Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання на період навчання в Інституті спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до закінчення ним навчання або до досягнення ним 23 років, в залежності від того, яка з зазначених обставин настане першою. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який у подальшому було розірвано. Відповідач [PERSON] є батьком позивача. У 2020р. позивач змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] . До повноліття позивача батько сплачував аліменти. На даний час позивач є повнолітнім, навчається на 1 курсі Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» за кошти державного бюджету на денній формі навчання. Потреби позивача забезпечує його мати, відповідач матеріальної допомоги не надає. Мати не в змозі самостійно утримувати позивача, а самостійно він не може себе матеріально забезпечити. Відповідач є працездатним, має стабільний дохід у виді заробітної плати, має земельну ділянку. Вказує, що матеріальна допомога у зв`язку з навчанням не може бути покладена виключно на матір, тому з відповідача належить стягнути аліменти на його утримання. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про визначення порядку позовного провадження від 27 січня 2023р. відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено, що у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали має право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Відповідач [PERSON] скерував до суду відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання де вказав, що позов визнає частково. Зазначив про обов`язковість наявності умови у вигляді матеріальної можливості надання допомоги з його боку повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Уточнив, що має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, але у розмірі 1342 грн. Наголосив, що щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, а його середньомісячний дохід становить 6440,00 грн. Також він має у власності житловий будинок, приватизовану земельну ділянку під житловою забудовою та господарськими будівлями, приватизовану земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, має у користуванні автомобіль. Натомість позивач не надав доказів щодо проживання його у гуртожитку та вартості такого проживання, доказів щомісячних витрат оплати поїздок з с. Шрамківка до м. Київ та в зворотному напрямку. Також не визначено сумарних витрат для харчування, придбання канцелярських товарів, підручників, програм, одягу, про які позивач зазначив у заяві. Тому просив позов задовольнити частково у сумі 1342 грн. в місяць. Дослідивши надані сторонами позовну заяву та відзив, а також письмові докази на підтвердження вимог та заперечень сторін, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 11.08.2004р. виконавчим комітетом Шрамківської селищної ради Драбівського району Черкаської області [PERSON] народився [INFO] та його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого 04 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Драбівського районного управління юстиції у Черкаській області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно копії свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] , виданого 17.09.2013р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Драбівського районного управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] змінила ім`я на [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] , виданого 19.08.2020р. Драбівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] , [INFO] , змінив ім?я, про що 19.08.2020р. складено відповідний актовий запис № 05. Прізвище, власне ім?я, по батькові після державної реєстрації зміни імені - [PERSON] . Згідно копії повідомлення Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», приймальна комісія повідомляє [PERSON] , що він зарахований студентом першого курсу Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» денної форми навчання за спеціальністю 125 кібербезпека за державним замовленням. Згідно довідки № 25/09/2213-111 від 04.10.2022р. Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», [PERSON] є студентом 1 курсу Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» денної форми навчання з 19.09.2022р. Згідно копії довідки № 25/09/118-188 від 20.02.2023р. Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», [PERSON] є студентом 1 курсу Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» денної форми навчання, IV рівня акредитації, термін навчання 3 роки 10 місяців з 19.09.2022р. Згідно копії довідки № 0520/0-21 від 19.09.2022р. Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», [PERSON] у 2022р. вступив до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», строк закінчення закладу освіти червень 2026р. Згідно копії виконавчого листа Драбівського районного суду Черкаської області від 13.05.2009р по справі № 2-261/2009р., з [PERSON] на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання неповнолітніх дітей, зокрема [PERSON] , [INFO] . Таким чином судом встановлено, що [PERSON] являється сином [PERSON] , який досяг повноліття та навчається у вищому навчальному закладі IV рівня акредитації, строк навчання у якому закінчується у червні 2026р. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, обов`язок утримувати дітей до їх повноліття, а також у випадку продовження ними навчання - покладається на обох батьків, а не лише на одного із них. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно загальних правил, визначених у ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 роз?яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов?язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд зазначає, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Відповідно до положень ч. 1,6,7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду з даним позовом позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів на період навчання або до настання його 23-річного віку у розмірі 2500,00 грн. При цьому необхідність стягнення аліментів обґрунтована неможливістю матері позивача самостійно його утримувати, неможливістю самостійно позивачем забезпечити себе у зв`язку з стаціонарним навчанням та витратами, пов`язаними з навчанням, проживанням, харчуванням, тощо. Водночас, позивачем надано виключно докази на підтвердження навчання в учбовому закладі та не надано жодного доказу на підтвердження його доходів (стипендії) та щомісячних витрат, пов`язаних з навчанням, як належно не обґрунтовано і необхідність стягнення аліментів саме у заявленому розмірі. Також, враховуючи положення ст. 144 СК України позивачем не надано жодного доказу на підтвердження понесених іншим з батьків (матір`ю) рівнозначних витрат з відповідачем. Крім того, не підтверджено щомісячної потреби позивача у грошових коштах на навчання у розмірі 5000,00 грн., що є сукупною сумою допомоги на навчання, яку мають надавати обоє батьків (2500*2=5000) відповідно до заявлених позовних вимог. Відповідачем на підтвердження своїх заперечень надано довідку № 0000-000001 від 15.02.2023р. ТОВ «Раффінерія», згідно якої щомісячний дохід (сума до виплати) відповідача за період листопад 2022р. - січень 2023р. становить 6440,00 грн. Також відповідачем надано докази на підтвердження щодо його майнового стану, працевлаштування та місця проживання: копії сторінок трудової книжки серія [NUMBER] щодо здійснення ним трудової діяльності, копію довіреності реєстр. № 2178 від 28.07.2009р. щодо користування автомобілем ВАЗ 2105, 1983 року випуску; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 30.01.1999р., витяг про реєстрації в Єдиному реєстрі довіреностей № 11356612 від 28.07.2009р. про наявність довіреності реєстр. № 2178 від 28.07.2009р., копію свідоцтва про право на спадщину за законом реєстр № 661 від 10.03.2020р., витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59758059 від 10.03.2020р. та Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 203561522 від 10.03.2020Р. щодо реєстрації права на спадщину на житловий будинок з належними надвірними будівлями в [ADDRESS] ; витяг з рішення Шрамківської сільської ради Драбівського району Черкаської області № 68-4/VII від 22.07.2020р. та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 228111844 від 15.10.2020р. про приватну власність на земельну ділянку; ксерокопію своїх паспорту та картки платника податків; копію довідки про реєстрацію свого місця проживання у с. Шрамківка. Також згідно довідки виконкому Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 472 від 18.10.2022р. відповідач [PERSON] проживає у [ADDRESS] спільно з гр. [PERSON] , інші особи в будинку не зареєстровані. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів у заявленому розмірі, на думку суду, є завищеними та, враховуючи не доведення позивачем щомісячних витрат, пов`язаних з навчанням на суму 5000,00 грн., половина з яких має бути стягнута з відповідача , підлягають зменшенню. Суд вважає, що повнолітній син відповідача, який продовжує навчання безумовно потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків. Його витрати на продукти харчування та інші додаткові витрати у період навчання є беззаперечними, оскільки для власного існування та навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби, має витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу та витрати на навчання (канцелярські товари), тощо, а це потребує певних коштів. Оскільки позивач навчаючись на денній формі навчання, позбавлений можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу він не має. Враховуючи часткове визнання позову відповідачем, суд вважає, що з відповідача належить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. що, враховуючи вік та потреби позивача, відповідатиме принципам розумності та справедливості, вимогам чинного законодавства, справедливому та об`єктивному вирішенню справи на підставі саме тих доказів, які подані позивачем та визнані і не спростовані відповідачем. При цьому суд не приймає аргументи, наведені відповідачем у відзиві щодо визнаної ним суми 1342грн., що становить 50% від гарантованого розміру аліментів для дітей віком від 18 до 23 років у 2023 році, оскільки оскільки чинним законодавством не передбачено застосування такого розміру аліментів на повнолітніх осіб. При стягненні аліментів на утримання повнолітнього сина має враховуватися час його навчання у навчальному закладі. Враховуючи обставини зазначені вище, суд вважає, що повнолітній син відповідача, який навчається на денній формі навчання, безумовно потребує допомоги від своїх батьків, та враховуючи, що працевлаштуватись, щоб забезпечувати себе самостійно, [PERSON] не може, суд вважає, що батько має можливість та зобов`язаний надавати таку допомогу. Однак позивач вказав, що термін навчання закінчується у червні 2026р., тобто до досягнення позивачем 23-річного віку. Тому аліменти на утримання останнього мають стягуватися в межах тривалості навчання, тобто до 30.06.2026 року. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого при подачі заяви був звільнений позивач, який становить 1073,60 грн. та розрахований відповідно до Закону України «Про судовий збір» станом на час звернення до суду з позовною заявою.

Outcome: partial