Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін: кредитна спілка "Злет" звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, в якому просить: - стягнути у солідарному порядку з відповідачів на користь кредитної спілки "Злет" 59537,54 грн боргу по кредитному договору № ВОВ-00004 від 26 січня 2022 року, який складається з 44904,50 грн основної суми кредиту, 14633,04 грн процентів за користування кредитом; - стягнути з відповідачів на користь кредитної спілки "Злет" 2684,00 грн сплаченого судового збору згідно зі платіжним документом, по 1342,00 грн з кожного. Свої вимоги мотивує тим, що 26 та 27 січня 2022 року [PERSON] отримав трьома траншами у КС "Злет" м. Долина кредит за договором № ВОВ-00004 від 26.01.2022 в сумі 48000 грн на термін 36 місяців (по 26 січня 2025 року) зі щомісячною сплатою частини основної суми кредиту та щомісячною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитом з розрахунку 36 % річних. Тип відсоткової ставки фіксована. З дня отримання кредиту [PERSON] в рахунок погашення боргу здійснював сплати нерегулярно (відсутні сплати у лютому-червні, листопаді, грудні 2022 року, січні, лютому 2023 року), не в повному обсязі, що є грубим порушенням істотних умов Договору та передбаченого ним графіку розрахунків, який є його невід`ємною частиною. Сума процентів, належних до сплати, становить 14633,04 грн (9628,27 грн недоплата 31.10.2022 + 5004,77 грн за період з 31.10.2022 по 21.02.2023), залишок основної суми кредиту - 44904,50 грн. Згідно з договором поруки № ВОВ-00004 від 26.01.2022, обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] взяла на себе [PERSON] , відповідачка по справі. На неодноразові повідомлення та попередження відповідачі належним чином не реагували. Такі їх дії свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, через що кредитна спілка змушена звертатися з даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просить вирішувати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, відзиву на позов не подавали. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 21 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу розглядати в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Від представника позивача 10 березня 2023 року надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він також не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі відзиву та доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надавали, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, отримавши 28.02.2023 копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також враховуючи те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не подавали, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за їх відсутності. Ухвалою суду від 21 березня 2023 року постановлено провести заочний розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розгляд даної справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: як убачається з кредитного договору № ВОВ-00004 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, від 26.01.2022 , КС "Злет" зобов`язалась надати [PERSON] кредит загальним розміром 48000 грн на умовах строковості, зворотності, цільового використання, платності та зебезпечувальності. Позичальник ж зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 36 відсотків річних (тип процентної ставки - фіксований). Строк дії договору та строк кредитування 36 місяців з 26.01.2022 до 26.01.2025 (а.с. 5-7). Як підтверджується видатковими чеками від 26.01.2022, 27.01.2022, [PERSON] отримав від КС "Злет" грошові кошти в сумі 16648,30 грн, 29010,00 грн, 2300,00 грн (а.с. 8). Періодичність та розміри платежів з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом визначені у графіку платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору (а.с. 7). Право кредитодавця вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом у повному обсязі та виконання інших зобов`язань, передбачених даним Договором, в тому числі відшкодування витрат (транспортних, комунікаційних, поштових, тощо), понесених спілкою у зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань, закріплено в п.п. 4, 5 п. 2.1.1 Кредитного договору. Відповідно до п. 6.6 Кредитного договору, позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У випадку прострочення виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитодавця позичальник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 36 процентів річних від простроченої суми за весь період прострочення. Простроченням вважається період, впродовж якого відсутні сплати (основної суми та/або процентів за користування кредитом), починаючи з дня останньої сплати. Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті основної суми кредиту та нарахованих процентів позичальнику [PERSON] за кредитним договором № ВОВ-00004 від 26.01.2022, залишок суми боргу по кредиту становить 44904,50 грн, 14633,04 грн процентів за користування кредитом. Всього нараховано процентів 17983,04 грн, з них сплачено 3350,00 грн. На погашення тіла кредиту внесено 3053,80 грн (а.с. 9). Тобто з дня отримання кредиту [PERSON] в рахунок погашення боргу здійснював сплати нерегулярно, не в повному обсязі, що є грубим порушенням істотних умов Договору та передбаченого ним графіку розрахунків, який є його невід`ємною частиною, хоча зобов`язаний був щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною договору кредиту. Таким чином, загальна сума боргу по кредитному договору № ВОВ-00004 від 26.01.2022 [PERSON] перед КС "Злет" становить 59537,54 грн (залишок суми боргу по кредиту 44904,50\~грн + сума процентів, належних до сплати 14633,04 грн). Поручителем [PERSON] за кредитним\~договором № ВОВ-00004 від 26.01.2022 є [PERSON] , що підтверджується договором поруки № ВОВ-00004 від 26.01.2022, згідно з яким вона взяла на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] за вказаним кредитним договором (а.с. 10). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу належного виконання умов кредитного договору та договору поруки. Оцінка суду: дослідивши та оцінивши всі надані докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з такого. Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як описано вище, сторони обумовили в договорі розмір процентів за користування кредитними коштами відповідно до графіку платежів. Суд встановив, що з дня отримання кредиту [PERSON] в рахунок погашення боргу здійснював сплати нерегулярно, не в повному обсязі, останню сплату з метою погашення кредиту здійснив 31.10.2022, після чого від нього жодних проплат не поступало, що є грубим порушенням істотних умов Договору та передбаченого ним графіку платежів, який є його невід`ємною частиною. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, в повному обсязі та своєчасно кредит не погашав, проценти повністю та своєчасно не сплачував, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 59537,54 гривень боргу\~по кредитному\~договору № ВОВ-00004 від 26.01.2022,\~який складається\~з 44904,50 грн залишку суми боргу по кредиту, 14633,04 грн процентів за користування кредитом. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). Як визначено ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із ч.3 ст. 554 ЦК України, особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки [PERSON] взяла на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] за кредитним договором, як поручитель, то суму боргу на підставі ст. 554 ЦК України слід стягнути з усіх відповідачів в солідарному порядку. Таким чином, позовні вимоги кредитної спілки "Злет" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу підлягають до задоволення повністю. Розподіл судових витрат між сторонами: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить сплату судового збору в розмірі 2684,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 102663 від 16.02.2023 (а.с. 11). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі по 1342 грн (2684,00 грн/2) з кожного. На підставі викладеного, ст. 509, 526, 536, 554, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved