Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті з 01.10.2016 року по 01.11.2022 року послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії квартири [ADDRESS] в розмірі 49534, 80 грн та судові витрати в сумі 2481, 00 грн. В обґрунтування вимог вказано, що позивач надає послуги з централізованого опалення, якими забезпечується квартира [ADDRESS] . Відповідач є власником вказаної квартири, та внаслідок порушення обов`язку щодо оплати наданих послуг централізованого опалення постачання теплової\~енергії за період з 01.10.2016 року по 01.11.2022 року утворилась заборгованість у розмірі 49534, 80 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.12.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с. 22). 09.01.2023 року судом отримано заяву відповідача, яким останній просив застосувати строки позовної давності, які є підставою для відмови в задоволенні позову (а.с. 27-28). Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що сторони скористались правом подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №311621458 від 05.10.2022 року (а.с. 4). У зв`язку з наданням послуг з централізованого опалення Комунальним підприємством «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , оформлено особовий рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ) на послуги Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради. Зі змісту оборотів по особовому рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що починаючи з 01.10.2016 року по 01.11.2022 року заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ), за адресою: [ADDRESS] , становить 49534, 80 грн (а.с. 5-6). Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 366 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно із ст.\~162\~ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Зі змісту статті 5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» до житлово-комунальних послуг належить, зокрема, постачання теплової енергії, постачання гарячої води. За правилами п.п. 3-4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями комунальних послуг є: з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; 4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Відповідно до положення п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За правилами ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. В частині 5 цієї ж статті закону визначено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Згідно зі ст. 525\~ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 8\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що відповідач допустили неналежне виконання зобов`язання з оплати за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії, внаслідок чого за період з 01.10.2016 року по 01.11.2022 року утворилась заборгованість у розмірі 49534, 80 грн. Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Статтею 257\~ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.\~253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається ст. 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України), а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 цієї статті). Відповідно до ч. 4 ст.\~267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач просить стягнути заборгованість, що утворилась за період з 01.10.2016 року по 01.11.2022 року, представник позивача питання про поновлення строків не ставила. За положеннями п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Таким чином, право вимоги виникає у позивача з 21 числа місяця, що йде за наступним, в якому нараховано заборгованість та її не погашено. Зі змісту оборотів по особовому рахунку та розрахунку заборгованості (а.с. 5-6) слідує, що заборгованість утворилась з 01.10.2016 року, право вимоги у КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради виникло 21.11.2016 року. З позовом про стягнення заборгованості КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулось до суду 22.11.2022 року. Позивач допустив пропуск строку звернення до суду, передбачений статтею 257 ЦК України, щодо заборгованості яка утворилась до грудня 2019 року. Встановлено, що за указаний період відповідачем жодних дій, які б могли бути розцінені як переривання строку позовної давності, не вчинено, цей строк сплив, у зв`язку з чим не міг перериватися. За таких обставин, вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії за період з 01.10.2016 року по 01.12.2019 року не підлягають задоволенню у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Оцінивши викладене, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення заборгованості за період з 01.12.2019 року по 01.11.2022 року підлягає до задоволення. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача заборгованості, яка утворилась за період з 01.12.2019 року по 01.11.2022 року в межах строку позовної давності у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку оплачувати надані послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії в сумі 21733, 23 грн (49534, 80 грн - 27801, 57 грн. сума заборгованості, заявлена до стягнення позивачем станом на 01.11.2019 року). Щодо розподілу судових витрат. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2481, 00 грн (а.с. 1). На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі 1088, 67 грн.

Outcome: partial