Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

09 серпня 2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», в якій позивачка просить зобов`язати відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» провести реструктуризацію Договору про іпотечний кредит № 1.08062530.х від 13 червня 2008 року, укладеного між [PERSON] та ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», згідно з вимогами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-ІХ, із здійсненням всіх обчислень , необхідних для проведення реструктуризації. В обгрунтування своїх вимог [PERSON] вказала, що 13.06.2008 між позивачкою ( [PERSON] ) та ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», було укладено Договір про іпотечний кредит №1.08062530.х про надання кредиту на суму 43000,00 дол. США строком на 240 місяців (до 12.06. 2028). 13.06.2008 для забезпечення зобов?язань за кредитним договором також було укладено іпотечний договір №1.08062530.x, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левченком В.Г., зареєстрований в реєстрі за №1174, за яким було передано в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Пізніше, після укладення договорів кредиту та іпотеки, позивач вийшла заміж та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». 24.02.2017 Закрите акціонерне товариство «Міжнародний Іпотечний Банк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «ПЛАТИНУМ БАНК». Протягом 2017 - 2020 років позивачка сплачувала за Кредитним договором щомісячні платежі, згідно з графіком платежів. 04.09.2020 право вимоги за кредитним договором було передано від ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». В жовтні 2020 р. позивачка отримала листи від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», в яких було повідомлено про відступлення прав вимоги за кредитним договором до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» згідно Договору №401 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки фізичних осіб від 04.09.2020. 18.06.2021 поивачка направила на адресу відповідача заяву на проведення реструктуризації за договором про іпотечний кредит, згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 13.04.2021, який набув чинності 23.04.2021. У липні 2021 р. відповідач надіслав на адресу позивачки лист б/н від 06 липня 2021 р. з відмовою в обов?язковій реструктуризації у зв`язку із тим, що позивачкою не прикладено до заяви копії паспорту. Окільки Закон № 1381-IX має чіткий перелік документів, який повинен надати до кредитора заявник, серед якого копія паспорту заявника не зазначена. Крім того, на конверті було зазначено домашню адресу [PERSON] для отримання відповіді на заяву, а також була надана довідка про місце моєї реєстрації, що, на думку позивачки, повністю виключало можливість вважати, що заява подається стронньою особою. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 09.08.2021 у справі визначено голоавуючу суддю: Лисиченко С.М. 12.08.2021 ухвалою Київського районного суду м. Харкова позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі. 27.09.2021 до суду надійшов відзив від представника відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з огляду на наступне. 22.06.2021 на адресу ТОВ «Вердикт Капітал» надійшла заяви від 18.06.2021 про проведення реструктуризації за договором про іпотечний кредит, автором та підписантом якої значиться [PERSON] . Документів на підтвердження своєї особи, визначених законодавством, заявником до вказаної заяви не додано. Надаючи позичальнику відповідь від 06.07.2021 з врахуванням абзацу 9 підпункту 4 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (у разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов?язку проведення реструктуризації зобов?язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом) правомірно не провів реструктуризації за Договором про іпотечний кредит від 13 червня 2008 року №1.08062530.х. Окрім того позивачка фактично погодилася (визнала) правомірність не проведення ТОВ «Вердикт Капітал» реструктуризації за Договором про іпотечний кредит від 13 червня 2008 року №1.08062530.х. зважаючи на те, що до звернення до Київського районного суду із позовом, 23.07.2021 на адресу ТОВ «Вердикт Капітал» надійшла заява [PERSON] від 22.07.2021 про проведення реструктуризації за договором про іпотечний кредит, додатком до якої є копія паспорту заявника, витяг з Єдиного державного демографічного рестру щодо реєстрації місця проживання. Щодо тверджения позивачки, що посвідчити особу (здійснити ідентифікацію) можливо на підставі довідки про реєстрацію місця проживання, відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний Ресстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» така довідка не є документом, що посвідчує особу. До заяви [PERSON] не додано жодного документу, передбаченого законодавством що посвідчують особу заявника. Враховуючи викладене вище, зокрема неможливість ідентифікувати заявника на підставі довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та/чи свідоцтва про шлюб ТОВ «Вердикт Капітал» надаючи позичальнику відповідь від 06.07.2021 року з врахуванням збзацу 9 підпункту 4 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» правомірно не провів реструктуризацію. Крім того, ТОВ «Вердикт Капітал», як фінансова установа, є суб?єктом первинного фінансового моніторингу, який зобов?язаний здійснювати належну перевірку нових клієнтів, а також існуючих клієнтів при встановленні ділових відносин, в тому числі здійснювати заходи ідентифікації, верифікації клієнтів на підставі офіційних документів. Зокрема, ТОВ «Вердикт Капітал», з метою виконання вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та Положення про здійснення установами фінансового моніторингу, затвердженого постановою правління Національного банку України від 28.07.2020 №107 та у зв?язку із можливою зміною клієнтом ідентифікаційного документа (паспорту громадянина України), - зобов?язаний здійснити заходи належної перевірки клієнта (ідентифікацію, верифікацію, актуалізацію даних). 29.10.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача адвокат Захаров О.О. вказав, що після зміни прізвища позивачки « [PERSON] » на « [PERSON] » остання одразу повідомила про це банк та підписувалась вже новим прізвищем. Листування між позивачкою і ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», а потім ТОВ «Вердикт Капітал» відбувалося із зазначенням нового прізвища позивачки, на підтвердження чого надав копії відповідних листів. Крім того вказав, що за неможливості ідентицікації позивачки, банк не мав би право приймати оплату від неї та зараховувати її для погашення кредитної заборгованості [PERSON] 23.11.2021 ухвалою Київського районного суду м. Харкова підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. 26.11.2021 до суду надійшло заперечення у відповідь на відзив, у якому представник відповідача наголошував на правомірність відмови у проведенні реструктуризації за договором про іпотечний кредит на підставі заяви [PERSON] у зв`язку із неможливістю ідентифікації заявника. 10.12.2021 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Захарова О.О. про забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуження об`єкта нерухомості: квартири [ADDRESS] . 13.12.2021 ухвалою Київського районного суду м. Харкова у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено. Ухвалами Київського районного суду м. Харкова від 12.07.2022 та 30.11.2022 задоволені клопотання сторін та постановлено судові засідання у справі № 953/15318/21 проводити в режимі відеоконференції з використанням системи відеоконференцзв`язку та програмного забезпечення «EasyCon». У судовому засіданні позивача та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та прохали їх задовольнити, посилаючись на підстави зазначені у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на підстави зазначені у відзиві та зеперечені у відповіді на відзив.. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13.06.2008 між позивачкою та ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» укладено Договір про іпотечний кредит №1.08062530.х про надання кредиту на суму 43000,00 дол. США строком на 240 місяців, тобто до 12.06. 2028. 13.06.2008 для забезпечення зобов?язань за кредитним договором між позивачкою та ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» укладено іпотечний договір №1.08062530.x, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левченком В.Г., зареєстрований в реєстрі за №1174, за яким було передано в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 29.08.2017 зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №3337, на підставі чого позивачка « [PERSON] » змінила прізвище на « [PERSON] ». 24.02.2017 Закрите акціонерне товариство «Міжнародний Іпотечний Банк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «ПЛАТИНУМ БАНК». Відповідно до договору №401 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки фізичних осіб від 04.09.2020 право вимоги за кредитним договором було передано від ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» до ТОВ «Вердикт Капітал». Протягом 2019 - 2020 років позивачка сплачувала за кредитним договором щомісячні платежі за кредитним договором, що підтверджується копіями квитанцій. 18.06.2021 позивачка направила на адресу відповідача заяву на проведення реструктуризації за договором про іпотечний кредит, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 13.04.2021, який набув чинності 23.04.2021. До заяви позивачка долучила публічний паспорт активу від 01.08.2019; копію договору №401 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки фізичних осіб від 04.09.2020 (зареєстровано в реєстрі за №2172); інформацію з сайту ProZorro щодо суми усіх грошових зобов?язань за договорами, права вимоги за якими відступлено за лотом №GL1N018732 за протоколом №UA-EA-2020-06-25-000032-b; копію інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно [PERSON] ; копію інформації з державного рестру речових прав на нерухоме майно відносно квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; копію довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; копію свідоцтва про шлюб [PERSON] ; копії квитанцій про сплату за кредитним договором за період з серпня 2019 по березень 2020 включно. (а.с.25-26) Згідно листа ТОВ «Вердикт Капітал» б/н від 06.07.2021 відповідач відмовив позивачці в обов?язковій реструктуризації у зв`язку із тим, що заява не відповідала вимогам п.п.4 Розділу І Закону №1381-IX від 13.04.2021 оскільки, в заяві про проведення реструктуризації зазначається, зокрема, прізвище ім?я по батькові позичальника та подаються документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві, однак [PERSON] не надано копії документів, що посвідчують особу, в зв?язку з чим неможливо ідентифікувати особу, яка її направила. В зв?язку з пенаданням необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у п.п.4 Розділу І Закону №1381-IX від 13.04.2021, станом па дату відповіді, ТОВ «Вердикт Капітал» звільняється від обов?язку проведення реструктуризації зобов?язань за іпотечним кредитом відповідно до вимог зазначеного Закону. Так, предметом справи, що розглядається є зобов`язання відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» провести реструктуризацію Договору про іпотечний кредит № 1.08062530.х від 13 червня 2008 року, укладеного між [PERSON] та ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», згідно з вимогами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-ІХ, із здійсненням всіх обчислень, необхідних для проведення реструктуризації за заявою позивачки від 18.02.2021. Відповідно до статті 2 Закону України «Про споживче кредитування», передбачено, що метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами. Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. 13 квітня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX, який набрав законної сили 23 квітня 2021 року (далі - Закон № 1381-IX). Цим законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7 згідно із Законом від 13 квітня 2021 року № 1381-IX. Відповідно до підпунктів 1-2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України. Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: - предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі). Відповідно до підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків: - у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину; - у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі; - у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення. У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. Таким чином, відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 7 Закону України «Про споживче кредитування» законодавець встановив два варіанти строків для позичальника на звернення до кредитора із заявою про реструктуризацію зобов`язань у випадку наявності у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили: заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності пунктом пунктом 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» або не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі. Абзац підпункту 3 пункту Закону України «Про споживче кредитування» встановлює позичальникові додатковий строк - до двох місяців на звернення із заявою про реструктуризацію і не обмежує його права на звернення із такою заявою у тримісячний термін з дня набрання чинності пунктом 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя). Підставою відмови у реструктуризації стало не надання позивачем усіх документів, передбачених п.п. 4 п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, копії паспорту позивачки. Разом з тим, вимоги до заяви позичальника про проведення реструктуризації, визначені підпунктом 4 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» не передбачають надання копії паспорту заявника. Враховуючи вищенаведене, у заяві [PERSON] від 18.06.2021 про проведення реструктуризації за договором про іпотечний кредит вказано усі обов`язкові реквізити, визначені підпунктом 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що: - станом на 01 січня 2014 року прострочена заборгованість за кредитним договором №1.08062530.х у [PERSON] відсутня; - станом на 23 квітня 2021 року (дата набрання чинності Закону № 1381-IX) перед кредитором наявне прострочене грошове зобов`язання; - виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (квартира загальною площею 64,7 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ); - предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальниці та у її власності відсутнє інше житлове нерухоме майно. Враховуючи наведене, зобов`язання, передбачені договором про іпотечний кредит № 1.08062530.х від 13 червня 2008 року, укладеним між [PERSON] та ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», підлягають обов`язковій реструктуризації. Відповідачем не наведено мотивів на спростування доводів позивачки про наявність підстав для реструктуризації боргу. З приводу твердження представника відповідача про те, що позивачка фактично погодилася (визнала) правомірність не проведення ТОВ «Вердикт Капітал» реструктуризації за Договором про іпотечний кредит від 13 червня 2008 року №1.08062530.х., оскільки 23.07.2021 надала відповідачу копію паспорту, суд зазначає, що предметом розгляду є відмова відповідача за заявою позивачки від 18.06.2021. Між тим, станом на дату винесення рішення даних щодо врегулювання спірних правовідносин між сторонами суду не надано. При цьому, Закон України «Про споживче кредитування» визначає вичерпний перелік обставин при яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» критеріям (незалежно від дати укладення договору), та підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника: у разі пропуску позичальником строків, на подачу заяви, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим законом (абзац 7 підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»); у разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом (абзац 9 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»). Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів (абзац 10 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»). Не здійснюється відповідно до цього пункту реструктуризація зобов`язань за договорами, усі зобов`язання за якими до дня набрання чинності цим пунктом реструктуризовано, за умови вираження усіх грошових зобов`язань виключно у грошовій одиниці України (гривні) без визначення грошового еквівалента будь-якого із зобов`язань в іноземній валюті (абзац 11 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»). Відповідно до підпункту 12 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити усі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу. Оскільки норма Закону України «Про споживче кредитування» щодо обов`язкової реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті є нормою імперативною, а відповідач без достатньої правової підстави ухиляється від проведення реструктуризації, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог щодо зобов`язання банку провести реструктуризацію боргу [PERSON] . Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 10 листопада 2011 року у справі № 1-26/2011 вказав, що держава сприяє забезпеченню споживання населенням якісних товарів (робіт, послуг), зростанню добробуту громадян та загального рівня довіри в суспільстві. Разом з тим споживачу, як правило, об`єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму (частина перша статті 634 Кодексу). Отже, для споживача існує ризик помилково чи навіть унаслідок уведення його в оману придбати не потрібні йому кредитні послуги. Тому держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів. Враховуючи принцип розумності, який передбачає добросовісність зовнішнього прояву поведінки учасника цивільних відносин з точки зору правомірності, обґрунтованості, доцільності такої поведінки, а також можливості передбачення таким учасником обставин, які можуть вплинути на його права та обов`язки інших учасників цивільних відносин, суд доходить висновку про те, що відмова відповідача позивачці у проведенні реструктуризації з підстав ненадання копії паспорту є протиправною, а тому за заявленим способом захисту підлягають поновленню права позивачки шляхом зобов`язання провести реструктуризацію відповідно до закону. Інші твердження представника відповідача стосовно законності його дій не заслуговують на увагу, оскільки ним не спростовано доводів позивачки про наявність підстав для реструктуризації боргу позивача. Зокрема, представник ТОВ «Вердикт Капітал» посилався на необхідність здійснення заходів належної перевірки клієнта (ідентифікацію, верифікацію, актуалізацію даних) з метою виконання вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та Положення про здійснення установами фінансового моніторингу, затвердженого постановою правління Національного банку України від 28.07.2020 №107 та у зв?язку із можливою зміною клієнтом ідентифікаційного документа (паспорту громадянина України). З цього приводу сд вважає за необхідне зазначити, що спірні відносини, які виникли між сторонами, зокрема, порядок звернення позивачльника із заяв про реструктуризацію боргу, врегульовано Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-ІХ, «Про споживче кредитування». Між тим, згідно п. 1 Додатоку 1 до Положення про здійснення установами фінансового моніторингу, затвердженого постановою правління Національного банку України від 28.07.2020 №107, установа зобов`язана здійснювати належну перевірку нових та наявних клієнтів у випадках, передбачених у статті 11 Закону про ПВК/ФТ. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» № [NUMBER] належна перевірка здійснюється, зокрема, в разі виникнення сумнівів у достовірності чи повноті раніше отриманих ідентифікаційних даних клієнта. За частинами 5, 6 вказаної статті суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а державні органи, державні реєстратори зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідно до законодавства інформацію, що стосується здійснення належної перевірки. Зазначена інформація подається безоплатно. Порядок подання інформації визначається Кабінетом Міністрів України. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії. При цьому, частина 14 статті 11 Закону України № 361-IX встановлює, що повторна ідентифікація та верифікація клієнта (його представника) не є обов`язковими, якщо ця особа раніше була ідентифікована та верифікована згідно з вимогами закону, за умови відсутності у суб`єкта первинного фінансового моніторингу підозр та/або підстав вважати, що наявні документи, дані та/або інформація про клієнта (представника клієнта) є нечинними (недійсними) та/або неактуальними. Виходячи з наведеного, відповідачу надано право здійснення (належної перевірки) верифікації на підставі інформації, яка може бути витребувана або від державних органів, або ж від самого клієнта (представника). Як вбачається з матеріалів справи, позивач змінила прізвище із « [PERSON] » та « [PERSON] » [INFO] і листування із « [PERSON] » та ТОВ «Вердикт Капітал» здійснювалось саме за останнім прізвищем, що підтверджується копіями листів від 06.05.2020 та 26.10.2022.(а.с. 80-81) Відповідач, у разі винекнення у нього сумнівів у достовірності чи повноті раніше отриманих ідентифікаційних даних позивачки, не позбавлений був права скористатися своїми повноваженнями щодо витребування такої інформації, однак таким правом не скористався. А тому, у суду є підстави вважати, що особа позивачки як клієнта банку була встановлена, оскільки повторна ідентифікація (верифікація) не відбулася. Доказів зворотнього відповідачем суду не надано. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує 908 грн. судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто, за вимогу немайнового характеру, від сплати якого позивачка була звільнена при пред`явленні цього позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved