Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, із заявою, де заінтересованою особою вказала: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] який загинув [INFO] . Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2023 року, провадження у справі було відкрито, справу визнано малозначною, а її розгляд вирішено провести за правилами спрощеного провадження, без проведення судового засідання. Тому, на підставі частини 2\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позиція учасників справи. Позиція заявника полягала у тому, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Але у зв`язку з тим, що він помер за межами України, заявниця не може отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого українським законодавством зразка. Як наслідок, не може зареєструвати факт смерті батька в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримати свідоцтво про смерть встановленого українським законодавством зразка. Заінтересована особа просила розглянути справу без її участі. Оцінка суду щодо розгляду заяви судом. Відповідно до положень частини 2\~статті 49 Цивільного кодексу України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Положення частини 1\~статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~передбачають, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою. Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров`я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою\~Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545. Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.); у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.). Таким чином, за загальним правилом, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду (є винятки, але вони не поширюються на смерть людина, яка могла відбутись за кордоном). При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. А тому суд погоджується із тим, що якщо подія смерті людини мала місце не на території України, то за загальним правилом, надати чи отримати свідоцтво про смерть українського зразка (для реєстрації в Україні факту смерті людии) дійсно не можливо, і без рішення суду встановити факт смерті людини дійсно не можна. Оцінка суду щодо суті заяви. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.32), який 12 грудня 2006 року уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджуєтся копією свідоцтва про їх шлюб (а.с.33). При цьому, [PERSON] змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.33). 29 квітня 2008 року шлюб між ними було розірвано, і [PERSON] знову змінив своє прізвище на « [PERSON] » і отримав новий паспорт на ім`я: [PERSON] , [INFO] (а.с. 19 - копія іденкоду від 07.03.2003 року; 13-14 - копія паспорту зі сторінкою із відміткою про шлюб; а.с.15 свідоцтва про розірвання шлюбу; а.с.17-18 - копія нового паспорту громадянина України; а.с.14 - копія ідентифікаційного коду). Проте, він мав діючий до 22 вересня 2029 року паспорт для виїзду за кордон, виданий на ім`я: [PERSON] (а.с.34). З огляду на свідоцтво про смерть, видане відділ ДРАЦС м. москва №54, багатофункціонального центру надання державних послуг району Північне Медведко [INFO] у місті москва російської федерації помер [PERSON] , який народився [INFO] (а.с.20-21). Проте, відповідно до довідки старости Товмачицького старостинського округу від 02 лютого 2023 року, [PERSON] , [INFO] похоронений на кладовищі с.Товмачик (а.с.22), що також підтверджують й жителі села, які надали суду письмові пояснення (а.с.23-26) та фотографія з місця його поховання (а.с.27). Також з огляду на свідоцтво про народження [PERSON] суд вважає, що її батьком дійсно був [PERSON] , [INFO] (а.с.12), а згідно з свідоцтвом про одруження, вона уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] (а.с.11). Отже, доказами підтверджується те, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був однією й тією ж людиною та батьком заявниці. І оскільки [PERSON] [INFO] помер, із заявою про встановлення факту його смерті, звернулася його дочка. І оскільки надані нею письмові докази є належними, допустимими та достовірними, а також такими, що поза всяким сумнівом доводять факт смерті [PERSON] в місті москва, російська федерація. А доведеність факту смерті, який просить встановити заявниця, і при цьому необхідність державної реєстрації цього факту органами державної влади України, є вочевидь передумовою для реалізації нею своїх у першу чергу цивільних прав повною мірою, суд вважає за можливе заяву [PERSON] про встановлення факту смерті її батька, задовольнити. Отже,

Outcome: approved