Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

[PERSON] ( [PERSON] ) 19.01.2021 року звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 травня 2018 року між нею та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 11. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON] , який народився [INFO] . У Черкаському районному суді Черкаської області на момент подачі позову знаходилась заява про розірвання шлюбу справа № 707/2707/20, суддя Смоляр O.A. Так як відносини подружжя ґрунтувалися на принципі взаємної довіри, у неї були відсутні підстави для заперечень проти оформлення права власності виключно на відповідача. У зв`язку з тим, що все майно подружжя реєструвалось на відповідача, у позивача відсутні будь-які документи на право власності, а відповідач у свою чергу, відмовляється від надання таких документів, чи хоча б їх копій з урахуванням таких обставин, вона не може надати підтверджуючі документи, а змушена звернутися до суду із заявою про їх витребування. За час перебування у шлюбі, спільними зусиллями та за спільні кошти було набуте рухоме майно, а саме: автомобіль Volkswagen caddy: приблизна вартість якого становила 6000 $ (шість тисяч доларів США), грошові кошти у сумі - 100000 (сто тисяч) гривень та 5000 $ (п`ять тисяч доларів США). На адвокатський запит до Начальника регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Черкаській області Андрущенко В.М. про надання інформації, які транспортні засоби були придбані та відчужувалися [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний код: [NUMBER] у період з 25 травня 2018 року по 09 грудня 2020 року - відмовлено у наданні запитуваної інформації. Позивачу відомо, що [PERSON] , намагається відчужити все рухоме та нерухоме майно, яке знаходиться у його користуванні, з метою приховання реальної наявності оспорюваних спільних речей, що призведе до неможливості виконання рішення суду. Також, відповідач зареєстрований як ФОП [PERSON] , дата запису про проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця 03.08.2018 р., номер запису: 20170000000014334, що підтверджується Витягом офіційного сайту Міністерства юстиції України. Вищевказаний ФОП був створений за рахунок їхніх спільних коштів і реєструвався для подальшого задоволення потреб сім`ї. Позивач зазначає, що вона від самого початку реєстрації ФОП [PERSON] була бухгалтером та виконувала всі необхідні дії (операції) для ведення податкової (бухгалтерської) звітності. Майно фізичної особи - підприємця, яке використовується для її господарської діяльності вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. На адвокатський запит до Головного управління ДПС у Черкаській області від 09.12.2020 р. про надання інформації та відповідних копій документів про суми задекларованого доходу платника ФОП [PERSON] у період з 25.05.2018 р. по 09.12.2020 р. - відмовлено у наданні запитуваної інформації. Позивач наголошує на тому, що у них з відповідачем є спільний малолітній син, який проживає разом з нею. Відповідач, в свою чергу, жодним чином не підтримує відносин зі своїм сином та уникає виконання своїх батьківських обов`язків. З початку їхнього окремого проживання, останній відмовляється утримувати, або частково допомагати їй в утриманні спільної дитини. Тобто, вона піклується про дитину виключно із власних джерел фінансування. Відповідно до ринкової вартості майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя дійсна вартість усього майна, на час розгляду справи, складає приблизно: 408660,00 грн. На сьогоднішній день вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач чинить перешкоди щодо користування спільним майном, та жодним чином не допомагає утримувати спільного малолітнього сина. У зв`язку з такою поведінкою відповідача, виникла необхідність у поділі їх спільного майна. Позивач не може зазначити більш конкретних даних про вищевказаний автомобіль, так як всі ідентифікуючі правовстановлюючі документи знаходяться у відповідача. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд визнати за нею право власності на 1/2 транспортного засобу Volkswagen caddy. Визнати за нею право власності на 1/2 грошових коштів, а саме: на 50000(п`ятдесят тисяч гривень) 00 коп. Визнати за нею право власності на 1/2 грошових коштів, а саме: на 2500 $ (дві тисячі п`ятсот) доларів США, що є еквівалентом 70150 грн. (сімдесят тисяч сто п`ятдесят гривень) 00 коп. відповідно до курсу НБУ.Позивач зазначила також про понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн., а також що планує у майбутньому понести витрати у розмірі 12000,00 грн. Судові витрати по справі стягнути з відповідача на її користь. До початку слухання справи по суті позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог. У заяві позивач зазначає, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та вважає за необхідне уточнити вимогу відносно поділу транспортного засобу Volkswagen caddy д.н.з. [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відчужив спільний з нею транспортний засіб Volkswagen caddy д.н.з [NUMBER] своїй матері, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Відповідно до висновку експерта № 26 судової автотоварознавчої експертизи по цивільній справі № 707/131/21, вартість автомобіля Volkswagen caddy д.н.з. [NUMBER] складає 133748,00 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію, що становить 70% вартості частини автомобіля марки Volkswagen caddy, д.н.з. [NUMBER] , 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER] , в розмірі 93623,60 грн. Визнати за нею право власності на 1/2грошових коштів, а саме: на 50000(п`ятдесят тисяч гривень) 00 коп. Визнати за нею право власності на 1/2 грошових коштів, а саме: на 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, що є еквівалентом 70150 грн. (сімдесят тисяч сто п`ятдесят гривень) 00 коп. відповідно до курсу НБУ.Судові витрати стягнути з відповідача. У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в уточненій позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про слухання справи за його відсутності та відсутності відповідача. У попередніх судових засіданнях зазначав, що відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24.05.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.01.2021 року, виданим повторно. Прізвище [PERSON] після укладення шлюбу - " [PERSON] ". Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.05.2018 року. Згідно акту обстеження факту проживання без реєстрації від 09.12.2020 року, [PERSON] 1991 р.н. та син [PERSON] 2018 р.н. проживають без реєстрації за адресою [ADDRESS] . Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та громадських формувань, [PERSON] 03.08.2018 року зареєстрований як фізична особа-підприємець. Стороною відповідача подано до суду копію заяви [PERSON] до Органу опіки та піклування Білозірської сільської ради від 12.01.2021 року про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Відповідно до рішення виконавчого комітету Білозірської сілської ради від 26.01.2021 року № 09, [PERSON] встановлено години спілкування з його малолітнім сином. Також відповідачем надано суду копії квитанцій за грудень 2020 - лютий 2021 року про перерахування аліментів на утримання дитини [PERSON] . Стороною позивача надано до суду копію договору про надання правової допомоги від 07.12.2020 року, який укладено між [PERSON] та адвокатом Василенко К.О., також копію позовної заяви про розірвання шлюбу, з якою [PERSON] звернулась до Черкаського районного суду 10.12.2020 року. Рішенням Черкаського районного суду від 04.03.2021 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Прізвище після розірвання шлюбу [PERSON] змінено на дівоче " [PERSON] ". Рішення суду набрало законної сили 06.04.2021 року. Згідно висновку експерта Березовського А.А. № 26 судової автотоварознавчої експертизи від 04.03.2021 року, дійсна ринкова вартість автомобіля Volkswagen Caddy, державний номерний знак [NUMBER] , 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER] , що належить [PERSON] складає 133748,00 грн. На виконання ухвали суду від 22.03.2021 року про витребування доказів Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Черкаській області (філія ГСЦ МВС) 15.04.2021 року повідомлено, що 30.09.2020 року в ТСЦ № 7141 РСЦ ГСЦ МВС у Черкаській області (філією ГСЦ МВС) на [PERSON] було зареєстровано автомобіль Volkswagen Caddy, державний номерний знак [NUMBER] , 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER] , який надалі перереєстровано на [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] . До вказаної відповіді на запит додано облікову картку № [NUMBER] від 30.09.2020 року, облікову картку № [NUMBER] від 08.12.2020 року, договір купівлі-продажу вказаного транспортного засобу № 10569 від 29.09.2020 року, укладений між ТОВ "ЛОГІСТИК-ТРАНС-СЕРВІС" та [PERSON] , договір купівлі-продажу вказаного транспортного засобу від 08.12.2020 року укладений між [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] є власником автомобіля Volkswagen Caddy, державний номерний знак [NUMBER] , 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER] , дата реєстрації 08.12.2020 року. Головним управлінням ДПС у Черкаській області у відповідь на запит суду від 15.09.2021 року, 21.10.2021 року надано відповідь вх. № 13115, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) як суб`єкт підприємницької діяльності у період з 25.05.2018 року по 01.10.2018 року перебував на загальній системі оподаткування та згідно поданої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік доходи за відповідний період не отримував; у період з 01.10.2018 року по 31.12.2020 року перебував на спрощеній системі оподаткування та задекларував доходи у сумі 1310150,00 грн. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55,124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України. Відповідно до ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Отже, позивач з відповідачем з 24.05.2018 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням суду від 04.03.2021 року, під час якого 30.09.2020 року [PERSON] придбано транспортний засіб - автомобіль марки Volkswagen Caddy, державний номерний знак [NUMBER] , 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER] , ринкова вартість якого згідно висновку експерта Березовського А.А. № 26 судової автотоварознавчої експертизи від 04.03.2021 року становила 133748,00 грн. Вказаний транспортний засіб відповідачем 08.12.2020 року було відчужено [PERSON] . З огляду на те, що транспортний засіб придбано за час перебування сторін у шлюбі, він є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому кошти від його реалізації підлягають поділу між позивачем і відповідачем. Доказів того, що кошти, які отримано від відчуження автомобіля [PERSON] були використані на потреби сім`ї, а не на власні потреби [PERSON] стороною відповідача до суду не надано. Окрім цього, позивач у позовній заяві просила визнати за нею право власності на 1/2 грошових коштів, а саме: на 50000,00 грн. та право власності на 1/2 грошових коштів, а саме: на 2500,00 доларів США, що є еквівалентом 70150 грн. відповідно до курсу НБУ, які вони з відповідачем нажили під час шлюбу, однак жодних доказів існування грошових коштів та джерел їх походження стороною позивача суду не було надано, тому у вказаній частині позов не підлягає до задоволення. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію, що становить 70% вартості автомобіля марки Volkswagen caddy, д.н.з. [NUMBER] , 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER] , в розмірі 93623,60 грн., обґрунтовуючи вимогу тим, що з нею залишився проживати спільний малолітній син. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24.09.2020 року № 570/685/19 висловив правову позицію про те, що проживання дітей з одним із подружжя, з огляду на положення ст. 70 СК України, само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. На думку суду, наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спільного майна, позивачем не доведено, тому у суду відсутні підстави для відходу від засад рівності часток при поділі спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 % ринкової вартості автомобіля марки Volkswagen caddy, д.н.з. [NUMBER] , 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER] , в розмірі 133748/2= 66874,00 грн. Оскільки судом задоволено 31,28 % від заявлених позовних вимог, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути пропорційно до задоволених вимог на користь позивача судовий збір на у розмірі 2043,30*31,28 %= 639,14 грн. Щодо витрат позивача на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн., про які зазначалось у позовній заяві, то представник позивача у судовому засіданні не просив стягувати на її користь витрати на правову допомогу та доказів про фактичне понесення таких витрат суду не надавав. На підставі викладеного, ст. ст. 60, 63, 69, 70 СК України, ст. 368 ЦК України,

Outcome: partial