Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Осипенко А.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: визнати виконавчий напис № 27227 від 22.12.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" заборгованості в розмірі 19667,96 грн; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Солонець Тамарою Миколаївною вчинено виконавчий напис №27227, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованість в розмірі 19667,96 грн. Про факт існування оскаржуваного виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження щодо себе, Позивач дізнався через свого представника, який ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №68727018 та отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження Позивач вважає, що виконавчий напис № 27227 від 22.12.2021 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. [PERSON] вважає даний виконавчий напис вчинено з порушеннями норм ст. ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.1. пункту З Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зазначена у виконавчому написі сума грошових вимог розрахована неправильно; сума грошових вимог не є безспірною; про існування заборгованості та вимоги про погашення заборгованості від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» Позивач не отримував та ніколи не перебував у договірних відносинах з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ»; кредитний договір не нотаріально посвідчений; Відповідачем не було подано нотаріусу документи, визначені п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а тому виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Крім того, вказаним виконавчим написом №27227 від 22Л2.2021 запропоновано стягнути з [PERSON] за період з 25.10.2021 по 22.12.2021 суму загальної заборгованості у розмірі 19667,96 грн. (з них: 9607,68 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 10010,28 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 50 грн. плата за вчинення виконавчого напису), яка виникла за кредитним договором від 18.05.2013, який укладено було між АТ «Приватбанк» та [PERSON] . Вказані обставини свідчать, що виконавчий напис №27227 від 22.12.2021 вчинений нотаріусом з численними порушення та підлягає скасуванню. 21.02.2022 року державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Піденно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження № 68727018 щодо примусового виконання виконавчого напису №27227 від 22.12.2021, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу про стягнення заборгованості у розмірі 19667,96 грн. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662 такими документами є зокрема іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, а також Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.2 (в редакції із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662) Переліку, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Отже нотаріус при вчиненні виконавчого напису має перевірити: безспірність заборгованості, факт, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, має бути оригінал договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків його погашення. З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою КМУ від 26.11.2014 року за №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, в тому числі п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості», та зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змія до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Згідно положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. З огляду на наведене, вбачається, що нотаріус в день вчинення спірного виконавчого напису 22.12.2021 керувалась пунктом Переліку, який був незаконним та нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості Позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку. Тому оскільки наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, кредитний договір не засвідчений нотаріально, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.25) \~ \~ \~ \~Представник ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Велікданов С.К. 01.03.2023 року надав до суду клопотання про врегулювання спору за участю судді, в якому зазначає, що на їх думку, даний спір можливо вирішити в мировому порядку за умов взаємних поступок, оскільки наявність заборгованості за кредитним договором позивачем не спростовується, лише міститься посилання щодо надмірно великої суми заборгованості, у зв`язку із чим пропонуємо вирішити даний спір в мировому порядку на наступних умовах: У разі сплати коштів у розмірі 3540,23 грн. на розрахункові рахунки ТОВ "Фінансова компанія управління активами" у строк до 18 год. 00 хв. 23.03.2023 р., частина заборгованості у розмірі 16127,73 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором № SAMDN55000036439422 від 18.05.2013 та виконавчим написом № 27227 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі. Вважаємо за необхідне зазначити, що в разі погодження позивачем з вказаними вище умовами, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» гарантує підписання на вказаних умовах мирову угоду та/або вважати вказані вище умови договором часткового прощення боргу. Звертає особливу увагу, що заборгованість за якою минув строк позовної давності в разі, якщо відповідні заходи щодо її стягнення не привели до позитивних наслідків в розумінні положень Підпункт «а» пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України - підлягає списанню та оподаткування в розмірі 18%. Тому, розмір податкового боргу позивача перед державою складатиме - 3540,23 грн. (19 667,96 грн. * 18% = 3 540,23 грн.). При цьому, у разі списання заборгованості інформація з бюро кредитних історій про наявність проблемної/непогашеної заборгованості - не зникає. Крім того, представник ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Велікданов С.К. 01.03.2023 року надав до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій просить суд задовільнити позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в частинні визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна зареєстрованого за №27 227 від 22 грудня 2021 р. р. таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 537 грн. та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 268,4 грн. \~ \~ \~ \~22.03.2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Осипенко А.В. подав до суду заперечення на клопотання про врегулювання спору, в яких зазначає, що на його адресу від Відповідача - ТОВ «Фінансова компанія управління активами» надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді від 28.02.2023 (про вирішення питання у мировому порядку, інше). Ознайомившись із клопотанням Відповідача, він висловлює заперечення на клопотання та вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, адже вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій та вчинено незаконно. Враховуючи вищевикладене, Позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис № 27227 від 22.12.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованість в розмірі 19667,96 грн., вчиненим з порушенням вимог законодавства та є таким, що не підлягає виконанню. Крім того, представник позивача [PERSON] адвокат Осипенко А.В. подав клопотання, в якому просить суд провести розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Солонець Т.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Представник Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 грудня 2021 року вчинений виконавчий напис приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М.\~№ 27227 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова\~компанія управління\~активами» заборгованість за період з 25.10.2021 року по 22.12.2021 року за кредитним договором № SAMDN55000036439422 від 18.05.2013 року в розмірі 19667.96 грн. (а.с.17-18) Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про відкриття виконавчого провадження ВП №68727018 від 21.02.2022 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №27227 виданий 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь ТОВ «Фінансова\~компанія управління\~активами» заборгованість за період з 25.10.2021 року по 22.12.2021 року за кредитним договором № SAMDN55000036439422 від 18.05.2013 року в розмірі 19667.96 грн.(а.с.15-16). Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Надані нотаріусом документи не дають можливості встановити дійсний розмір заборгованості та період, за який проводиться стягнення заборгованості за кредитним договором, бо серед документів, що були надані відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній розрахунок заборгованості з детальним описом формування заборгованості за щомісячними платежами. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року (зі змінами та доповненнями) при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус Солонець Т.М. не врахувала та не перевірила факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушила вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, належних доказів протилежного останнім суду не надано. В свою чергу, про існування зазначеної заборгованості та підстав її нарахування позивач дізнався після вчинення нотаріусом виконавчого напису, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, зокрема й щодо строків звернення до нотаріуса з такою вимогою, суд доходить до висновку, що спірний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, а тому позов слід задовольнити повністю. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп., оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved