Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд: - визнати [PERSON] , [INFO] батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - зобов`язати відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] (свідоцтва серія [NUMBER] від 22 листопаду 2005 року актовий запис 406) та видати нове свідоцтво про народження, зазначивши батьком [PERSON] , [INFO] та змінити по батькові на [PERSON] ; - зобов`язати відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] (свідоцтва серія [NUMBER] від 06 квітня 2010 року актовий запис 122) та видати нове свідоцтво про народження, зазначивши батьком [PERSON] , [INFO] та змінити по батькові на [PERSON] ; - зобов`язати Заводський районний у місті Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] (свідоцтва серія [NUMBER] від 25 вересня 2019 року актовий запис 913) та видати нове свідоцтво про народження, зазначивши батьком [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовує зокрема тим, що він разом з [PERSON] , проживає разом та виховує малолітніх дітей. З відповідачкою [PERSON] вони познайомились ще в січні 2005 року але не проживали разом, у них були близькі стосунки, та в подальшому від цих стосунків у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , мати зареєструвала дітей зі своїх слів на своє прізвище та по батькові вказала ім`я свого брата. Весь час позивач спілкувався з дітьми та допомагав в їх вихованні, діти вважають та називають позивача своїм батьком. Як зазначає позивач, починаючи з 2017 року сторони проживають разом однією сім`єю та в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Мати молодшу дитину вже по батькові записала [PERSON] , що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості. Відомості про батька в свідоцтвах про народження дітей записні згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. В зв`язку з тим, що мати не заперечує проти позовних вимог але для зміни запису у Державному реєстрі необхідно рішення суду, у позивача не має іншого способу як звернутися до суду з даною позовною заявою. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.02.2023 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини які зазначені в позові та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] ,. в підготовче судове засідання не з`явилась, однак надала заяву від 15.03.2023 року про розгляд справи у її відсутність, в зв`язку з тим, що біологічним батьком її дітей є саме позивач, просила суд визнати його батьком та внести зміни до актового запису. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Положенням ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] , має дітей: доньку [PERSON] , сина [PERSON] , та доньку [PERSON] . Відповідно до довідки № 23 виданої Старокозацької сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області від 18.01.2023 року, вбачається, що до складу родини [PERSON] входить донька [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , та співмешканець [PERSON] . Родина проживає за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає позивач [PERSON] , він є біологічним батьком [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає, що з відповідачкою [PERSON] вони познайомились ще в січні 2005 року але не проживали разом, у них були близькі стосунки, та в подальшому від цих стосунків у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Весь час позивач спілкувався з дітьми та допомагав в їх вихованні, діти вважають та називають позивача своїм батьком. Починаючи з 2017 року сторони проживають разом, вони ведуть спільне господарство, пов`язані спільним побутом, та спільно беруть участь у вихованні та утриманні дітей. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.09.2019 року [PERSON] , народилась [INFO] в місті Миколаїв Миколаївської області, про що Заводським районним у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зроблено актовий запис № 913 від 25.09.2019 року. В графі відомості про матір вказано [PERSON] , в графі батько вказано [PERSON] . Як вбачається з витягу № 00024054230 від 25.09.2019 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України, відомості щодо батька [PERSON] , були внесені зі слів матері. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.04.2010 року [PERSON] , народився [INFO] в місті Вознесенськ Миколаївської області, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенському Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зроблено актовий запис № 122 від 06.04.2010 року. В графі відомості про матір вказано [PERSON] , в графі батько вказано [PERSON] . Як вбачається з витягу № 00008875623 від 25.03.2011 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України, відомості щодо батька [PERSON] , були внесені зі слів матері. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.11.2005 року [PERSON] , народилась [INFO] в місті Вознесенськ Миколаївської області, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенському Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зроблено актовий запис № 406 від 22.11.2005 року. В графі відомості про матір вказано [PERSON] , в графі батько вказано [PERSON] . Як вбачається з витягу № 00027381310 від 12.08.2020 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України, відомості щодо батька [PERSON] , були внесені зі слів матері. Відповідно до наявної в матеріалах справи заяви про визнання позову [PERSON] , позовні вимоги [PERSON] , визнає у повному обсязі, також підтверджує обставини на які посилається в позовній заяві позивач, та визнає то факт, що саме [PERSON] , є біологічним батьком її дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, біологічним батьком дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є позивач [PERSON] . Позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Згідно вимог ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Згідно з п.7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved