Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, згідно якої просить суд встановити факт постійного догляду за своїм дідом [PERSON] , який потребує догляду вдома. В обґрунтування вимог зазначив, що він народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] . Дошлюбне прізвище матері- " [PERSON] ", її батьком є [PERSON] . Заявник разом з дідом проживає в [ADDRESS] . Висновком ЛКК №455 від 20.09.2022 року Комунального некомерційного підпрємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Красноградського району встановлено, що [PERSON] через порушення функцій організму є невиліковно хворим, не може самостійно пересуватися та самообслуговуватись, потребує спецальної послуги з догляду вдома на непрофесійній основі від фізичної особи. На підставі рішення Виконавчого комітету Наталинської сільської ради №135 від 20.10.2022 року заявника призначено піклувальнуком [PERSON] , [INFO] . З метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме здійснення постійного догляду за хворим дідом, що підтверджується відповідним медичним висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, та отримання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізіції на підставі абзацу 12 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", що дозволить отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, заявник звернувся до суду. [PERSON] в судове засідання не прибув, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Красноградського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області Міністерства оборони України в судове засідання не з"явився, направив до суду клопотання про слухання справи за його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню враховуючи наступне. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається із ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Так, судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 13.09.1988 року. Дошлюбне прізвище [PERSON] " [PERSON] ", що вбачається з копії свідоцтва про одруження [NUMBER] від 23.04.1988 року, а також підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON]. [NUMBER] від 10.12.1970 року. Висновком ЛКК №455 від 20.09.2022 року Комунального некомерційного підпрємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги " Красноградського району встановлено, що [PERSON] через порушення функцій організму є невиліковно хворим, не може самостійно пересуватися та самообслуговуватись, потребує спецальної послуги з догляду вдома на непрофесійній основі від фізичної особи. [PERSON] зареєстрований та проживає разом з дідом [PERSON] , 1941 року народження, за адресою: [ADDRESS] та здійснює постійний догляд за ним, оскільки він є незрячим, вони пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки, що підтверджується Актом депутата Соснівського округу №8від 10.02.2023 року. Рішенням Виконавчого комітету Наталинської сільської ради №135 від 20.10.2022 року [PERSON] , призначено піклувальником над [PERSON] та зобов`язано його як піклувальника виконувати обов`язки у відповідності до встановлених Правил опіки та піклування. Факт здійснення заявником постійного догляду має юридичне значення, оскільки є підставою виникнення прав та обов`язків у [PERSON] щодо отримання соціальних пільг та виплат та виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальні послуги" чинниками, що можуть зумовити складні життєві обставини є: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Частиною 6 статті 13 Закону України "Про соціальні послуги" передбачено, що фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися. Таким чином, законодавець визначив у частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" гарантований соціальний захист осіб, які знаходяться у складних життєвих обставинах через свій похилий вік та наявності когнітивних порушень чи невиліковних захворювань. Зокрема, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. ( ч. 2 ст. 315 ЦПК України). На підставі викладеного, встановивши обставини, на які посилається заявник, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно дост. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд, дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення вимог [PERSON] щодо встановлення факту, що має юридичне значення. Заявиком при зверненні до суду сплачено судовий збір в загальному розмірі 536 грн. 80 коп., що підтверджено належним письмовим доказом по справі, однак відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявником судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved