Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] ) звернувся до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаною заявою, у якій просить встановити, що у свідоцтві про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER] від 08.12.1957 року в графі «Мати» необхідно вважати правильним запис « [PERSON] ». Обґрунтовуючи вимоги, заявник зазначив, що [INFO] народилась його мати [PERSON] . Батько заявника, [PERSON] , та мати одружилися 06 січня 1957 року, та [INFO] в них народився син - [PERSON] . Однак, у свідоцтві про народження заявника [PERSON] в графі мати зазначено « [PERSON] ». [INFO] померла мати заявника - [PERSON] . Заявник звернувся до Українського бюро лінгвістичних експертиз із запитом про надання експертного висновку щодо ідентичності документальних записів імені матері « [PERSON] » та « [PERSON] ». Так, згідно експертного висновку записи особового імені « [PERSON] » та « [PERSON] » у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними, а розбіжності в записах українською мовою виникли внаслідок документальної фіксації варіантів особового імені. Після смерті матері заявник звернувся до державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори ЦМУМЮ (м. Київ) із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті його матері [PERSON] , однак, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним не було пред`явлено доказів родинних та інших відносин зі спадкодавцем, тому внаслідок розбіжностей у документах, спадкоємець [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка є спадщиною, що залишилась після смерті його матері - [PERSON] . Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24.01.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Заявник у судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Стельниковича С.А., до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності заявника та його представника, вимоги заяви підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, у якій просив слухати справу у відсутність представника Маньківської державної нотаріальної контри. Враховуючи, що сторони у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що в книзі записів актів громадського стану зроблено відповідний актовий запис № 139, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 16.08.1951 року. 06 січня 1957 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що в книзі записів актів громадського стану про одруження зроблено відповідний запис під № 1, що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] від 23.06.2076 року. [INFO] народився заявник - [PERSON] , про що зроблено відповідний запис в книзі записів актів громадського стану про народження № 62, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 08.12.1957 року Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , його батьками записано [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 09.01.2020 року. 17 червня 2020 року [PERSON] звернувся до Українського бюро лінгвістичних експертиз із запитом про надання експертного висновку щодо ідентичності документальних записів імені « [PERSON] » та « [PERSON] ». Згідно експертного висновку № 056/912-а/2 від 17.06.2020 року експертом кандидатом філологічних наук Андрієнко Л.О. повідомлено, що українські записи особового імені « [PERSON] » та « [PERSON] » у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності в записах українською мовою виникли внаслідок документальної фіксації варіантів особового імені: офіційного «[PERSON]» та розмовного « [PERSON] ». Згідно заяв гр. [PERSON] та [PERSON] від 28.07.2021 року, що посвідчені старостою села Кищенці Коваль С.І. , підтверджено, що померла [INFO] [PERSON] дійсно доводиться матір`ю [PERSON] . 28.07.2021 року Виконавчим комітетом Маньківської селищної ради Черкаської області видано довідку № 187 про те, що [PERSON] , [INFO] , дійсно є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори ЦМУМЮ (м. Київ) із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , однак, отримав 08.10.2022 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявником не пред`явлено доказів родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] . Внаслідок розбіжностей у документах [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка є спадщиною, що залишилась після смерті його матері - [PERSON] , оскільки у його свідоцтві про народження в графі «Мати» зазначено « [PERSON] ». За положеннями частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2 статті 293 ЦПК України). Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини першої статті 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Із наявних у матеріалах справи доказів слідує, що свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 16.08.1951 року та свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 09.01.2020 року видані на ім`я « [PERSON] ». У той же час, при оформленні свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] в графі «Мати» заявника зазначено « [PERSON] ». Судом прийнято до уваги, що відповідно до експертного висновку № 056/912-а/2 від 17.06.2020 року розбіжності в записах українською мовою імені зумовлені його різними варіантами вживання: офіційного «[PERSON]» та розмовного « [PERSON] ». Установлення факту про те, що в свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 08.12.1957 року в графі «Мати» необхідно вважати правильним запис « [PERSON] », має юридичне значення для заявника, оскільки через розбіжності в написанні імені його матері останній не може в повному обсязі реалізувати свої права, як спадкоємець, та вирішити питання в іншому порядку, окрім судового, не можливо. Відтак, суд дійшов висновку задовольнити подану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Outcome: approved