Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

27 січня 2023 року [PERSON] через свого представника адвоката Домачука В.А. звернувся до суду з вказаним позовом. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що в жовтні 2011 року рішенням суду її було позбавлено батьківських прав щодо її двох малолітніх дочок. З дня позбавлення батьківських прав вона не припиняла спілкуватись зі своїми дітьми, постійно підтримує з ними зв`язок, матеріально утримує. В травні 2022 року вона одружилася, змінила прізвище, від шлюбу народила двох дітей, на даний час проживає однією сім`єю в благоустроєному будинку чоловіка, а тому просить поновити її у батьківських правах щодо малолітньої дочки [PERSON] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] пред`явлений позов підтримала, пояснила, що бажає займатися вихованням дочки та турбуватися про неї, а тому просила поновити її у батьківських правах. Представник органу опіки та піклування Зарічненської селищної ради пред`явлений позов не визнала, суду пояснила, що орган опіки та піклування у своєму висновку від 07 березня 2023 року вважає за доцільне не поновлювати батьківські права для позивачки. Представник органу опіки та піклування Монастирищенської міської ради згідно письмової заяви просить розглядати справу буз їхньої участі. Третя особа [PERSON] , яка є опікуном малолітньої [PERSON] , щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Малолітня [PERSON] в судовому засіданні просила поновити її матір [PERSON] у батьківських правах, оскільки хоче бути з матір`ю. Заслухавши учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою вимоги слід задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2011 року у справі № 2-191/2011 позбавлено [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.11). З цього рішення випливає, що орган опіки та піклування Зарічненської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з тих підстав, що батьки свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. У відповідності до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 СК України). Позивачка 31 травня 2022 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.10). До шлюбу у позивачки народилася дочка [PERSON] [INFO] , та під час шлюбу син [PERSON] , [INFO] , що визнається сторонами. Орган опіки та піклування Монастирищенської міської ради у своєму висновку від 03 березня 2023 року № 124/03-01-37 вважає можливим передати малолітню [PERSON] для подальшого виховання матері [PERSON] та поновити її в батьківських правах (а.с.48). З акту обстеження умов проживання від 01 березня 2023 року складеного спеціалістом ССД ВК Монастирищенської міської ради, вбачається, що за місцем проживання позивачки в [ADDRESS] , для виховання та розвитку дитини створено відповідні умови. З довідки-характеристики виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 14 листопада 2022 року видно, що [PERSON] відповідальна мати, зарекомендувала себе як привітна, дружелюбна господарка, скарг, заяв, інших компрометуючих повідомлень щодо неї не надходило (а.с.8). За станом на 27 грудня 2022 року позивачка [PERSON] немає відкритих виконавчих проваджень (а.с.9) [PERSON] має постійне зареєстроване місце проживання в [ADDRESS] (а.с.5), та склад сім`ї із чотирьох осіб, що стверджується довідкою Княжекриницького старостинського округу Монастирищенської міської ради від 27 грудня 2022 року № 447 (а.с.12). В судовому засіданні допитаний як свідок староста села Княжа Криниця суду показав, що позивачка [PERSON] за час проживання, а це понад три роки, у цьому населеному пункті зарекомендувала себе з позитивної сторони, її малолітні діти, які проживають з нею доглянуті та охайні. ЇЇ чоловік [PERSON] працює майстром зварювальником, та належним чином забезпечує сім`ю матеріально. Сім`я благонадійна. З висновком органу опіки та піклування Зарічненської селищної ради про недоцільність поновлення позивачки у батьківських правах суд не погоджується, оскільки цей висновок є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини. Зокрема в основу висновку покладено події, які мали місце на час позбавлення [PERSON] батьківських прав, тобто події 2011 року і жодним чином чином не окреслює подій сьогодення. Покликання органу опіки та піклування на перебування [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря нарколога КНП «Зарічненська багатопрофільна лікарня з 2011 року по даний час не спростовує позитивні зміни у житті позивачки, яка більше трьох років проживає в іншому територіально віддаленому населеному пункті. У частинах першій, другій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На переконання суду поведінка [PERSON] змінилася у кращу сторону, що дає суду достатні підстави постановити рішення в інтересах дитини, та поновити позивачку у батьківських правах. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, присудивши на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.15).

Outcome: approved