Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 17.11.2007 року виконавчим комітетом Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 12. В обґрунтування позову зазначив, що 17.11.2007 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] . Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя, у сторін охололи почуття, між подружжям зникли теплі сімейні відносини. Тому [PERSON] , вважаючи, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, та не вбачаючи підстав для збереження шлюбу, просив його розірвати. Ухвалою від 07.12.2022 року відкрито провадження у справі, та її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, та просив шлюб розірвати. В підтримання позовних вимог пояснив, що він та відповідачка не зійшлись характерами, та крім того, дружина зраджувала йому. Спору щодо поділу спільно нажитого майна подружжя немає, також [PERSON] не заперечує, щоб їхня спільна дочка [PERSON] проживала разом із матір`ю, тобто [PERSON] . Судові витрати позивач просив залишити за ним. Відповідачка [PERSON] визнала позовні вимоги, однак вказала, що у подружній зраді чоловік звинувачує її безпідставно. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 17.11.2007 року у виконавчому комітеті Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є спільна малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Як випливає із пояснень сторін у судовому засіданні, близько п`яти років тому між ними погіршились сімейні стосунки, у зв`язку з чим позивач мав намір розірвати шлюб,звернувся до суду із відповідним позовом, але потім від своїх вимог відмовився. Проте надалі спільне життя не склалось, сторони вирішили шлюб розірвати та примирення не бажають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Ухвалою суду від 29.12.2022 року сторонам було надано строк для примирення два місяці, однак сторони між собою примирення не досягли та не порозумілись. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати.

Outcome: approved