Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

24.01.2023 року до суду звернувся позивач АТ „Акціонерний Банк «РадаБанк з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. 03.02.2023 року до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичних особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2023 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін на 20 березня 2023 року. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по ліміту овердрафту, встановленому на платіжну картку у загальній сумі 13\~851.56 грн., що складається із простроченої заборгованості по ліміту овердрафту - 8\~649,00 грн.; простроченої заборгованості по нарахованим процентам 5\~202.56 грн. А також стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: між АТ „Акціонерний Банк «РадаБанк та відповідачем шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1768718/Z02/16 від 29.08.2018 року та відповідно до заяви про приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» (овердрафт на платіжну картку) встановлений овердрафт на платіжну картку в сумі 5 000.00 грн., згідно Умов (Додаток 7/7.1до Договору), як є невід`ємною частиною договору та відповідно до встановлених банком правил, договору овердрафту № 251120/ФКР510/16 від 11.11.2020 р. Як вбачається з умов Договіру у відповідності до п. 2.4 в межах цього договору Банк пропонує надання послуг щодо настання овердрафтів для клієнтів. Відповідно до п. 3.2. Договору підписанням заяви-згоди на приєднання Клієнт беззастережно та безумовно приєднується до умов цього договору або його частини, яка регулює порядок надання замовленої послуги та підтверджує про своє ознайомлення з рекомендаціями щодо кібербезпеки, що розміщені на сайті Банку. Згідно з Договором, заявою та Паспортом продукту позичальнику було надано кредит у формі овердрафту з лімітом у сумі 5 000.00 грн. з подальшим збільшенням цього ліміту до 10\~000,00 грн. строком кредитування на 12 місяців до 10 листопада 2022 р. з можливістю пролонгації, на платіжну картку міжнародних платіжних систем на наступних умовах: процентна ставка за користування овердрафтом встановлюється в розмірі 0.01% в межах 30-ти денного пільгового періоду та 42,0 % річних за межами пільгового періоду. Виписками по особовому рахунку підтверджується, що Клієнту було надано кредит у формі овердрафту з лімітом у сумі 5\~000.00 грн. з подальшим збільшенням цього ліміту до 10\~000,00 грн. та відображений облік простроченої заборгованості по ліміту овердрафту. Таким чином позивач виконав у повному обсязі свої договірні зобов`язання щодо встановлення відповідачу Овердрафту на поточний рахунок. В порушення умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконував (дата виникнення прострочення заборгованості 30.09.2021 р.). Намагаючись вирішити питання повернення заборгованості в досудовому порядку, позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою. Після звернення з вимогою відповідач заборгованість не погасив. Відповідачем прострочені строки виконання грошових зобов`язань. Так станом на 09.01.2023 року за відповідачем існує заборгованість в сумі 13\~851,56 грн., яка складається з: -простроченої заборгованості по ліміту овердрафту - 8 649.00 грн.; -простроченої заборгованості по нарахованим процентам 5 202.56 грн. Неналежне виконання відповідачем взятих на себе обов`язків щодо повернення суми отриманого овердрафту й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзиву у встановлений судом строк на позовну заяву не надав. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено\~такі факти\~та відповідні\~їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між АТ „Акціонерний Банк «РадаБанк та відповідачем шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1768718/Z02/16 від 29.08.2018 року та відповідно до заяви про приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» (овердрафт на платіжну картку) встановлений овердрафт на платіжну картку в сумі 5 000.00 грн., згідно Умов (Додаток 7/7.1до Договору), як є невід`ємною частиною договору та відповідно до встановлених банком правил, договору овердрафту № 251120/ФКР510/16 від 11.11.2020 р. Як вбачається з умов Договіру у відповідності до п. 2.4 в межах цього договору Банк пропонує надання послуг щодо настання овердрафтів для клієнтів. Відповідно до п. 3.2. Договору підписанням заяви-згоди на приєднання Клієнт беззастережно та безумовно приєднується до умов цього договору або його частини, яка регулює порядок надання замовленої послуги та підтверджує про своє ознайомлення з рекомендаціями щодо кібербезпеки, що розміщені на сайті Банку. Судом встановлено, що підписані відповідачем заяви та Паспорт продукту позичальника, складає між відповідачем та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача в зазначених документах. Таким чином відповідач підтвердив свою згоду на укладення кредитного договору та кредитний договір, шляхом складання зазначених вище документів, був укладений у належній письмовій формі. Крім того положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Судом встановлено, що укладений між сторонами договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. ч. 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться. Судом встановлено, що Згідно з Договором, заявою та Паспортом продукту позичальнику було надано кредит у формі овердрафту з лімітом у сумі 5 000.00 грн. з подальшим збільшенням цього ліміту до 10\~000,00 грн. строком кредитування на 12 місяців до 10 листопада 2022 р. з можливістю пролонгації, на платіжну картку міжнародних платіжних систем на наступних умовах: процентна ставка за користування овердрафтом встановлюється в розмірі 0.01% в межах 30-ти денного пільгового періоду та 42,0 % річних за межами пільгового періоду. Виписками по особовому рахунку підтверджується, що Клієнту було надано кредит у формі овердрафту з лімітом у сумі 5\~000.00 грн. з подальшим збільшенням цього ліміту до 10\~000,00 грн. та відображений облік простроченої заборгованості по ліміту овердрафту. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати відсотків. Судом встановлено, що позивач належним чином виконав покладені на нього обов`язки за укладеним кредитним договором, що підтверджується виписками по особовому рахунку, з яких вбачається, що відповідачеві встановлений кредит у формі овердрафту з лімітом у сумі 5 000.00 грн. з подальшим збільшенням цього ліміту до 10\~000,00 грн. та відповідач користувався наданими йому кредитними коштами. В свою чергу відповідач своїх обов`язків за кредитним договором щодо повернення кредиту належним чином не виконував. Так, відповідачем прострочені строки виконання грошових зобов`язань. Так, станом на 09.01.2023 року за відповідачем існує заборгованість в сумі 13\~851,56 грн., яка складається з: -простроченої заборгованості по ліміту овердрафту - 8 649.00 грн.; -простроченої заборгованості по нарахованим процентам 5 202.56 грн. Будь-яких доказів про внесення грошових сум на погашення заборгованості за укладеним кредитним договором, які б свідчили про погашення цієї заборгованості, чи зменшення суми заборгованості за укладеним кредитним договором, відповідачем не надано. Таким чином судом встановлено, що у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним кредитним договором порушуються права позивача, якому не повернена сума виданих кредитних коштів та відсотків. Порушені права кредитора підлягають захисту відповідно до обраного позивачем способу захисту порушених прав, який передбачений ст. 16 ЦПК України та з яким погоджується суд як з найбільш ефективним за даних обставин способом захисту порушених прав позивача. При цьому позивач вживав заходи досудового врегулювання спору, направивши відповідачеві 20 вересня 2022 року вимогу з проханням погасити заборгованість за кредитним договором, яка залишена відповідачем без виконання. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по ліміту овердрафту, встановленому на платіжну картку відповідно до заяви про приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» (овердрафт на платіжну картку) у загальній сумі 13 851.56 грн., що складається із простроченої заборгованості по ліміту овердрафту - 8 649.00 грн.; простроченої заборгованості по нарахованим процентам 5 202.56 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684.00 грн., так як судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved