Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. Заява мотивован тим, що [INFO] в м.Вінниці помер [PERSON] . Останнім зареєстрованим місцем його проживання була квартира [ADDRESS] . Інші особи за цією адресою не проживали та не зареєстровані. За інформацією наданою КП «ВМБТІ» за [PERSON] зареєстровано право власності на 2/25 частки будинковолодіння [ADDRESS] , що складається з: в будинку позначеному літ «А», тамбур 4-1, кухні 4-2, житлової кімнати 4-3, сарая Г, житловою площею 13,6 кв.м. Заявник вказує, що після смерті [PERSON] відсутні спадкоємці за законом чи заповітом. Таким чином, враховуючи те, що спадкоємці щодо майна [PERSON] ,, який помер у березні 2016 року відсутні та з моменту відкриття спадщини минуло більше 1 року, спадкове майно має всі ознаки відумерлої спадщини, адже у встановлені законом строки про її прийняття ніхто не звертався. Відтак, наявні всі підстави для визнання 2/25 часток будинковолодіння [ADDRESS] , що складається з: в будинку позначеному літ «А», тамбур 4-1, кухні 4-2, житлової кімнати 4-3, сарая Г, житловою площею 13,6 кв.м. відумерлою спадщиною та передачі їх у власність Вінницькій міській територіальній громаді в особі ВМР. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2022 року заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. В судовому засіданні представник Вінницької міської ради Савчук Т. М. вимоги заяви підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , актовий запис про смерть № 1478 від 26.05.2016 року. що підтверджується відповіддю відділу ДРАЦС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 27.05.2022 за № 1216-21.21-38 (а.с 12). Останнім зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , [INFO] , була квартира [ADDRESS] , з якої він був знятий з реєстрації 30.06.2016 року, у зв`язку із смертю, що підтверджується Довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 20.05.2022 року №21316. Інші особи за цією адресою не проживали та не зареєстровані ( а.с. 11). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 16.06.2022 року, відомості щодо заборон чи обтяжень на будинок [ADDRESS] в Реєстрі відсутні (а.с. 13-14). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, наданої Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, №69174168 від 10.06.2022 у Спадковому реєстрі відсутня інформація про реєстрацію спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] (а.с. 8). Згідно відомостей із Спадкового реєстру відсутня інформація про реєстрацію заповіту, складеного [PERSON] що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 69174163 від 10.06.2022 року (а.с. 7). Крім того, відповідно до Листа №12 від 25.05.2022 року у квартирі [ADDRESS] , де був зареєстрований та постійно проживав [PERSON] , [INFO] , що був самотній, поетр [INFO] . Станом на час його смерті та на даний час ніхто з ним не проживав і не проживає (а.с.9). Відповідно до Листа №207 від 31.05.2022 року, з матеріалів інвентаризаційної справи №8561 станом на 29.12.2012 року, вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право власності на частину будинковолодіння за [ADDRESS] , яка складається з: в будинку позначеному літ.»А», тамбура 4-1, кухні 4-2, житлової кімнати 4-3, сарая Г, що складає 2/25 будинковолодіння. Житлова площа вказаної частини становить 13,6 кв.м. (а.с.10). Вказане свідчить про наявність підстав вважати, що після смерті [PERSON] відсутні спадкоємці за законом чи заповітом. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно із ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті на життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно зі ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу. Відповідно до п.8 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст. 334 ЦПК України, заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Відповідно до статті 335 ЦПК України, у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Відповідно до ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що до органу місцевого самоврядування може переходити спадкове майно в силу закону, хоча орган місцевого самоврядування не є спадкоємцем ані за законом, ані за заповітом. Причому частина перша статті 1277 ЦК України передбачає власне обов`язок, а не право органу місцевого самоврядування подати відповідну заяву до суду. Тобто, спадкове майно, яке залишилось без визначеного законом правонаступника (спадкоємця), повинно перейти у власність до певного суб`єкта цивільних правовідносин, і в конкретних обставинах справи, за допомогою правового механізму визнання спадщини відумерлою, суд забезпечує перехід такого права до органу місцевого самоврядування. Аналіз перевірених і оцінених доказів переконує суд, що вимоги заявника про визнання відумерлою спадщини [PERSON] яка складається з будинку позначеному літ. "А", тамбур 4-1, кухні 4-2, житлової кімнати 4-3, сарая Г, житловою площею - 13,6 кв.м, розташованого на території Вінницької міської ради і належав спадкодавцеві, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки їх доведено належними, допустимими та достатніми доказами. Судом з`ясовано, що спадкоємці щодо майна [PERSON] який помер [INFO] , відсутні. З моменту відкриття спадщину минуло більше одного року, спадкове майно має всі ознаки відумерлої спадщини, адже у встановлені законом строки про її прийняття ніхто не звертався. Відтак, наявні всі підстави для визнання такої спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді на праві власності. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Ушаков та Ушакова проти України" від 18.06.2015 (остаточне - 18.09.2015), в пункті 78 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…" Судові витрати компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved