Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Сенс-Банк» (до зміни назви «Альфа-Банк»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв І.М., в якому просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 12.02.2020 року, зареєстрований у реєстрі за № 5815, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 12.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. був здійснений виконавчий напис (зареєстрований у реєстрі №5815) про стягнення з нього на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №630635146 від 22.05.2017 року на загальну суму 2417,79 гривень. Вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинений всупереч чинного законодавства України та не підлягає виконанню оскільки нотаріусом не було перевірено безспірності наявної заборгованості, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі представленого кредитного договору та виписки з банківського рахунку, до того ж сам виконавчий напис було вчинено нотаріусом за договором, який не був нотаріально посвідчений. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Марцонь В.Б. в судове засідання не з`явилися. Представником позивача подано письмову заяву, в якій останній просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Представник відповідача АТ «Сенс-Банк » в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не подав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.М. в судове засідання не з`явилася, повідомлена про час та місце судового розгляду в установленому законом порядку. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв І.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, зважаючи на неявку відповідача в судове засідання без поважних причин та неподання останнім відзиву на позов, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та постановити заочне рішення. Дослідивши наявні матеріали справи судом встановлені наступні обставини. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 12 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №630635146 від 22.05.2017 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», яка утворилася за період з 23.05.2019 по 22.11.2019 рік у загальній сумі 23507,79 гривень, з яких: 7033,90 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 16473,89 гривень - строкова заборгованість за сумою кредиту. Також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 650,00 гривень. Всього до стягнення визначено 24 157,79 гривень. Вказаний виконавчий напис був пред`явлений до примусового виконання та на його підставі приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.М. було відкрито виконавче провадження № 61584652 від 18.03.2020 року. 01.12.2022 року Національним банком України було внесено запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування акціонерного товариства «Альфа-Банк» на акціонерне товариство «Сенс Банк». Вказаний запис було внесено на підставі повідомлення про державну реєстрацію змін до Статуту АТ «Сенс Банк» у зв`язку із зміною найменування Банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої Закону України «Про нотаріат» - нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як встановлено, для підтвердження наявності заборгованості АТ «Альфа-Банк» надав нотаріусу зокрема Оферту на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630635146 від 22.05.2017 року укладеної з [PERSON] та анкету-заяву від 22.05.2017 року про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», яка підписана [PERSON] . Пунктом 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п. 3.2 Глави 16 цього Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Також відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зважаючи на те, що позивач заперечує не лише наявність у нього заборгованості перед АТ «Альфа-Банком», але й наявність самих зобов`язань за кредитним договором на умовах зазначених Банком, матеріали справи беззаперечно не свідчать про її безспірність, та протилежного судом не встановлено, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім цього, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 126/20084/41, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 року № 662 в частині, а саме: п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Згідно з п. 10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Оспорюваний виконавчий напис стосується стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором №630635146 від 22.05.2017, який не є нотаріально посвідченим. Таким чином, встановлено, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис з порушення вимог чинного на момент вчинення виконавчого напису законодавства. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. за подання позову, а також понесенні витрати на правничу допомогу у сумі 10 000,00 гривень.

Outcome: approved