Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

У січні 2023 року позивачка звернулася з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подальше спільне життя є неможливим у зв`язку з різними поглядами подружжя на шлюб та сім`ю. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила наступне. 26 квітня 2016 року між сторонами зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 153. У шлюбі була народжена дитина: [PERSON] , [INFO] . Від іншого шлюбу позивачка має двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалося, оскільки відповідач відбуває покарання з згідно з вироком від 25.06.2012 Артемівського міськрайонного суду Донецької області у виді довічного позбавлення волі. На підставі цього між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Один до одного втрачено повагу і моральну прихильність, втрачені всі фізичні і духовні зв`язки. Після розірвання шлюбу позивачка має бажання іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не прибула, у позовній заяві просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. У судовому засіданні було встановлено, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 153, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , від 26.04.2016. У шлюбі була народжена дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлідння юстиції у Донецькій області від 25 жовтня 2017 року. На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Відповідно до ч. 1ст.110Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 2ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановив, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Разом з цим, статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачкою в позовній заяві виявлено бажання іменуватися прізвищем, обраним під час шлюбу, то суд вважає необхідним залишити їй прізвище - « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки Ухвалою суду від 07.02.2023 позивачку [PERSON] було звільнено від сплати судового збору за подання даної позовної заяви про розірвання шлюбу, то у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в дохід держави судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved