Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 16.07.2022 приблизно о 21 год. 00 хв. поблизу домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] та її донька [PERSON] ображали [PERSON] , висловлювались на її адресу нецензурною лайкою та нанесли їй тілесні ушкодження. Так, спочатку [PERSON] завдала позивачу один удар дерев`яною палицею в ділянку правого плечового суглобу, а потім нанесла ще два удари по правій руці. [PERSON] , яка знаходилась на протилежній стороні від [PERSON] , нанесла позивачу три удари в ділянку грудей з лівого боку, а також, тримаючи позивача за руку, подряпала її своїми нігтями. Від завданих ударів позивач відчула сильний фізичний біль. Указаними діями відповідачі заподіяли позивачу легкі тілесні ушкодження у виді синця в ділянці правого плечового суглобу, синця правої кисті та синця правого передпліччя, синця передньої поверхні грудей зліва та двох саден правого передпліччя, що підтверджується висновком експерта за результатами проведеної судово-медичної експертизи. Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.10.2022 [PERSON] за даним фактом визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Позивач зазначила, що внаслідок неправомірних дій відповідачів їй завдана моральна шкода, яку позивач оцінює у розмірі 20000 грн. Моральна шкода, спричинена [PERSON] , виявилась, зокрема, у порушенні сну та стану здоров`я внаслідок перенесеного стресу. Погіршення стану здоров`я призвело до зміни нормального та звичного способу життя позивача. За таких підстав позивач просить стягнути у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за відшкодування моральної шкоди у сумі 20000 грн. 11.01.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання у справі на 08.02.2023 та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. 01.02.2023 засобами поштового зв`язку до канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов відзив відповідачів [PERSON] та [PERSON] , в якому відповідачі позов не визнали, заперечували проти задоволення позову та просили у позові відмовити. У судовому засіданні 29.03.2023 без виходу до нарадчої кімнати усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у прийнятті даного відзиву, оскільки всупереч вимогам п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України до відзиву не додано документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і усіх доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Не виконані такі вимоги закону і після надання відповідачам додаткової можливості скерувати додатки до відзиву позивачу та надати суду доказ на підтвердження такого направлення. 08.02.2023 за клопотанням представника позивача Дубчака С.П. судове засідання відкладено на 06.03.2023. 08.02.2023 засобами поштового зв`язку до канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від [PERSON] надійшла відповідь на відзив. У судовому засіданні 29.03.2023 без виходу до нарадчої кімнати усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у прийнятті даної відповіді на відзив у зв`язку з відмовою у прийнятті відзиву. 06.03.2023 розгляд справи не відбувався у зв`язку з оголошенням Тернопільською обласною адміністрацією на території Тернопільської області повітряної тривоги. Судове засідання призначено на 29.03.2023. У судовому засіданні 29.03.2023 представник позивача адвокат Дубчак С.П. позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Пояснив, що [PERSON] та [PERSON] спільно наносили позивачу удари, однак відносно [PERSON] не відкривалось кримінальне провадження. Зауважив, що [PERSON] свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю. Вказав, що позивачу завдана моральна шкода, яка виявилась у сильних душевних хвилюваннях за своє життя та стан здоров`я внаслідок отриманих тілесних ушкодженнях. У момент нанесення тілесних ушкоджень позивач відчувала страх за своє життя та здоров`я, почувала себе беззахисною у зв`язку з престарілим віком та тим, що тілесні ушкодження завдавались їй одночасно двома особами. Змінився звичний уклад життя позивача, оскільки вона побоюється відходити на значні відстані від дому та просить знайомих і друзів супроводжувати її. Також негативно на душевний стан позивача впливає поведінка відповідачів, в тому числі [PERSON] , яка визнана судом винною, однак жодного разу не попросила пробачення та не виявила бажання добровільно відшкодувати позивачу компенсацію за завдану моральну шкоду. Крім цього, позивач відчуває сором перед іншими людьми, оскільки невільно стала учасницею конфлікту, який обговорювався у селі. У судовому засіданні 29.03.2023 позивач [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Допитана у якості свідка [PERSON] показала, що 16.07.2022 приблизно о 21 год. 00 хв. [PERSON] та [PERSON] спільно ображали її нецензурною лайкою та наносили їй удари, внаслідок чого завдали позивачу тілесних ушкоджень. Зокрема, [PERSON] наносила удари дерев`яною палкою в ділянку правого плечового суглобу та правої руки позивача. Одночасно [PERSON] , перебуваючи зліва від позивача, тримала [PERSON] за руку та не давала можливості втекти, а також подряпала нігтями передпліччя і нанесла три удари у груди в передню ліву частину. Під час таких дій відповідачів позивач відчувала сильний страх та фізичний біль, побоювалась за власне життя та здоров`я, почувала себе безпомічною, оскільки розуміла, що не зможе протистояти двом нападницям. Також на даний час позивач побоюється самостійно відходити від дому на далекі відстані, відчуває пригніченість та сором, оскільки змушена просити знайомих, щоб вони її супроводжували. У судовому засіданні 29.03.2023 відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Білецький М.Й. позов не визнали та просили відмовити у задоволенні позову. Уважають, що позивач не надала жодних доказів, які б підтвердили її моральні страждання та спричинення їй моральної шкоди. Зазначили, що [PERSON] не була присутня на місці події та не наносила позивачу тілесних ушкоджень, оскільки прийшла, коли конфлікт уже закінчився. Просили врахувати незадовільне матеріальне становище відповідачів та те, що чоловік [PERSON] отримав поранення, проходячи службу у Збройних Силах України. Відповідач [PERSON] зазначила, що не заперечує сплатити позивачу кошти у сумі 1000-2000 грн. Заслухавши пояснення учасників справи та показання свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.10.2022, ухваленим у справі № 607/11606/22 (а.с. 5), встановлено, що 16.07.2022 приблизно о 21 год. 00 хв. в обвинуваченої [PERSON] , яка перебувала поблизу домоволодіння [ADDRESS] , під час словесного конфлікту з [PERSON] , виник злочинний умисел, направлений на спричинення останній тілесних ушкоджень, реалізовуючи який вона тоді ж і там же, усвідомлюючи характер своїх дій, нанесла дерев`яною палицею один удар в ділянку правого плечового суглобу, чим заподіяла синець ділянки правого плечового суглобу, та два удари по правій руці [PERSON] , чим заподіяла синець правої кисті та синець правого передпліччя, в результаті чого спричинила [PERSON] легкі тілесні ушкодження. Указаним вироком суду від 05.10.2022 [PERSON] визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та їй призначено покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Даний вирок суду 07.11.2022 набрав законної сили. З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку, що [PERSON] має право на виплату компенсації за відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення [PERSON] відносно неї кримінального правопорушення. Крім цього, ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України визначають, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Так, з показань [PERSON] , яка була допита у судовому засіданні в якості свідка та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за давання завідомо неправдивих показань, суд встановив, що 16.07.2022 приблизно о 21 год. 00 хв. поблизу домоволодіння [ADDRESS] під час словесного конфлікту позивачу були завдані тілесні ушкодження, в тому числі [PERSON] , яка знаходилась зліва від [PERSON] , тримала її за руку, таким чином не даючи можливості залишити місце події, нанесла [PERSON] три удари в ділянку грудей з лівого боку спереду та спричинила подряпини нігтями. Крім цього, з висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 464 від 04.08.2022 (а.с. 6-7) вбачається, що під час проведення експертизи [PERSON] зазначала про те, що 16.07.2022 приблизно о 21 год. 30 хв. на вулиці в с. Довжанка Тернопільського району Тернопільської області [PERSON] наносила їй удари круглою в перерізі дерев`яною палкою в ділянку голови ззаду та по спині. В цей час її дочка [PERSON] тягнула [PERSON] за волосся у тім`яній ділянці та наносила удари ногами по ногах, хватала за праву руку, ушкодивши нігтями передпліччя. Так само з вказаного вище висновку вбачається, що під час проведення судово-медичної експертизи у [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у виді синця ділянки правого плечового суглоба, синця передньої поверхні грудей зліва, синця правої кисті, синця і двох садин правого передпліччя. При цьому утворення виявлених у [PERSON] ушкоджень за наведених у постанові та повідомлених нею при судово-медичній експертизі обставинах справи не виключається. Також вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.10.2022 встановлено, що унаслідок протиправних дій [PERSON] позивачу спричинені тілесні ушкодження у виді синця ділянки правого плечового суглобу, синця правої кисті та синця правого передпліччя. Факт спричинення позивачу [PERSON] тілесних ушкоджень у виді синця передньої поверхні грудей зліва указаним вироком суду не встановлений. Натомість спричинення таких тілесних ушкоджень внаслідок протиправних дій [PERSON] не виключається висновком експерта та підтверджується показаннями [PERSON] , яка вказала, що під час конфлікту [PERSON] перебувала зліва від неї та нанесла їй три удари в передню ліву частину грудей. Указані обставини в сукупності дають підстави суду дійти висновку, що саме внаслідок протиправних дій [PERSON] позивач отримала тілесні ушкодження у виді синця передньої поверхні грудей зліва, що свідчить про наявність зв`язку між протиправною поведінкою [PERSON] та шкодою, спричиненою здоров`ю позивача. Докази на спростування цих обставин відповідач суду не надала. За таких підстав та відповідно до ст. 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування відповідачем [PERSON] моральної шкоди, завданої іншим ушкодженням здоров`я позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України). Отже, моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 464/3789/17. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі за текстом - Постанова), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих відносин через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з п. 9 Постанови розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат і з урахуванням інших обставин; при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, враховуючи істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, наміру, з яким діяв відповідач. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, в обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що їй спричинена моральна шкода, яка виразилась у порушенні сну та стану здоров`я внаслідок перенесеного стресу. Погіршення стану здоров`я призвело до зміни нормального та звичного способу життя. Суд встановив, що внаслідок протиправної поведінки відповідачів [PERSON] відчувала фізичний біль, оскільки внаслідок завданих відповідачами ударів позивач отримала легкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 464 від 04.08.2022. Також суд приймає до уваги те, що під час отримання тілесних ушкоджень [PERSON] відчувала страх та побоювання за власне життя та здоров`я, оскільки, будучи особою престарілого віку та худорлявої статури, [PERSON] була позбавлена можливості самостійно протистояти відповідачам та вчинити дії з метою припинення протиправної поведінки останніх. При цьому суд також враховує те, що позивач відчувала безпомічність, оскільки відповідач [PERSON] тримала [PERSON] за руку, тим самим позбавляючи її можливості залишити місце події та уникнути тілесних ушкоджень. У подальшому відповідачі продовжували висловлювати образи та погрози на адресу [PERSON] , а також вказували про відсутність відповідальності за вчинені ними дії, внаслідок чого позивач відчувала почуття несправедливості. Так само змінився усталений для позивача спосіб життя, оскільки [PERSON] , побоюючись за власне життя та здоров`я, боїться перебувати на вулиці на значній відстані від місця проживання та побоюється самостійно пересуватись на вулиці за відсутності інших осіб, а тому змушена просити допомоги у знайомих та друзів, щоб останні її супроводжували. Такі дії викликають у [PERSON] почуття сорому, оскільки у зв`язку з власними страхами вона змушена просити допомоги у сторонніх осіб. Також, припускаючи можливість повторного вчинення відповідачами протиправних дій, [PERSON] постійно відчуває почуття тривоги та невизначеності. Крім цього, сама по собі поведінка відповідачів завдає позивачу моральних страждань, оскільки, зокрема відповідач [PERSON] визнана судом винною у вчиненні кримінального правопорушення, однак так і не попросила вибачення у [PERSON] та не виявила бажання добровільно відшкодувати позивачу компенсацію за завдану моральну шкоду. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги ступінь завданих тілесних ушкоджень та характер страждань позивача, обсяг заподіяної їй шкоди та обставини, за яких така шкода була заподіяна, суд доходить висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути компенсацію за відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 грн та з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути компенсацію за відшкодування моральної шкоди у сумі 3000 грн. Указаний розмір відшкодування суд вважає таким, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості і у повній мірі відшкодує завдану позивачеві моральну шкоду. Так само суд вважає, що визначений розмір відшкодування не є надмірним для відповідачів, приймаючи до уваги їх матеріальне становище та сімейний стан, в тому числі перебування чоловіка відповідача [PERSON] на лікуванні у зв`язку з проходженням військової служби у Збройних Силах України, що підтверджується довідкою КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради № 480/10 від 07.03.2023. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Так, виходячи з ціни позову, яка становить 20000 грн за розгляд даної справи необхідно сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн. Відтак приймаючи до уваги, що даний позов задоволено частково у сумі 5000 грн та 3000 грн, що становить 25% та 15 % від заявленої суми, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 25 % судового збору у сумі 248,10 грн, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 15 % судового збору у сумі 147,78 грн, а 60 % судового збору у сумі 596,52 грн необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial