Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

В грудні 2022 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, вказавши, що вона з відповідачем спільно проживала без реєстрації шлюбу, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . Однак сторони фактично припинили спільне проживання, разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Дитина проживає разом із позивачем, яка не працює у зв`язку тим, що перебуває у відпустці по її догляду до досягнення нею трирічного віку, та перебуває на повному її утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Враховуючи наведене, посилаючись на ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, позивач, навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти, просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання як дружини, в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Ухвалою судді від 12.01.2023 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явилася, натомість з наявної в матеріалах справи заяви останньої вбачається, що просить розгляд справи проводити за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі, не заперечуючи щодо заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З огляду на наведене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Статтею 75\~СК\~України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.\~84\~СК\~України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином,\~сімейним законодавством\~передбачено право\~дружини-матері\~на утримання\~чоловіком-батьком\~до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Як встановлено судом, сторони спільно проживали без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у сторін є син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить відповідне свідоцтва про народження. Батьком згідно означеного свідоцтва вказаний [PERSON] . Відповідно до актового запису про народження №71 від 26.05.2021 року [PERSON] [INFO] , підставою для запису відомостей про батька є спільна заява батьків [PERSON] та [PERSON] про визнання батьківства від 26.05.2021 р.. Дитина перебуває на утриманні матері [PERSON] , проживаючи разом із нею та сестрою [PERSON] , [INFO] по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №02.16-08.2/62 від 30.11.2022 року. Встановлено, що позивач на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим отримує допомогу при народженні дитини, що вбачається зі змісту позовної заяви. Вирішуючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, судом враховуються доводи позивача, наведені в позові. Так, суд враховує, що відповідач працює не офіційно та має змогу надавати матеріальну допомогу дружині. При цьому, відомостей щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, наявність таких утриманців, матеріали справи не містять. З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача, як батька дитини, аліментів на її утримання до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість та достовірність наявних у справі доказів, суд вважає відповідача спроможним надавати матеріальну допомогу на утримання позивача як дружини у розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст.142 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору, тому, з відповідача в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 744,30 грн. (7,5% від заявлених позовних вимог). На підставі викладеного та

Outcome: approved