Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

У грудні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі -ПрАТ «Суха Балка») моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 06.12.2011 року на шахті ім.Фрунзе, дільниця №5 ПАТ «Євраз Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «Суха Балка», за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, 5 з його сином [PERSON] стався нещасний випадок на виробництві зі смертельним наслідком. Посилаючись на те, що у зв`язку з утратою сина позивач зазнав душевного болю й відчув сильний емоційний стрес, чим йому завдано моральної шкоди, яку просить стягнути ПрАТ «Суха Балка» в розмірі 400 000,00 грн. 26 грудня 2022 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі доказами. Відповідач скористався правом надання до суду відзиву та подав його до суду, у якому зазначив, що шкоду, завдану позивачеві, було спричинено внаслідок непереборної сили, тобто не з вини відповідача, протиправних дій, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням нещасного випадку на виробництві відповідач не вчиняв. Окрім цього позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди, а тому вважає позовні вимоги безпідставними та просить суд у їх задоволенні відмовити. У відповіді на відзив позивач зазначає, що в результаті спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з сином, було складено акт форми Н-1, який затверджений в установленому законом порядку, не оскаржений та не визнаний недійсним, а тому є допустимим та належним доказом нещасного випадку пов`язаного з виробництвом в наслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] на робочому місці, що призвели до його смерті. Вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить їх задовольнити. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився [PERSON] та його батьком у свідоцтві про народження зазначено [PERSON] . (а.с.6) [PERSON] помер [INFO] у віці 35 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 грудня 2011 року. (а.с.7) Відповідно до Акту №13 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, встановлено, що 06 грудня 2011 року при виконанні трудових обов`язків на підприємстві ПАТ «Євраз Суха Балка», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Суха Балка», з [PERSON] стався нещасний випадок, в результаті якого він помер. Згідно зазначеного акту видом події вказано падіння потерпілого з висоти, причини настання нещасного випадку - основна: інші (несвоєчасне встановлення постійного, тимчасового або випереджаючого кріплення в районі відкритого підняттєвого); супутні: незастосування засобів індивідуального захисту, невиконання посадових обов`язків. Також відповідно п.10 вказаного Акту зазначено, осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці: [PERSON] - гірничий майстер дільниці №5 шахти ім. Фрунзе ПАТ «Євраз Суха Балка»; [PERSON] - в.о. начальника дільниці №5 шахти ім. Фрунзе ПАТ «Євраз Суха Балка»; [PERSON] - заступник головного інженера шахти ім. Фрунзе ПАТ «Євраз Суха Балка»; [PERSON] - головний інженер шахти ім. Фрунзе ПАТ «Євраз Суха Балка»; [PERSON] - начальник шахти ім. Фрунзе ПАТ «Євраз Суха Балка»; [PERSON] - прохідник дільниці №5 шахти ім. Фрунзе ПАТ «Євраз Суха Балка». (а.с. 8-11) Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Як вбачається з матеріалів справи, син позивача загинув на виробництві під час виконання ним трудових обов`язків. Внаслідок його смерті позивачу спричинено моральну шкоду, пов`язану із втратою рідної людини, позбавлено моральної підтримки, що призвело до душевних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків. Виходячи із наведених вище обставин, суд вважає, що позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування. Свої моральні страждання, пов`язані зі смертю сина позивач оцінює в розмірі 400 000,00 гривень. Разом з тим суд зважує на роз`яснення, які містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача у недотриманні положень з охорони праці, які призвели до смертельного нещасного випадку та інших обставин, виходячи із засад розумності та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини по справі, а саме обставини загибелі сина позивача, беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, як втрату підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 240 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Щодо вимоги про стягнення 400 000,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з відповідача ПрАТ «Суха Балка» на користь держави судовий збір у розмірі 2400,00 гривень.

Outcome: partial