Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 24.10.2022 року позовну заяву, яка не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, було залишено без руху, позивачу надано строк на усунення її недоліків. 07.11.2022 року на виконання ухвали суду представником позивача подано заяву про усунення недоліків позову та уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що він з відповідачем мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідач протягом тривалого часу не приймає участі у вихованні дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з сином у обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, таким чином ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Дитина перебуває на піклуванні та повному утриманні позивача, про яку він особисто піклується та забезпечує усім необхідним. У зв`язку з цим позивач просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 07.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву. Ухвалою суду від 05.01.2023 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, який зобов`язано надати висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] . Ухвалою суду від 02.03.2023 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Згідно із долученою до матеріалів справи письмовою заявою, посвідченою приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Войтовим В.В. від 15.09.2022 року, зареєстрованою в реєстрі за № 586, [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] просить розглянути справу без її участі, відзив на позов суду не подала. Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, до якої долучив Акт обстеження умов проживання позивача від 19.01.2023 року. Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та надав суду висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON] . На підставі ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем за текстом позовної заяви, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 13.07.2005 року виконкомом К-Роздорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, актовий запис № 14 (а.с. 13). Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району від 12.04.2022 року № 2327-5000978939 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , його фактичне місце проживання/перебування за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Неповнолітній [PERSON] проживає разом із його батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження умов проживання від 19.01.2023 року, наданим Органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, згідно з яким зі слів дитини [PERSON] встановлено, що його мати ним не цікавиться та не підтримує з ним зв`язок (а.с. 79). З поданих позивачем матеріалів позову встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] перебуває на утриманні батька [PERSON] , відповідачем, яка є його матір`ю, зазначені обставини не спростовано і не заперечуються, будь-яких даних щодо виконання відповідачем батьківських обов`язків по відношенню до дитини суду не надано. На підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, та обґрунтованості позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини ; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток ; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ; поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно вимог статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За роз`ясненнями, наданими у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Судом встановлено, що за результатами засідання комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 02.02.20223 року складено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] . Відповідно до наданого суду висновку, в ході обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що створені належні умови для проживання та виховання неповнолітнього [PERSON] . В ході телефонної бесіди з дитиною, який під час обстеження був відсутній за місцем проживання, встановлено, що останній не заперечував проти позбавлення матері батьківських прав. Згідно з довідкою відокремленого структурного підрозділу Запорізького національного університету „Економіко-правничий коледж" від 30.01.2023 року № 31-26/14, неповнолітній [PERSON] є студентом 3 курсу вказаного закладу, навчається на денній (дистанційній) контрактній формі навчання. За період навчання його мати не брала участі у вихованні дитини, не сплачувала кошти за навчання, не відвідувала батьківські збори, не цікавилася результатами навчання сина. Відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з [PERSON] було проведено телефонну бесіду з приводу позову, під час якої вона повідомила, що а даний час проживає за адресою: [ADDRESS] , підтримує свою раніше написану нотаріально посвідчену заяву, згідно з якою не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] , відмовляється від обстеження умов проживання, просить питання розглядати за її відсутності. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. Згідно положень ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про підтвердження факту ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] відповідачем [PERSON] . Вирішуючи позовні вимоги, суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де, зокрема, зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачем своїх обов`язків відносно дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved