Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.02.2023 р. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Позов обґрунтовувала тим, що її матір [PERSON] та батько [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний. Позивач [PERSON] є дочкою відповідача [PERSON] . Відповідач сплачував аліменти на утримання позивача до досягнення повноліття. Позивач навчається на І курсі факультету психології у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника на денній формі навчання. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча може і зобов`язаний надавати таку допомогу. За таких обставин, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 2500 грн. щомісячно з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.02.2023 р. справа прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання 14.03.2023 р. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У позові просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання 14.03.2023 р. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Скористався правом подання відзиву, у якому зазначив, що посилання позивача на те, що він не надає жодної допомоги їй є неправдивими, оскільки він постійно надає матеріальну допомогу позивачу пересилаючи кошти на її рахунок. Крім того, відповідач здійснив оплату за перший та другий семестр навчання позивача [PERSON] у сумі 26000 грн. Просив суд врахувати те, що він є інвалідом другої групи безстроково та має дохід лише із пенсії, яка становить 2700 грн. Тому сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, в розмірі 2500 грн. не має можливості, оскільки залишиться без засобів для існування. Позовні вимоги визнає частково, та просить суд стягувати з нього аліменти на утримання повнолітньої дочки, у розмірі не більше 800 грн. Представник відповідача адвокат Бойчук М.Й. подав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та представника. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьком є -\~ [PERSON] , [INFO] , та мати [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до довідки №15681 від 09.02.2023 р. виданої Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника позивач [PERSON] навчається на І курсі факультету психології на денній контрактній формі навчання. Передбачуваний термін закінчення навчання 30.06.2026 р. (а.с.17). Згідно копії довідки №210100 відповідач [PERSON] , [INFO] , має другу групу інвалідності безстроково (а.с.19). Відповідно до копій квитанцій відповідач [PERSON] перерахував на рахунок Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника за навчання [PERSON] за перший та другий семестр навчання кошти у сумі 26000 грн. (а.с.21). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, до яких належать: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Згідно частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON] , [INFO] , має вік, який перевищує 18, але є меншим 23 років, і продовжує навчання на денній платній формі, і, у зв`язку з навчанням, об`єктивно позбавлена можливості працевлаштування. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров`я відповідача, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, а також те, що відповідач є інвалідом другої групи, іншого доходу окрім пенсії немає. Таким чином, оцінюючи долучені до справи докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме суд вважає за можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1000 (однієї тисячі) грн. щомісячно на період навчання, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 07 лютого 2023 року, до припинення навчання дочкою [PERSON] , але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. З частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»,\~ від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору, так як він є інвалідом другої групи, що підтверджується копією довідки, тому судовий збір компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до правової позиції ВСУ від 01.03.2017 у справі № 6-152цс17, зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. На підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: partial