Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

У серпні 2022 року позивач [PERSON] , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Складське господарство» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання протиправними дії, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що протягом 25 років позивач працював на різних посадах у Державному підприємстві «Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом». 07.11.2019 позивач був переведений на посаду Заступника директора - директор Запорізького відділення відокремленого підрозділу «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом». 02.12.2020 на підставі наказу про відрядження позивач прибув до м. Києва. У м. Києві був запрошений до ДП «НАЕК «Енергоатом», де посадовими особами підприємства та виконавчим директором з кадрів [PERSON] було запропоновано перевестись з посади Заступника директора - директор Запорізького відділення відокремленого підрозділу «Складське господарство» на посаду заступника начальника служби - начальника відділу експлуатації та ремонту будівель та споруд служби експлуатації та споруд відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електростанція ДП «НАЕК «Енергоатом». Зазначив, що причину переведення не пояснили. Позивач відмовився від переведення. Почувши відмову, посадові особи почали тиснути на позивача. Тому, 02.12.2020 [PERSON] написав заяву на ім`я Президента ДП «НАЕК «Енергоатом», в якій просив про переведення. При цьому, дату переведення не вказував. 03.12.2020 позивач написав заяву на ім`я т.в.о. Президента ДП «НАЕК «Енергоатом», якою відкликав підпис та визнав заяву про переведення від 02.12.2020 недійсною. 04.12.2020 ВП СГ видало наказ № 384 «Про переведення до ВП ЗАЕС», згідно якого позивач з 08.12.2020 був переведений до відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електростанція» ДП «НАЕК «Енергоатом» на посаду заступника начальника служби експлуатації будівель та споруд - начальника відділу експлуатації та ремонту будівель та споруд. Також, 04.12.2020 ВП «ЗАЕС» було видано наказ № 569-пр «Про переведення з ВП «Складське господарство» Хлепітька Р.І.», згідно якого позивач був переведений на нову посаду. 06.12.2020 позивач написав листа до Первинної профспілкової організації ВП СГ, Профспілці працівників атомної енергетики та промисловості України, де зазначив про свою незгоду з переведенням. 14.12.2020 [PERSON] вийшов на роботу та при ознайомленні з наказом, зазначив про свою незгоду з ним. Враховуючи викладене, позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ Відокремленого підрозділу «Складське господарство» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 04.12.2020 за № 384 «Про переведення до ВП ЗАЕС»; поновити позивача на посаді Заступника директора - Директора відокремленого підрозділу Запорізького відділення Відокремленого підрозділу «Складське господарство» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»; стягнути з Відокремленого підрозділу «Складське господарство» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу до дня винесення рішення у справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.09.2022 відкрито провадження та постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу досудового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та його представник просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовної заяви, з підстав викладених у письмовому поясненні. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 43 Конституції України визначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Судом встановлено, що [PERSON] працював на різних посадах у Державному підприємстві «Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом». 07.11.2019 позивач переведений на посаду Заступника Директора - Директор Запорізького відділення Відокремленого підрозділу «Складське господарство» ДП «НАЕК Енергоатом» з посадовим окладом 32236,00 грн., що підтверджується трудовою книжкою [PERSON] серія [NUMBER] та довідкою № 39 від 07.12.2020. 02.12.2020 позивачем була написана заява тимчасово виконуючому обов`язки президента ДП «НАЕК «Енергоатом» про переведення його з посади заступника директора - директор Запорізького відділення «Складське господарство» на посаду заступника начальника служби начальника служби експлуатації будівель та споруд-начальника відділу експлуатації та ремонту будівель та споруд ВП «Запорізька АЕС». 03.12.2020 позивач написав лист т.в.о. президента Котіну П.Б. та Віце-президенту Галущенко Г.В. та заяву, в якій зазначив, що відкликає свій підпис, який був поставлений 02.12.2020, на заяві про переведення [PERSON] з посади Заступника директора - директора ЗВ ВП «Складське господарство» на посаду заступника начальника служби начальника відділу СЕБ та С ВП ЗАЕС. Позивач у вказаній заяві зазначив, що свій підпис від 02.12.2020 вважає недійсним. 04.12.2020 листом т.в.о. президента Котіна П.Б. № 16123/07 дирекція ДП «НАЕК «Енергоатом» погодила переведення заступника директора - директора Запорізького відділення ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» [PERSON] у ВП «Запорізька АЕС» «НАЕК «Енергоатом» на посаду заступника начальника служби експлуатації будівель та споруд - начальника відділу експлуатації та ремонту будівель та споруд. Наказом директора ВП НАЕК «Складське господарство» № 384 від 04.12.2020 переведено заступника директора - директора Запорізького відділення ВП «складське господарство» Хлепітька Руслана Івановича на посаду заступника начальника служби експлуатації будівель та споруд - начальника відділу експлуатації та ремонту будівель та споруд ВП «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» з 08.12.2020. Наказано бухгалтерії ВП ДП НАЕК «Енергоатом» «Складське господарство» передано за внутрішньогосподарськими розрахунками до ВП «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» суму грошової компенсації за 22 календарних дня невикористаної відпустки. Наказом т.в.о. генерального директора Ю. Кульба № 569-пр від 04.12.2020 переведено 08.12.2020 [PERSON] з ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» до ВП «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК Енергоатом» заступником начальника служби - начальником відділу експлуатації та ремонту будівель та споруд служби експлуатації будівель та споруд на невизначений строк, з посадовим окладом 25700 грн. Позивач 06.12.2020 звернувся до Первинної профспілкової організації ВП «Складське господарство», голови атомпрофспілки, заступника голови центрального комітету атомпрофспілки України щодо захисту його трудових, соціально-економічних прав та інтересів, а саме просив провести розслідування стосовно незаконного тиску та переведення його керівництвом на посаду кваліфікація якої не підлягає освіті [PERSON] . На звернення позивача від 06.12.2020 надано лист-відповідь, у якій зазначено, що за результатами попередньої перевірки відповідно до наданих пояснень факти психологічного тиску під час підписання заяви від 02.12.2020 не підтверджені. Також 02.12.2020 в Дирекції ДП «НАЕК «Енергоатом» Кобцем С.П. написана заява про переведення його з посади заступника начальника відділу із запобігання і протидії корупції ВП «Запорізька АЕС» на посаду заступника директора - директора Запорізького відділення ВП «Складське господарство», яка 03.12.2020 погоджена тимчасово виконуючим обов`язки президента ДП «НАЕК «Енергоатом» П. Котіним. Зазначили, що можливість відкликання заяви передбачена для заяви про звільнення за власним бажанням. В іншому випадку відмовитись від виконання обов`язків за посадою працівник має право лише на загальних підставах - звільнившись за власним бажанням. 09.12.2020 позивач направив лист т.в.о. президента ДП НАЕК «Енергоатом» щодо надання інформації стосовно вхідних номерів листів від 04.12.2020, 06.12.2020 та надання копії заяви позивача на переведення від 02.12.2020, яка була написана під тиском. Згідно листка непрацездатності серії АДЧ № 691102 [PERSON] перебував з 04.12.2020 до 11.12.2020 на лікарняному. Тобто, позивач з 04.12.2020 по 11.12.2020 знаходився на лікарняному, амбулаторному лікуванні на посаді згідно штатного розкладу заступника директора - директора Запорізького відділення «Складське господарство» і в момент перебування на лікарняному позивача, відповідач видав наказ № 384 від 04.12.2020 за результатом якого, без погодження дати переведення, перевів позивача з 08.12.2020 до ВП ЗАЕС. Відповідно до ч. 3 ст. 43 Конституції України, використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робоча чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і надзвичайний стан. Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 року надав роз`яснення щодо змісту норми статті 43 Конституції про заборону примусової праці. Було висловлено думку, що не можуть застосовуватися як такі, що суперечать Конституції, статті 32, 33, 34 КЗпП України, відомчих положень або статутів про дисципліну тощо, які передбачають можливість тимчасового переведення працівника без його згоди на іншу роботу в порядку дисциплінарного стягнення, у разі виробничої необхідності або простою, а також можливість виконання ним роботи, не передбаченої трудовим договором. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною в 1997 році, так і практика Європейського суду з прав людини, що є джерелом права в Україні, також не містять принципово відмінних тлумачень поняття примусової праці, користуючись при цьому універсальним визначеним Конвенції МОП від 1930 року. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Частиною 1 статті 21 КЗпП України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що трудовим договором трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно абзацу першого п. 31 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 № 9 «переведення на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором». Відповідно до статті 32 КЗпП України переведення на iншу роботу на тому ж пiдприємствi, в установi, органiзацiї, а також переведення на роботу на iнше пiдприємство, в установу, органiзацiю або в iншу мiсцевiсть, хоча б разом з пiдприємством, установою, органiзацiєю, допускається тiльки за згодою працiвника, за винятком випадкiв, передбачених у статтi 33 цього Кодексу та в iнших випадках, передбачених законодавством. Згідно довідки № 39, виданої директором ВП СГ від 07.12.2020 [PERSON] , заступнику директора - директору Запорізького відділення ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» його посадовий оклад станом на 07.12.2020 становив 32236 грн. Наказом т.в.о. генерального директора ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП «Запорізька АЕС» № 326к від 27.01.2021 [PERSON] встановлено з 01.01.2021 у межах фонду оплати праці посадовий оклад працівнику СЕБтаС [PERSON] заступнику начальника служби - начальника відділу у розмірі 37434 грн. Як вбачається з роз`яснення Головного управління Держпраці у Запорізькій області № 08/02.8-05/2709 від 09.03.2021 строки відкликання згоди, чинним законодавством про працю не передбачені. Державна служба України з питань праці листом від 02.04.2021 № 2347/4/4.1-3В-21 щодо розгляду звернення позивача зазначила, що останній може звернутися до Держпраці чи її територіальних органів з відповідним зверненням. Управління Держпраці у Рівненській області листом № 19-04/1741 від 30.05.2022 повідомлено позивача, про те, що на підставі звернення [PERSON] було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці у ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом». ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» під час проведення 30.07.2021 позапланового заходу державного нагляду (контролю) у сфері додержання вимог законодавства про працю інспектора Держпраці ніякої інформації стосовно листа позивача від 06.12.2020 надано не було. Відповідно до довідки про доходи № 4 від 15.12.2020, виданої [PERSON] вбачається, що останній дійсно працював з 07.11.2019 по 07.12.2020 на ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» та займав посаду директора - директора відділення, за червень 2020 отримав 33904,14 грн., за липень отримав 41960,27 грн., за серпень 2020 отримав 43290,14 грн., за вересень 2020 отримав 71576,04 грн., за жовтень 2020 отримав 45110,17 грн., за листопад 2020 отримав 39262,67 грн. Згідно ч. 1 ст. 103 КЗпП України, про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніше як за два місяці до їх запровадження або зміни. Частиною 1 статті 114 КЗпП України встановлено, що при переведенні працівника на іншу постійну нижче оплачувану роботу за працівником зберігається його попередній середній заробіток протягом двох тижнів з дня переведення. Суд, ознайомившись з поясненнями позивача, вбачається, що скріншоти 1, 2, 2.1, 2.2, 2.3 підтверджують моменти відзиву згоди позивача. Згідно наданих роз`яснень Держпраці у Запорізькій області листом № 08/02.8-05/2709 від 09.03.21 позивача було повідомлено, що строки відкликання згоди, чинним законодавством про працю не передбачені. Також чиним законодавством не передбачена і форма Згоди працівника. Таким чином правовий порядок, щодо відкликання Згоди працівника в діючому Кодексі законів про працю України не передбачений, тому в силу вступає пряма дія статті 19 Конституції України, а саме правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робитите, що не передбаченозаконодавством. Фактично Згода працівника, це волевиявлення, яке може висловлюватись і в мовчанні,але позивач повідомляв відповідача про не згоду переведення з ВП «Складське господарство», як в усному так і через електронний документообіг ДП НАЕК «Енергоатом». В зв`язку з тим, що Компанія ДП НАЕК «Енергоатом» використовує електронний документообіг для погоджень в рамках трудового законодавства, то виходячи з рівності Конституційних прав позивач теж використовував свої Конституційні права відкликаючи своюЗгоду (Заява від 03.12.2020, Заява від 06.12.2020) через електронний документообіг. Згідно статті 8 Норми та правила з ядерної та радіаційної безпеки Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» - це критерії, вимоги і умови забезпечення безпеки під час використання ядерної енергії. Норми та правила з ядерної та радіаційної безпеки затверджуються у порядку, що визначається законодавством України, підлягають опублікуванню і є обов`язковими на території України. Статтею 4 Закону України «Про основні засади забезпечення кібербезпеки України» передбачено, що об`єктами кібербезпеки є об`єкти критичної інфраструктури. Об`єктами кіберзахисту є комунікаційні системи, які використовуються для задоволення суспільних потреб та/або реалізації правовідносин у сферах електронного урядування, електронних державних послуг, електронної комерції, електронного документообігу. Таким чином, ДП НАЕК «Енергоатом» є об`єктом критичної інфраструктури, який згідно норм і правил в атомній енергетиці повинен забезпечити зберігання записів в електронномувигляді,а також вживати заходів, які забезпечують достовірне відновлення записів тазапобігання пошкодженню. Також згідно Закону України «Про основні засади забезпечення кібербезпеки України» в ДП НАЕК «Енергоатом», як об`єкту критичної інфраструктури, до об`єкту кіберзахисту відноситься електронний документообіг. Це означає, що працівники компанії не можуть просто так використовувати свої електроні пристрої, електроні накопичувані, та електроні цифрові підписи. Всі дії в ДП НАЕК «Енергоатом» проводяться централізовано в рамках організаційно-розпорядчих документів. Тому працівники компанії не можуть просто брати і використовувати без дозволу свої Електронно-цифрові підписи. Коли позивач, працював Заступником директора - директором Запорізького відділення ВП «Складське господарство» йому в ВП «Складське господарство» для електронних листувань Електронний цифровий підпис не надавався,але службою з інформаційних технологій ВП ЗАЕС (як куратору з обслуговування комп`ютерних мереж) позивачу було присвоєно електрону адресу sh3136@mgw.npp.zp.ua. За даною електронною адрескою, позивач ідентифікувався в довідниковій електронній системі ДП НАЕК «Енергоатом», як [PERSON] , Заступник директора - директор Запорізького відділення ВП «Складське господарство», табельний номер 3136. На момент видачі ВП «Складське господарство» наказу на переведення від 04.12.2020, внутрішній документообіг деяких погоджувальних листів на переведення, кадрового наказупроводилось відповідачем без засвідчення сканованих копій документів Електронними цифровими підписами, що не спростовано відповідачем. Одним з фактів підтвердження, щодо відсутності централізованого впровадження стосовно розробки єдиної системи електронного документообігу в ДП НАЕК «Енергоатом» з використанням Електронно-цифрових підписів в рамках кібербезпеки відповідачем укладений договір №25-016-01-20-01267 від 21.05.2020 про «Послуги зі створенняінформаційної автоматизованої системи «Корпоративна система електронногодокументообігу ДП НАЕК «Енергоатом». Даний договір №25-016-01-20-01267 від 21.05.2020 знаходиться в системі «PROZORRO», мережі інтернет за номером торгів UA-2019-ll-27-001515-b fhttps://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-ll-27-001515-b). На думку позивача, договір №25-016-01-20-01267 від 21.05.2020 є, публічно доступним доказом, з загальним доступом для всіх громадян України. В п. 2 предмету договору виконавець зобов`язується надати відповідачу «Послуги зі створення інформаційної автоматизованої системи «Корпоративнасистема електронного документообігу ДП НАЕК «Енергоатом». В додатковій угоді № 2 від 23.12.2021 у додатку №1 Календарного плану «послуг зі створення корпоративної системи електронного документообігу ДП НАЕК «Енергоатом» до договору №25-016-01-20-01267 від 21.05.2020» встановлено, що введення в промислову експлуатацію електронного документообігу в організаційному об`ємі Дирекції буде відбуватись тільки 01.03.2022 - 31.04.2022. Даний факт прямо встановлює, що на дату видачі наказу 04.12.2020 в момент переведення позивача в ДП НАЕК «Енергоатом» централізовано не діяла система електронного документообігу з використанням та присвоєнням працівникам компанії Електронно-цифрових підписів. Тому позивач, як і відповідач в рівних правах міг використовувати системи електронного документообігу на стільки, на скільки позивачу було дозволено відповідачем (суб`єктом господарювання) з технічної точки забезпечення та використання Електронно-цифрового підпису. Прикладами електронного документообігу без використання Електронно-цифрових підписів в електронних документах, є електрона передача погоджувального сканованого електронного листа №16123/07 від 04.12.2020 «про погодження переведення [PERSON] » з боку т.в.о. Президента ДП НАЕК «Енергоатом» Петром Котіним. Даний лист №16123/07 від 04.12.2020 був без нанесення криптографічного Електронного підпису та розісланий засобом електронного зв`язку до ВП «Складське господарство» та ВП ЗАЕС. Також без нанесення криптографічного Електронного підпису відбувалось направлення електронною поштою сканованого електронного листа №03-47/26259 від 04.12.2020 та сканованої електронної копії Наказу №384 від 04.12.2020 «Про переведення [PERSON] ». Таким чином, норми Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг», які використовує в своїх поясненнях відповідач, щодо недопустимості доказів позивача, які стосуються електронного обігу в правовому порядку самого відповідача спростовуються, тому що саме відповідач на момент переведення позивача не організував централізоване введення в експлуатацію програмного забезпечення з електронного документообігу, а також облік та видачу в ДП НАЕК «Енергоатом» електронних цифрових підписів. Відповідач в своїх поясненнях аргументує, що скановані заяви від 03.12.2020 та від 06.12.2020 не є оригіналом електронного документу не мають юридичної сили та не можуть бути підставою для обліку. З огляду навищевикладене такі ж самі твердження рівності Конституційного права нормиЗакону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг» можна використати відносно до відповідача, а саме, що направлені їм погоджувальні скановані електроні копії листів №16123/07 від 04.12.2020, №03-47/26259 від 04.12.2020 без Електронно-цифрового підпису відповідача, а також надіслана відповідачем сканована електрона копія Наказу №384 від 04.12.2020 «Про переведення [PERSON] » без Електронно-цифрового підпису відповідача не єоригіналом електронного документу не мають юридичної сили та не можуть бути підставою для обліку та Законного переведення. В зв`язку з відсутністю введення централізованого електронного документообігу та відсутності централізованого введення Електронно-цифрових підписів в ДП НАЕК «Енергоатом», відповідач, в 2018 році видає Положення ПЛ-К.0.07.059-18 «Про звернення громадян до ДП НАЕК «Енергоатом». Даний нормативно-правовий Акт на момент переведення відповідача врегульовував порядок електронного документообігу в частині звернення не тільки громадян, але й працівників ДП НАЕК «Енергоатом» з урахуванням недоліків в відсутності централізованого електронного документообігу та Електронно-цифрових підписів в ДП НАЕК «Енергоатом». У п.1.10 цього положення не прописано, що дія цього Положення не поширюється на Кодекс Законів про Працю України. Також Положення ПЛ-К.0.07.059-18 в п. 2.3 чітко встановлює, що Заява - звернення с проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією і чинним законодавством прав і інтересів громадян. Пунктом 2.7 закріплено, що письмове звернення також може бути подано працівниками компанії на адресу електронної пошти Компанії (електроне звернення). Електрона пошта компанії, в даному положенні ПЛ-К.0.07.059-18 не вказана. У п. 2.10 Положення ПЛ-К.0.07.059-18 встановлено, що звернення оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніше, як через 10 днів від дня його надходження. У зв`язку з тим, що в рамках п.2.10 Положення ПЛ-К.0.07.059-18 відповідачем ніяких листів з відповідними роз`ясненнями, щодо недодержання позивачем вимог звернення від 06.12.20 або не можливості його ідентифікації в рамках положення ПЛ-К.0.07.059-18 до позивача не надходило. Таким чином, відповідач визнав ідентифікацію особи позивача в рамках Конституційних прав позивача та Заяву від 06.12.20 про захист трудових та соціально-економічних прав позивача взяв до в роботу. Крім того, суд зауважує, що позивач, вбачаючи порушення КЗпП України, Антикорупційної програми ДП НАЕК Енергоатом» ПМ-Д0.34.621-20 та Закону України «Про запобігання корупції», в рамках статей 531, 532 ЗУ «Про запобігання корупції» 07.12.2020 надіслав свою Заяву від 06.12.20202 на електрону скриньку відповідальної особи із запобігання корупції ВП «Складське господарство». Докази направлені по каналу повідомлення про корупційні правопорушення в рамках статей 53і , 532 ЗУ «Про запобігання корупції» відповідач не наважиться знищіти, тому що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, юридичні особи публічного права та юридичні особи, зазначені в частині другійстатті 62 ЗУ «Про запобігання корупції», зобов`язані забезпечитифункціонування внутрішніх каналів повідомлення про можливі Факти корупційних абопов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень. При проведені перевірки ВП «Складське господарство», інспектор держпраці в Рівненській області з незрозумілих причин не провів перевіркув рамках п.п. 2.10, 2.11, 2.12, 2.13 додатку 4 Уніфікованого форму Акту затвердженого Наказ №2161 від 27.10.2020, Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України. Дані п.п. 2.10, 2.11, 2.12, 2.13. стосувались перевірки питань в рамках «Інструкції про порядок введення трудових книжок працівників» затвердженої Наказом №58 від 29.07.93 Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення. Таким чином Інспектор держпраці в Рівненській області не оглянув трудову книжкупозивача на предмет її заповнення в рамках «Інструкції про порядок введення трудових книжок працівників» затвердженої Наказом №58 від 29.07.93. Як вбачається з трудової книжки позивача, на сторінці 44-45 трудової книжки, номер запису 29, Запорізьким відділенням ВП «Складське господарство» внесена інформація такого змісту - «Переведений до ВП ЗАЕСДП НАЕК «Енергоатом», Наказ 384 від 04.12.2020. Фактично в Наказі №384 від 04.12.2020 «Про переведення [PERSON] », внесений такий запис - «Перевести заступника директора-директора Запорізького відділення ВП «Складське господарство» Хлепітка Руслана Івановича на посаду заступника начальника служби експлуатації будівель та споруд - начальника відділу експлуатації ремонту будівель та споруд ВП Запорізька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом». Згідно пункту 2.4 «Інструкції про порядок введення трудових книжок працівників» затвердженої Наказом №58 від 29.07.93 Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення, всі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботуабо звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Таким чином, інспектор держпраці в Рівненській області при здійсненні державного контролю за додержанням законодавства про працю не дослідив питання п.п. 2.10, 2.11, 2.12, 2.13 додатку 4 Уніфікованого форму Акту затвердженого Наказом №2161 від 27.10.2020 Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, при цьому спричинив дії пов`язані з внесення неправдивих відомостей в офіційний документ Акту від 30.07.2021 №573а/04-03 в розділ Опис «виявлених порушень вимог законодавства»та вніс данні до Акту, що порушення законодавства про працю відсутні. Суд зазначає, що Відповідачем, на вимогу Суду не були надані докази по справі, як - завірена копія інформації (скріншоту), щодо дати та часу відправки відповідачем ДП НАЕК «Енергоатом» вул. Назарівська, 3 засобами електронного зв`язку листа №16123/07 від 04.12.2020 до відокремлених підрозділів: Відокремлений підрозділ «Складське господарство» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»; Відокремлений підрозділ «Запорізька Атомна Електрична Станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ДП НАЕК «Енергоатом». Інформацію: завірену копію інформації (скріншоту), щодо дати та часу отримання відповідачем в особі Відокремлений підрозділ «Складське господарство Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ДП НАЕК «Енергоатом» засобами електронного зв`язку листа №16123/07 від 04.12.2020; Завірені копії документів (листів, протоколів), щодо розгляду Заяв позивача від 03.12.2020, 06.12.2020 «Про відкликання згоди працівника та захисту трудових та соціальних прав» профспілкою ДП НАЕК «Енергоатом» профспілкою Відокремленого підрозділу «Складське господарство» Держави підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». Ненадання доказів по справі, витребуваних Ухвалою Голосіївського районного суду міста Київ від 31.10.2023 свідчить про приховуваннявідповідачем про факт часу, дати, вмістувідправки електронної пошти, яка б показала реальний документообіг в скриньках відповідача, показала на факт відправлення кадрових погоджень без використання електронно-цифрових підписів, а також що саме лист №16123/07 від 04.12.2020 «Про погодження переведення [PERSON] » підписаний т.в.о президентом ДП НАЕК «Енергоатом» був відправлений на відокремлені підрозділи після робочого часу встановленого правилами внутрішнього трудового розпорядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування наказу Відокремленого підрозділу «Складське господарство» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 04.12.2020 за № 384 «Про переведення до ВП ЗАЕС». Як зазначає ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Оскільки позивач звільнений з роботи з порушенням процедури, тому вона в силу ст. 235 КЗпП України підлягає поновленню на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, тобто судом. Відповідно до п.4 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. При розрахунку сум середнього заробітку, суд виходить з наступного. Порядок обчислення середньої заробітної плати закріплений Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», за ч. 3 п. 2 якої середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно ч. 3 п. 3 вказаного Порядку, в розрахунок середньої заробітної плати включаються усі виплати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Згідно п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до довідки про доходи № 4 від 15.12.2020, виданої [PERSON] вбачається, що останній дійсно працював з 07.11.2019 по 07.12.2020 на ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» та займав посаду директора - директора відділення, за червень 2020 отримав 33904,14 грн., за липень отримав 41960,27 грн., за серпень 2020 отримав 43290,14 грн., за вересень 2020 отримав 71576,04 грн., за жовтень 2020 отримав 45110,17 грн., за листопад 2020 отримав 39262,67 грн. Тобто, вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] у ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» за останні 2 повних календарні місяці роботи (жовтень 2020 та листопад 2020), що передують звільненню складає 39262,67 + 45110,17 /42 = 2008,88 грн. Суд, приймаючи розрахунок та до уваги те, що він здійснений у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», та, зважаючи на те, що відповідач заперечень проти вказаного розміру середньоденного заробітку позивача не надав, а тому вказана обставина не підлягаю доведенню іншими доказами, вважає за можливе покласти в основу судового рішення. Період затримки виплати заробітної плати, за який нараховується середній заробіток згідно ст. 117 КЗпП України, повинен вираховуватися у робочих днях. Вказане також вірно, на думку суду, визначено позивачем у своєму розрахунку. Для розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 08.12.2020 по 14.03.2023, слід використовувати період до ухвалення рішення суду, який становить 566 робочих днів. Враховуючи викладене, виходячи з розміру середньоденного заробітку позивача, який становить 2008,88 грн., та періоду затримки виплати заробітної плати у 566 робочих днів, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України, становить 1137026,08 грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене, приймаючи до уваги вимоги позивача, виходячи із принципу диспозитивності, закріпленого ст. 13 ЦПК України, про те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, надходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України в розмірі 1137026,08 грн. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі на користь позивача судові витрати в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved