Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

02 грудня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя та стосунки у сім`ї, відповідач влаштовував сварки, ображав нецензурно її та її дітей від першого шлюбу, не цікавився розвитком свого сина, вони втратили будь-які почуття один до одного, що призвело до припинення подружніх стосунків, та ведення спільного господарства, на думку позивачки, примирення між ними неможливе, так як даний шлюб суперечить її інтересам. Після надходження позовної заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 22 грудня 2022 року після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним\~чином про\~дату,\~місце та\~час судового\~засідання. В матеріалах справи наявне клопотання позивачки про розгляд справи у її відсутності, в якому вона підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Судова повістка на ім`я відповідача повернулася до суду без вручення адресату, так як він відсутній за зареєстрованою адресою місця проживання, тому відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим. Крім того, інформація про розгляд справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України і є доступною для учасників справи. Причини своєї неявки відповідач не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, за згодою позивачки, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Сторони зареєстрували шлюб 11 грудня 2015 року у Суворовському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2143, що підтверджується дублікатом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26 грудня 2018 року. Від спільного проживання під час шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . Причинами розпаду\~сім`ї стало те, що спільне життя між подружжям не склалося через різні погляди на життя та стосунки у сім`ї, відповідач влаштовував сварки, сторони втратили будь-які почуття один до одного, що призвело до припинення подружніх стосунків, та ведення спільного господарства. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч.2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи, що у сторін сім`я розпалася, позивачка продовжує наполягати на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. За змістом частини другої статті 114, статті 115\~СК\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~

Outcome: approved