Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 05.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., зареєстрований в реєстрі №9135, яким звернуто стягнення грошових коштів у розмірі 6060 грн. 20 коп.; скасувати виконавчий напис від 05.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., зареєстрований в реєстрі №9135; закрити виконавче провадження №63357490 від 21.10.2020 року; стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим №9135 за Кредитним договором №92969935000 від 08.04.2015 року, укладеним з ПАТ «УкрСиббанк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на підставі Договору факторингу №38 від 16.03.2016 року, яке в свою чергу відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Уно Капітал» своє право до боржників, у тому числі до позивача. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кісельовою В.В. 21.10.2020 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №63357490 з виконання виконавчого напису №9135 від 05.09.2020 року. Із вчиненим виконавчим написом позивач не згоден, вважає, що його вчинено з порушенням вимог законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Так, позивач зазначає, що сума заборгованості не є безспірною, оскільки він не отримував ніякого повідомлення із вимогою про наявність заборгованості. Також, виконавчий напис приватним нотаріусом було вчинено на Кредитному договорі, який не було посвідчено нотаріально. Вважає, що приватним нотаріусом не було дотримано умови вчинення виконавчого напису щодо надання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. У зв`язку із чим позивач звернувся до суду за захистом порушених прав. Позивач у судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся, в судове засідання не з`явився, заяв не надав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Треті особи, кожен окремо, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, до судового засідання не з`явились, заяв не надали. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивачасуд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, з наявної в матеріалах справи постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової В.В. від 21.10.2020 року про відкриття провадження, встановлено, що у провадженні вказаного приватного виконавця перебуває виконавче провадження №63357490 з виконання виконавчого напису №9135, виданого 05.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., яким з [PERSON] , як боржника за Кредитним договором №92969935000 від 08.04.2015 року, укладеним з ПАТ «Укрсиббанк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», на підставі Договору Факторингу №38 від 16.03.2016 року, в свою чергу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» уклало Договір Факторингу №26.10.18-ДГ від 26.10.2018 року, за умовами якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відступило на користь ТОВ «ФК «Уно Капітал» право вимоги до боржників, що не виконали свої фінансові зобов`язання, відповідно до укладених договорів, стягнуто заборгованість у розмірі 6060 грн. 20 коп. на користь ТОВ «ФК «Уно Капітал» (а.с.9). Порядок вчинення виконавчого напису та його форма врегульовано\~Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», 16 главою Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України,\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Відповідно до п. 2-2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172\~для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №826/20084/14 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року відмовлено. Оскаржений позивачем виконавчий напис вчинений нотаріусом 05.09.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до Кредитного договору №92969935000 від 08.04.2015 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Укрсиббанк», правонаступником якого є відповідач. Доказів його нотаріального посвідчення відповідачем до суду не надано. Разом з тим, розділом 3 глави 16 Порядку встановлені умови за яких вчиняються виконавчі написи нотаріуса, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі №569/8884/17. Суд також зауважує, що заборгованість повинна бути безспірною, тобто боржник окрім обізнаності щодо розміру заборгованості повинен її визнати та погодитись із її розміром. Так, відповідач не скористався правом надання відзиву та доказів на спростування тверджень позивача, тому матеріали справи не містять доказів обізнаності позивача про існування заборгованості, ознайомлення з її розміром та її визнання. Відтак є підстави вважати, що заборгованість позивача за Кредитним договором, за яким виконавчим написом нотаріуса звернуто стягнення з позивача, не є безспірною. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису,\~вчиненого приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Баршацьким\~І.В.,\~зареєстрованого за\~№9135\~від 05.09.2020\~року таким,\~що не\~підлягає виконаннює\~обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Позовна вимога про скасування виконавчого напису №9135, вчиненого 05.09.2020 року задоволенню не підлягає, оскільки така вимога є неналежним способом захисту права. Крім того, суд вважає, що позовна вимога про закриття виконавчого провадження №63357490 також задоволенню не підлягає, оскільки у разі визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження підлягає закінченню на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Виходячи з вищевикладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 330 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial