відсутній, перебуває за кордоном. Тому позивачка прийняла рішення про розірвання шлюбу, що, на його думку буде відповідати особистим інтересам обох сторін. У зв`язку з вищевикладеним, позивачка змушена звернутися до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Зазначає, що майнових претензій до відповідача немає. Спору щодо місця проживання немає. Відновлення стосунків між сторонами, як подружжя та збереження сім`ї є неможливим. Вважає, що їх сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. Рішення про розлучення є обдуманим. На примирення та збереження шлюбу позивачка незгідна. Просить позов задовольнити, шлюб між ними розірвати. 27.01.2023 у даній справі було відкрито спрощене провадження та призначено розгляд справи на 24.02.2023. 24.02.2023 розгляд справи було відкладено на 30.03.2023 у зв`язку з неявкою сторін. 30.03.2023 учасники справи у судове засідання не з`явилися. Від позивачки 11.01.2023 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, де вона також зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Відповідач у судові засідання не з`являвся,\~хоча належним\~чином повідомлявся\~про дату,\~час та\~місце судового\~розгляду справи,\~що підтверджується\~рекомендованими повідомленнями\~про вручення\~поштових відправлень(судових повісток), які містяться в матеріалах справи та які повернулися на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Таким чином, суд вважає, що відповідач є повідомлений про розгляд справи належним чином. Як передбачено ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст.268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 03 квітня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 30 березня 2023 року, датою ухвалення рішення є саме 03 квітня 2023 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. ст.\~104\~-\~105\~СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.07.2017, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.07.2017, виданим Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №152 (а. с. 4). Судом встановлено, що у сторін спільних дітей немає, проте в добровільному порядку розірвати шлюб не вдалося. З матеріалів справи вбачається, що сімейне життя в сторін не склалося, у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння та довіри між ними, погляди на життя та характери сторін відрізняються. Відповідач особистим життям позивачки не цікавиться. Позивачка зазначила, що відновлення стосунків між сторонами, як подружжя та збереження сім`ї є неможливим. Він вважає, що їх сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, на примирення та збереження шлюбу позивач не згідний. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, а відтак, шлюб між ними слід розірвати. Разом з цим, сплачений позивачкою судовий збір у сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача у її користь в силу приписів ст. 141 ЦПК України. У зв`язку з наведеним вище, суд вирішив задовольнити таке клопотання позивача та не стягувати з відповідачки судові витрати, а залишити їх за позивачем.

Outcome: approved