Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Представник Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості В. Калашник звернувся до суду з позовом, згідно вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю в розмірі 28 376 грн 23 коп. та судовий збір в сумі 2 481 грн 00 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 09.04.2019 року відповідач [PERSON] звернувся до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості із заявою про надання (поновлення) йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. На підставі особистої заяви [PERSON] останньому було надано статус безробітного. В своїй заяві останній стверджував, що він в даний час не зареєстрований, як суб`єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається та не отримує пенсії, тому, відповідно до вимог чинного законодавства йому була призначена та виплачувалася допомога по безробіттю. На виконання вимог п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості було проведено розслідування страхового випадку відносно відповідача шляхом інформаційного обміну даних з податковим органом, державним центром зайнятості. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 31 від 07.04.2022 встановлено, що в період перебування на обліку в Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості [PERSON] з 09.04.2019 по 10.04.2020 одночасно отримував пенсію за віком з 27.12.2019 року. Відповідно до наданого розрахунку, сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю [PERSON] за період з 27.12.2019 по 09.04.2020 становить 28 376 грн 23 коп. 07.04.2022 наказом директора Кременчуцького МРЦЗ за №54 прийнято рішення про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю з [PERSON] в розмірі 28 376 грн 23 коп. 28.04.2022 за вих. №16/50/238-22, [PERSON] було направлено повідомлення про необхідність повернення виплаченої допомоги по безробіттю, котре було ним отримано 13.05.2022. В добровільному порядку сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю до цього часу відповідачем не повернута. Наказ про повернення допомоги по безробіттю в установленому законом порядку [PERSON] не оскаржувався. Оскільки, в добровільному порядку відповідач не повернув суму незаконно отриманої допомоги, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.01.2023 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, пропричини неявки суд не повідомив, при цьому надав суду заяву згідно якої просить справу розглядати без його участі, позов підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення повісток на адресу реєстрації та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність представника позивача та відповідача. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Як встановлено судом 09.04.2019 [PERSON] звернувся до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості з заявами про надання статусу безробітної та призначення виплати допомоги по безробіттю. [PERSON] було роз`яснено права та обов`язки зареєстрованих безробітних, зокрема попереджено про відповідальність за несвоєчасне подання або подання недостовірних відомостей про обставини, що випливають на умови виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та про обов`язковість повернення службі зайнятості коштів, незаконно отриманих у разі не повідомлення або несвоєчасного повідомлення даних, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, що підтверджується його підписом в Додатку 2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітних. Згідно витягу із наказів про прийняті рішення по особі [PERSON] ПК №165119040400034, наказами №НТ190416 від 16.04.2019 останньому надано статус безробітного, призначено допомогу по безробіттю та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 16.04.2019 по 09.04.2020. Наказом №НТ200410 від 10.04.2020 Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості з 10.04.2020 припинено [PERSON] виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із закінченням строку виплати відповідно до пп. «12» п. 1 ст. 31 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». 10.04.2020 [PERSON] звернувся до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості з заявою про зняття його з реєстрації як безробітного з 10.04.2020 у зв`язку з його відмовою від послуг центру зайнятості, що підтверджується відповідною заявою від 10.04.2020. Наказом №НТ200410 від 10.04.2020 припинено реєстрацію [PERSON] , як безробітного, у зв`язку з поданням зареєстрованим безробітним заяви про припинення реєстрації з 10.04.2020. Як встановлено судом Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості було проведено розслідування страхового випадку, відносно [PERSON] та шляхом інформаційного обміну даних Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області листом від 23.03.2022 за вих. №1600-0210-8/13758 повідомило, що згідно заяви [PERSON] , [INFO] від 12.06.2020 останньому призначено пенсію за віком з 27.12.2019. Згідно Акту № 31 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, складеного 07.04.2022 начальником відділу та заступником начальника відділу Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості Старостіною Н.В. та [PERSON] , встановлено, що [PERSON] під час перебування на обліку у Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості з 09.04.2019 року по 10.04.2020 року, одночасно отримував пенсію за віком з 27.12.2019. Рекомендовано прийняти рішення про повернення незаконно отриманої допомоги за період з 27.12.2019 по 09.04.2020. Згідно копії розрахунку про стягнення допомоги по безробіттю щодо [PERSON] за період з 27.12.2019 по 09.04.2020 загальна сума становить 28 376 грн 23 коп. 07.04.2022 директором Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості були видані накази № 54 та НТ220407 про стягнення з [PERSON] безпідставно нарахованої допомоги по безробіттю за період з 27.19.2019 по 09.04.2020 у розмірі 28 376 грн 23 коп. 28.04.2022 року за вих. № 16/50/238-22 відповідачу [PERSON] було направлено повідомлення про необхідність відшкодування незаконно отриманих коштів у розмірі 28 376 грн 23 коп., яке останній отримав 13.05.2022, згідно рекомендованого повідомлення № 3960105317772. Згідно ст. 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», безробітною визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно з п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Відповідно до п. 6, 7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністра Праці та соціальної політики України від 13.02.2009 року №60/62, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення, повернути незаконно виплачені кошти. В добровільному порядку сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю до цього часу, відповідачем не повернута. Наказ про повернення допомоги по безробіттю в установленому законом порядку [PERSON] не оскаржувався. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. За правилами ч. 3 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Безпідставне невиконання відповідачем покладених на нього зобов`язань будучи безробітним та обізнаним з положеннями ЗУ «Про зайнятість населення», ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на випадок безробіття під час надання статусу безробітного, порушує право Кременчуцького МРЦЗ на відшкодування в даному випадку незаконно отриманих соціальних послуг у вигляді допомоги по безробіттю, котрі були виплачені [PERSON] . Статтею 1166 ЦК України визначаються загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, так зокрема частиною першою вказаної статті передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи(потерпілого) без достатньої правової підстави(безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. На підставі викладеного, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідно до норм ч. 2 та ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з відповідача необхідно стягнути суму виплаченого забезпечення. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача кошти отримані нею у сумі 28 376 грн 23 коп. Відповідно доч.1, п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вище викладене, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2 481,00 грн 00 коп.

Outcome: approved