Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

У серпні 2021 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми трьох відсотків річних та інфляційних втрат. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12.11.2010 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект», 923 345 грн. 92 коп. заборгованості за кредитним договором №11378594000, 1 700 грн. 00 коп. сплаченого державного мита та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Оскільки рішення суду відповідачами не виконується, ТОВ «Кей-Колект» просить суд стягнути на його користь солідарно з [PERSON] та [PERSON] 83 340 грн. 97 коп. трьох процентів річних та 214 613 грн. 82 коп. інфляційних втрат. [PERSON] подала до суду відзив, в якому просила відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що ТОВ «Кей-Колект» втратило право на примусове стягнення заборгованості за рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12.11.2010 року, оскільки постановою Київського апеляційного суду від 03.12.2020 року відмовлено у задоволенні заяви товариства про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення. Окрім того, вказує на анулювання ліцензії факторингу ТОВ «Кей-Колект», а тому останній не має права на зайняття факторинговою діяльністю. 21.09.2022 року [PERSON] подала заперечення щодо позовних вимог, в яких вказала про те, що вона кредитними коштами не користувалася, що підтверджується вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 31.07.2014 року, оскільки [PERSON] шляхом зловживання довірою заволодів її грошовими коштами та розпорядився ними на власний розсуд. [PERSON] також посилаючись на висновок спеціаліста, зазначає що на кредитному та іпотечному договорі підроблені підписи, що додатково свідчить про шахрайські дії [PERSON] , а тому вимога про стягнення з неї суми трьох процентів річних та інфляційних втрат за кредитним договором задоволенню не підлягає. Представник ТОВ «Кей-Колект» в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, тому відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник [PERSON] - адвокат Вареник А.М. у судовому засідання позовні вимоги заперечував, у позові просив відмовити посилаючись на обставини викладені у відзиві та поданих запереченнях. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12.11.2010 року, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором №11378594000 від 30.07.2008 року у розмірі 923 345 грн. 92 коп., суму сплаченого державного мита у розмірі 1 700 грн. 00 коп. та суму сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп. (а.с. 20). 13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 2, відповідно до умов якого ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема, за договором про надання споживчого кредиту №11378594000 та договором поруки № 220927. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 11.10.2012 року замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ТОВ «Кей-Колект» у виконавчому провадженні №24312014 з виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва у справі №2-7690/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 21). Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 11.12.2012 року замінено сторону у виконавчому провадженні по справі № 2-7690/10 стягувача іншою юридичною особою, а саме ТОВ «Кей-Колект» за правом грошової вимоги до [PERSON] . З наданого позивачем розрахунку заборгованості трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 01.08.2018 року по 31.07.2021 року вбачається, що три проценти річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 925 165 грн. 92 коп. становить 83 340 грн. 97 коп. та сума інфляційних втрат становить 214 613 грн. 82 коп. В разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відтак положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30.03.2016 року у справі №6-2168цс15, а також підтверджена постановою Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі №718/2080/17-ц. Крім того, в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №459/3560/15-ц зазначено, що оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Враховуючи, що станом на час розгляду справи заборгованість [PERSON] та [PERSON] за рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12.11.2010 року, яке набрало законної сили, перед ТОВ «Кей-Колект», як правонаступником ПАТ «УкрСиббанк», не сплачена, це судове рішення не виконано, при цьому суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про сплату йому відповідачами солідарно трьох процентів річних та інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості, передбачених ст. 625 ЦК України є правомірними, а тому підлягають задоволенню. При цьому, з урахуванням існування судового рішення, яке набрало законної сили, не мають правового значення для вирішення цього спору доводи [PERSON] щодо обставин виникнення боргу та відсутність у позивача права на примусове виконання цього рішення суду, а тому не беруться судом до уваги. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved