Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07.05.2006 між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Ягубецькою сільською радою Христинівського району Черкаської області за актовим записом №5. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] . В подальшому подружні стосунки не склались і рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.01.2022 року (справа № 711/6660/21) шлюб між сторонами було розірвано. Зазначає, що після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з нею, відповідач проживає окремо, інтересами та потребами дітей не цікавиться, не виконує свої обов`язки щодо утримання неповнолітніх дітей, матеріальної допомоги не надає, чим поставив позивача у скрутне матеріальне становище, оскільки її доходу не вистачає на повноцінне утримання дітей. Відповідач є особою працездатного віку, за станом здоров`я не мав протипоказань для виконання будь-яких робіт та інших осіб на утриманні не мав. Крім того вказує, що 25.02.2022 вона змушена була звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Єдиним засобом зв`язку з відповідачем за певний період часу до подання заяви про видачу судового наказу був лише телефонний зв`язок, можливості письмового звернення до нього вона не мала можливості в зв`язку з відсутністю будь-якої інформації про його фактичне місце проживання/перебування; остання відома їй адреса місця його реєстрації та проживання співпадала з її, а саме: [ADDRESS] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.08.2022 року у справі № 711/1000/22 на підставі поданої у лютому 2022 року заяви про видачу судового наказу у її задоволенні було відмовлено. Підставою для такої відмови стала саме неможливість встановити судом зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника. Тобто, у неї до моменту подачі заяви про видачу судового наказу теоретично не існувало жодної можливості самостійно отримати будь-які відомості про його місце перебування, щоб спробувати в черговий раз переконати у необхідності сплати аліментів. Таким чином, нею були вчинені всі дії, спрямовані на отримання аліментів, але бажаного результату не було отримано з незалежних від неї обставин. Вважає, що відповідач умисно й надалі продовжує ухилятися від сплати коштів та від вчинення інших способів щодо утримання їхніх дітей. А тому вважає, що стягнення аліментів повинно біти розпочато з 25.02.2022, тобто з першочергового її звернення до суду із вимогою про стягнення аліментів із заявою про видачу судового наказу. Враховуючи викладене вище, посилаючись на ч. 2 ст. 191 СК України, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до повноліття дітей, починаючи з 25 лютого 2022 року. Ухвалою суду від 01.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, до початку надала заяву від 03.03.2023, у якій свої позовні вимоги уточнює та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти з дня подачі позову до суду. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про причину не явки суду не повідомив, був повідомлений про день та час розгляду справи рекомендованими листами. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.10.2006, та доньки - [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] від 27.11.2012. Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3\~ст.181 СК України\~передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком матері і батька. Відповідно до\~Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей: віком від 06 до 18 років 01.01.2023 в розмірі 2833,00 грн., а тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved