Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.10.2019 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У шлюбі позивач завагітніла та станом на момент звернення до суду з даним позовом перебувала на 35 тижні вагітності. Вказує, що сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що в подальшому призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, при цьому шлюб між ними не розірвано. З серпня 2022 року сторони проживають окремо. Зазначає, що відповідач не надає їй жодної фінансової допомоги, свою відмову в наданні допомоги мотивує відсутністю коштів або затримкою заробітної плати. Позивач вказує, що вона потребувала допомоги від чоловіка на її утримання під час вагітності та потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач має можливість надавати фінансову допомогу, оскільки є працездатним, фізично здоровим, проходить службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] , не має на утриманні інших дітей. Крім того, відповідачу на праві власності належать дві земельні ділянки та транспортний засіб Audi А4 Avant, придбаний у шлюбі, яким відповідач володіє та який використовує одноособово. Після пред`явлення позовної заяви до суду, [INFO] позивач народила дитину [PERSON] . За вказаних обставин, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, позивач просить суд стягнути з відповідача на її корсить аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 1/4 часки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 26.01.2023 і до 17.02.2023 (включно), як дню, що передував дню народження дитини, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.02.2023 та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду в даній справі від 17.03.2023 прийнято змінені позовні вимоги, згідно заяви від 08.03.2023, до розгляду. Відзив на позов відповідач не подавав. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача адвокат Дзюба М.Ю. подав клопотання, в якому просив провести розгляд справи за відсутності позивача та її представника, заявлені позовні вимоги (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав заяву згідно якої проти зміни позивачем позовних вимог не заперечує. Змінені позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дружини за період з 26.01.2023 до 17.02.2023, та на утримання дитини з 18.02.2023 та до досягнення дитиною повноліття визнає в повному обсязі. Справу просить розглянути за його відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява зі зміненими позовними вимогами підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 11.10.2019 сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 6 та позивачці змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11.10.2019 (а.с. 12). Згідно копії довідки ТОВ «Інномед-Пологовий будинок» вих. № 16 від 23.01.2023, [PERSON] перебувала на обліку по вагітності в жіночій консультації ТОВ «Інномед-Пологовий будинок» з 12.07.2022. На момент видачі довідки термін вагітності становить 34 тижні і 2 дні (а.с. 13). Відповідно до копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.01.2023, [PERSON] є власником житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки, площею 0,0105, кадастровий номер 0520681200:02:002:0112, та земельної ділянки, площею 0,25 га, кадастровий номер 0520681200:02:002:0111 (а.с. 14 - 17). Згідно копії довідки за підписом командира військової частини [NUMBER] від 13.01.2023, старший солдат [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] (а.с. 18). Відповідно до копії консультативного висновку терапевта від 26.12.2022 [PERSON] діагностовано гестаційну гіпертензію без значної протеінурії. НБПН п Гіса СНО (ФВ 68%). Варикозна хвороба вен лівої нижньої кінцівки. Надлишкова маса тіла (ІМТ28) ГРВІ в термін вагітності 2 тижнів. Вагітність 30 тижнів. Надано рекомендації щодо спостереження акушер-гінекологом, проведення УЗД та прийому лікарських засобів (а.с. 19). Також досліджено щоденник відвідування вагітною жіночої консультації (8-й візит) 23.01.2023 (а.с. 20). Згідно копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25.01.2023, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 1, 4 га, кадастровий номер 3521485200:02:000:0661 (а.с. 22-23). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.12.2020, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0, 15 га, кадастровий номер 0520681200:01:005:0197 (а.с. 24). Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 26). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] . Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Вагітній дружині мають бути створені у сім`ї умови для збереження її здоров`я та народження здорової дитини (ч. 4 ст. 49 СК України). Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Згідно ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи встановлені обставини справи та що відповідач працездатний, фізично здоровий, перебуває на військовій службі та отримує грошове забезпечення, інших аліментних зобов`язань не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, суд вважає заявлений позивачем розмір аліментів обґрунтованим, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, а тому такі вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання під час вагітності підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наявні обставини справи та обсяг зібраних доказів, суд вважає заявлений позивачем розмір аліментів обґрунтованим та таким, що відповідає ст.ст. 182, 183 СК України, оскільки відомості про відповідність вказаного позивачем розміру аліментів матеріальному та сімейному становищу відповідача ним не спростовані, та відомості про інших осіб, що мають право на утримання від відповідача, в матеріалах справи відсутні, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, а тому такі вимоги позивачки підлягають до задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що станом на день пред`явлення позову позивач ще була вагітна, та дитина народилась [INFO] , тому аліменти слід стягувати з 18.02.2023. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини та дружини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України,з відповідачана користь держави слід стягнутисудові витрати, а саме судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру, від сплати якого звільнено позивача, в розмірі 2 147, 20 грн (1 073, 60 ? 2 = 2 147, 20 грн), оскільки заявлені позовні вимоги не пов`язані з захистом прав та інтересів відповідача як учасника бойових дій. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved