Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

26 жовтня 2022 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 10\~000 грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання спільного сина, відповідач відмовляється платити гроші на утримання сина, тому вона вимушена звернутись до суду. Дитина знаходиться на її повному утриманні. Позивач не може самостійно забезпечити належний рівень життя дитини, а відповідач є працездатним, має добрий стан здоров`я і може сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 10\~000 грн. Син хворіє алергічним ринітом та потребує обстеження та лікування. а батько коштів не надає. Відповідач працює в Польщі, має право працювати по всій Європі та отримує заробітну плату по договору 3300 злотих та неоподатковані кошти. Позивач вважає, що доцільним буде присудження аліментів на утримання неповнолітнього сина сина у розмірі 10000 грн. Ухвалою суду від 02 листопада 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 05 грудня 2022 року надійшла заява позивача про розгляд справи без її участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. 17 березня 2023 року надійшла заява позивача, в якій вона зазначає, що їй не надають відповіді про працевлаштування відповідача, проте вона впевнена, що він продовжує працювати на підприємстві КМ CARGO та отримує мінімальну заробітну плату (3300 ПОЛЬСЬКИХ ЗЛОТИХ ТА НЕОФІЦІЙНУ ВИНАГОРОДУ 1500 EUR). Просила взяти до уваги вищевказане та винести рішення на користь позивача, адже дитина потребує належного догляду: здоров`я (має хронічну алергію, на необхідність сезонного лікування), освіта (навчання за проектом «Інтелект України» на яке потрібно щомісячно кошти), спортивні секції (для покращення стану здоров`я). Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні (Довідка від 30.04.2022 № 4803-5001555802 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, Довідка від 30.04.2022 № 4803-5001555799 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи). На теперішній час домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 1, 2 статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У статті 141 Сімейного кодексу України (СК України) визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аналіз глави 15 СК України дозволяє зробити висновок, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК України). За положеннями статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи наведені правові норми та обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, що належить стягнути на утримання дитини, суд виходить з такого. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На підставі матеріалів справи встановлено, що дитина разом з матір`ю є внутрішньо переміщеними особами, дитина має захворювання: Алергічний риніт (Виписка із медичної карти амбулаторно хворого, Довідка від 18.10.2022). Відомостей про стан здоров`я та матеріальне становище відповідача позивачем не надано, а відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. Суд вважає, що надана позивачем ксерокопія OMOWA O PRACE не може бути належними та допустимим доказом в справі виходячи з положень ст.ст. 77, 81 ЦПК України, так як ця копія не містять перекладу на українську мову, не посвідчена належним чином та не підтверджують факту отримання доходу відповідача за кордоном на даний час. Відтак, доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі 10 000 грн., суду не надано. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій ст. 12 ЦПК України). Доводи позивача на необхідність стягнення аліментів саме у розмірі 10000 грн. у зв`язку з тим, що дитина має хронічну алергію, навчається на проектом «Інтелект України» на яке потрібно щомісячно кошти, потребує відвідування спортивних секцій для покращення стану здоров`я, суд приймає до уваги. Але зазначені позивачем обставини не є безумовною підставою для стягнення аліментів у зазначеному позивачем розмірі, оскільки витрати у зв`язку з хворобою дитини, розвитком здібностей є додатковими витратами на дитину в розумінні ст.185 СК України, які у разі спору щодо їх розміру можуть стягуватися судом незалежно від стягнення аліментів. В той же час аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», встановлено те, що в 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років складає 1416,50 грн, а мінімальний рекомендований розмір аліментів 2833 грн. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Оскільки відповідач є працездатною особою і має забезпечити дитині не тільки мінімальний рівень життя, а достойний рівень, виходячи з принципу добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти для утримання дитини щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн., починаючи з 26 жовтня 2022 року (дата подання позовну) і до досягнення дитиною повноліття. На переконання суду такий розмір аліментів не поставить його в скрутне становище та відповідатиме вимогам Закону і не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Розглядаючи розподіл судових витрат, суд доходить висновку, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн., відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial