Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Представник позивача адвокат Шишка Р.І. діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, третя особа: Канівська державна нотаріальна контора Черкаської області про тлумачення заповіту. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,21 га, кадастровий номер земельної ділянки 7122086200:01:001:0111, розташовану на території Полствинської сільської ради Канівського району Черкаської області. Позивач є спадкоємцем після смерті матері за заповітом та прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою в нотаріальну контору, але отримав відмову. Відмова нотаріуса обґрунтована тим, що згідно наданого заповіту немає можливості визначити справжню волю заповідача та з`ясувати зміст окремих частин правочину. За життя матері позивача [PERSON] на праві приватної власності належала тільки одна земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,21 га, кадастровий номер земельної ділянки 7122086200:01:001:0111, розташована на території Полствинської сільської ради Канівського району Черкаської області. Вважає, що розпорядження позивача було спрямоване на те, щоб заповісти своєму сину [PERSON] саме вище вказану земельну ділянку. Просить суд розтлумачити заповіт [PERSON] від 07 лютого 2008 року, посвідчений секретарем Полствинської сільської ради Черкаської області 07.02.2008, зареєстрований в реєстрі за № 20, наступним чином: майно, яке входить до складу спадщини - належне право власності на земельну ділянку розміром 2,20 га, що знаходиться с. Малий Ржавець, яка належить їй на праві особистої власності та яку вона заповідає сину [PERSON] , жителю села Пекарі, Канівського району, Черкаської області, відповідає майну, на яке [PERSON] видано 19.06.2003 Полствинською сільською радою Канівського району Черкаської області Державний акт на право власності на земельну ділянку серія серії ЧР № 021356, площею 2,21 га, кадастровий номер земельної ділянки 7122086200:01:001:0111, що розташована на території Полствинської сільської ради Черкаської області, яку вона заповідає сину [PERSON] . У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії: Ухвалою суду від 13.02.2023 провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01.03.2023, витребувано докази у справі. Ухвалою суду від 15.03.223 закрито підготовче провадження у справі, призначено судовий розгляд по суті на 28.03.2023. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача - Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади в Черкаській області у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява розгляд справи без його участі, щодо спору покладаються на розсуд суду (а.с.51). Представник третьої особи - Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області у судове засідання не з`явився, подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника за наявними матеріалами справи (а.с.28,70). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступник підстав. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною другою статті 1256 ЦК України передбачена можливість тлумачення заповіту судом, яке здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до статті 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] , померла [INFO] в с.Пекарі, Черкаського району, Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.06.2021 (а.с.10). Позивач [PERSON] , відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 07.02.2008 секретарем Полствинської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 20. З тексту даного заповіту вбачається, що [PERSON] , жителька с.Малий Ржавець Канівського району на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: земельну ділянку розміром 2,20 га, що знаходиться в с. М-Ржавець, яка належить їй на праві особистої власності заповідає сину [PERSON] , жителю с.Пекарі Канівського району Черкаської області (а.с.11). 27.10.2021 державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори Шатило Л.А., заведена спадкова справа № 459-2021 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до постанови державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори Шатило Л.А. за № 942/02-31 від 06.10.2022, вбачається, що позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею - 2,20 га, що знаходиться с. Малий Ржавець, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що проживала за адресою: село Малий Ржавець, Черкаського району Черкаської області, у зв`язку з тим, що у заповіті заповідачем не визначено повні відповідні дані заповідального майна, тому не має можливості визначити справжню волю заповідача та з`ясувати зміст окремих частин правочину (а.с.12). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.11.2022 року, № 314586606, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2,21 га, кадастровий номер земельної ділянки 7122086200:01:001:0111, яка розташована на території Полствинської сільської ради Канівського району Черкаської області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 021356, виданого Полствинською сільською радою Канівського району Черкаської області 19.06.2003 (а.с.13-15). Відповідно до копії спадкової справи №456-2021, заведеної 27.10.2021 державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори Шатило Л.А. до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що спадкоємцями після смерті останньої є позивач [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємцями за заповітами є [PERSON] та [PERSON] , а спадкоємцем за законом є [PERSON] (а.с.29-45). Здійснюючи тлумачення змісту заповіту, суд виходить із наступного. Тлумачення судом змісту заповіту не повинно змінювати волі спадкодавця, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права спадкодавця щодо розпоряджання його майном. Тлумачення змісту заповіту є лише інструментом з`ясування волі спадкодавця, а отже, суд, здійснюючи тлумачення змісту заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю спадкодавця. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 478/2164/18. Як зазначалося вище, згідно зі статтями 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що на момент складання заповіту [PERSON] була власником однієї земельної ділянки, право власності якої було підтверджене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 021356, виданим Полствинською сільською радою Канівського району Черкаської області 19.06.2003, однак у тексті заповіту про належну заповідачу земельну ділянку зазначено лише її розмір та місце розташування, без зазначення відповідно її кадастрового номеру та цільового призначення. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частини перша та друга статті 1236 ЦК України). Таким чином, оскільки на час складання заповіту та на час смерті [PERSON] , останній на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 021356, виданого 19.06.2003 Полствинською сільською радою Канівського району Черкаської області, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,21 га, розташована на території Полствинської сільської ради Канівського району Черкаської області, кадастровий номер 7122086200:01:001:0111, очевидним є те, що складаючи заповіт на користь [PERSON] , [PERSON] заповідала йому саме ту земельну ділянку, власником якої вона була. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи зібрані по справі докази, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що спадкодавець на момент смерті був власником лише однієї земельної ділянки, а позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняв належним чином спадщину.

Outcome: approved