Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором найму житлового приміщення №1 від 01 січня 2022 року у розмірі 66570,01 грн. та понесені судові витрати. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 01 січня 2022 року між сторонами було укладено договір найму житлового приміщення. Відповідно до п. 7.1, 7.2 Договору, розмір орендної плати складає 18000,00 грн.. Наймач зобов`язується сплачувати орендну плату щомісячно до 10-го числа кожного місяця. Відповідно до п. 7.4 Договору, наймодавець самостійно визначає обсяг спожитих комунальних послуг за поточний період, і має включати загальну вартість комунальних послуг до розміру щомісячної орендної плати. Оренда плата за кожен місяць користування визначається шляхом коригування загальної суми п. 7.1 Договору включаючи затрати на комунальні послуги. Позивач вказує, що на виконання вищевказаного пункту Договору, ним були виставлені рахунки починаючи з січня 2022 року до травня 2022 року. Позивач зазначає. що виконав свої зобов`язання за договором найму житлового приміщення а саме передав відповідачу у встановлений строк у строкове платне користування житлові приміщення, а саме: 3-х кімнатну квартиру, загальною площею 60 кв. м. за адресою: [ADDRESS] та 2-х кімнатну квартиру, загальною площею 45 кв. м., за адресою: [ADDRESS] . Протягом січня - лютого 2022 року відповідачем виконувались зобов`язання по сплаті орендної плати, однак, починаючи з 01 березня 2022 року відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.03.2022 року по 31.05.2022 рік на загальну суму 66570,00 грн. яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 20.10.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. 27 січня 2023 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якої, відповідач просить стягнути суму заборгованості у розмірі 22200,00 грн., свої вимоги обгрунтовує тим, що дійсно між сторонами 01 січня 2022 року було укладено договір найму житлового приміщення. Відповідно до п. 7.1, 7.2 Договору, розмір орендної плати складає 18000,00 грн., а всього за три місяці, починаючи з лютого 2022 рік 54000,00 грн., вказує, що відповідачем на рахунок позивача було сплачено грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. від 14.04.2022 року та 5800,00 грн. 09.03.2022 року, а всього на загальну суму 13800,00 грн.. Крім того, відповідач зазначає, що на виконання п. 7.6 Договору, на рахунок позивача було сплачено 18000,00 грн. у вигляді завдатку, що підлягає поверненню відповідачу після закінчення дії Договору, однак, позивач не врахував до розрахунку вказані кошти. Таким чином, відповідач вказує, що заборгованість відповідача перед позивачем становить суму 22200,00 грн. (54000,00 грн. - 8000,00 грн., 5800,00 грн., - 18000,00 грн.). Стосовно нарахування комунальних послуг до загальної суми заборгованості, відповідач зазначає, що у відповідності до п. 7.4 Договору, наймодавець самостійно визначає обсяг спожитих комунальних послуг за поточний період, і має включати загальну вартість комунальних послуг до розміру щомісячної орендної плати. Оренда плата за кожен місяць користування визначається шляхом коригування загальної суми п. 7.1 Договору включаючи затрати на комунальні послуги. Цим наймодавець повідомляє наймача, що щомісячна суми орендної плати може змінюватись залежно від обсягу спожитих комунальних послуг. (п. 7.5 Договору). У відповідності до п. 11.7 Договору, сторони домовились про те, що всі заяви, повідомлення, що стосуються цього Договору, повинні бути викладені письмово та вважаються доведеними до відома відповідної Сторони, якщо вони надіслані цінним, замовним листом або телеграмою за адресою, однак, відповідач стверджує, що жодних рахунків від позивача не отримував. Доказів на підтвердження факту вручення чи надсилання вищезазначених рахунків в матеріалах справи відсутні За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як зазначено у частині першій статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 810 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона, власник житла (наймодавець), передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ст. 812 ЦК України, Предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому.. Наймач житла у багатоквартирному будинку має право користування майном, що обслуговує будинок. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Згідно з ч. 1 ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Як вбачається з матеріалів справи, 01 січня 2022 року між Фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено Договір найму житлового приміщення №1. Відповідно до п. 1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Наймодавець зобов`язується передати Наймачу у строкове платне користування житлове приміщення, а Наймач зобов`язується прийняти у строкове платне користування житлове приміщення, що визначене у цьому Договорі, та зобов`язується сплачувати Наймачеві орендну плату. Пунктом 1.2 Договору визначено, адреси квартир що орендуються: 3-х кімнатна квартира, загальною площею 60 кв. м. за адресою: [ADDRESS] та 2-х кімнатна квартира, загальною площею 45 кв. м., за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 7.1 Договору, щомісячна орендна плата за користування житловими приміщеннями становить 18000,00 грн. Згідно п. 7.2 наймач зобов`язується сплатити орендну плату щомісячно до 10-го числа кожного місяця. За наведених обставин, слід дійти висновку, що між сторонами було укладено договір оренди житлового приміщення, відповідно до якого сторони погодили предмет договору, порядок та розмір сплати за користування предметом договору оренди. Також, пунктом 7.6 Договору визначено, що наймач зобов`язався сплатити на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 18000,00 грн., яка може бути повернуто наймачу по закінченню дії Договору та передачі ключів наймодавцю. Згідно п. 6.1 Договору, Строк оренди Квартири починається від дати складання даного договору від 01.01.2022 року та діє до 31 грудня 2023 року. За таких обставин, суд не приймає до уваги посилання відповідача про те, що позивачем, при визначенні загальної суми заборгованості, не взято до увага сплату на його рахунок суми у розмірі 18000,00 грн., оскільки в матеріалах справи відсутні докази про наміри однієї зі сторони договору достроково розірвати договір найму, та доказів, що договірні зобов`язання між сторонами припинено. Згідно акту прийому - передачі квартир (житлового приміщення) в оренду від 01.01.2022 року, [PERSON] прийняла а ФОП [PERSON] передав у тимчасове платне користування квартири, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем належним чином виконувались умови договору, сплачено на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 63900,00 грн. в тому числі 18000,00 грн. завдатку, за період січень - лютий 2022 року, однак починаючи з березня 2022 року відповідачем порушено умови договору в частині своєчасної та повної сплати орендної плати, яку позивач оцінює у розмірі 66570,01 грн. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивачем сформовані квитанції на сплату орендної плати від 01 березня 2022 року у розмірі 22350,55 грн, від 01 квітня 2022 року у розмірі 24379,21 грн., від 01 травня 2022 року у розмірі 19840,25 грн., а всього на загальну суму 66570,01 грн.. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Визначаючи суму боргу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд враховує надані відповідачем квитанції про сплату на банківську карту позивача грошових коштів на загальну суму 13800,00 грн., таким чином, загальна сума боргу становить 52770,01 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Стосовно заперечень відповідача в частині нарахування боргу за комунальні послуги, суд зазначає наступне, так, згідно п. 7.4 Договору, наймодавець самостійно визначає обсяг спожитих комунальних послуг за поточний період, і має включати загальну вартість комунальних послуг до розміру щомісячної орендної плати. Оренда плата за кожен місяць користування визначається шляхом коригування загальної суми п. 7.1 Договору включаючи затрати на комунальні послуги. У відповідності до п. 7.5 Договору, Наймодавець повідомляє наймача, що місячна сума орендної плати може змінюватись залежно від обсягу спожитих комунальних послуг відповідно сезону року. Комунальні платежі нараховуються Наймачеві від дня фактичного отримання житлового приміщення в оренду. Таким чином, виходячи з умов договору, позивач самостійно визначає обсяг спожитих комунальних послуг та включає їх до розміру щомісячної орендної плати шляхом коригування загальної суми, вказане відображено у наданих платіжних дорученнях за березень - травень 2022 року. Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору оренди житлового приміщення в частині своєчасної сплати за об`єкт оренди, на час звернення позивача до суду відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором оренди, грошові кошти позивачу в повному обсязі не сплатив, тому з позивача підлягають до стягненню грошові кошти у розмірі 52770,01 грн.. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов фізичної особи - підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення орендної плати підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, суд, присуджує стягнути з [PERSON] на користь фізичної особи - підприємця [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 786,67 грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи наведене та

Outcome: partial