Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

22 грудня 2022 року представник позивача [PERSON] адвокат Костенко О.М., звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вище зазначеною позовною заявою, в якій просить: визнати за [PERSON] як спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 3,5177 га, кадастровий номер 3221986900:04:007:0008, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Згурівської селищної ради Броварського району Київської області (колишня назва Усівська сільська рада, Згурівський район); визнати за [PERSON] як спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення приватизації земельної ділянки площею 1,7589 га, кадастровий номер 3221986900:04:007:0039, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також право на державну реєстрацію в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] права власності на цей об`єкт нерухомого майна. Також просить не стягувати з відповідачів судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . В Згурівській РДНК було заведено спадкову справу до майна померлого. Інші спадкоємці, визначені як відповідачі по справі, відмовились від прийняття спадщини на користь позивача. Після смерті батька позивачу в порядку спадкування за законом відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 3,5177 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3221986900:04:007:0008, та на земельну ділянку загальною площею 1,7589 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3221986900:04:007:0039, що розташовані на території Згурівської селищної (колишньої Усівської сільської) ради Броварського району Київської області. Право власності на земельну ділянку площею 3,5177 га, кадастровий номер 3221986900:04:007:0008, належало померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 464036, що був виданий на померлого [PERSON] на підставі розпорядження Згурівської райдержадміністрації від 25.04.2005 № 188 та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю Згурівським районним відділом земельних ресурсів від 26 травня 2005 року. Право власності на земельну ділянку площею 1,7589 га, кадастровий номер 3221986900:04:007:0039, належало померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 981978, що був виданий на померлого [PERSON] на підставі розпорядження Згурівської райдержадміністрації від 11.10.2007 № 560. Зазначений державний акт не був зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю Згурівським районним відділом земельних ресурсів. Тобто, батько позивача висловив волю на приватизацію (виділ в натурі на місцевості) вищевказаної земельної ділянки, проте державний акт хоч і був виготовлений, проте не пройшов державної реєстрації. Кадастровий номер земельній ділянці був присвоєний, ділянка була сформована, її межі, точна площа і поворотні точки визначені. Нотаріус Згурівської РДНК відмовив позивачку у видачі свідоцтв про право на спадщину з підстав ненадання позивачем правовстановлюючих документів. У державному реєстрі речових прав відсутня реєстрація права власності за померлим. 21 грудня 2015 року за адресою проживання позивача відбулась пожежа, яка фактично знищила всі оригінали документів, в тому числі й оригінал державного акту серії ЯА № 464036. Відсутність оригіналів документів призводить до того, що неможливо встановити факт належності спадкового майна спадкодавцеві. Виготовити новий державний акт не можливо. До спадкової маси входить також право на завершення приватизації спірної земельної ділянки та на реєстрацію в реєстраційних органах права власності на цю ділянку. Позивач намагався врегулювати спір в досудовому порядку шляхом звернення до органів нотаріату про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено, тому останнім і єдиним способом захисту є звернення до суду. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 30 грудня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 17.02.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Костенко О.М., не з`явились. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви, у яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін, та їхня неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України, враховуючи\~ визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Обставини, викладені в позові підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживали: дочка - [PERSON] , [INFO] , сини - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 23 копія свідоцтва про смерть, а.с. 24 довідка). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на все його майно. У Згурівській районній державній нотаріальній конторі 16.03.2018 заведена спадкова справа № 61/2018, номер у спадковому реєстрі 62147705 (а.с. 25 витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі, а.с. 62, 63-94 супровідний лист, копія спадкової справи). [PERSON] за життя заповітів не склав. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його діти: дочки [PERSON] , [PERSON] , сини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 62, 63-94 супровідний лист, копія спадкової справи, а.с. 140 копія свідоцтва про шлюб). Позивач [PERSON] на час\~відкриття спадщини постійно проживав разом з батьком, протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~ЦК України,\~він не\~заявив про\~відмову від\~спадщини,\~а тому на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що спадщину прийняв. 16 березня 2018 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті батька [PERSON] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] теж проживали зі спадкодавцем [PERSON] на день його смерті. В матеріалах справи містяться заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в яких вони повідомляють, що вони пропустили шестимісячний строк прийняття спадщини та до суду за продовженням строку на прийняття спадщини звертатись не будуть (а.с. 19, 20, 21, 22). Третя особа [PERSON] на день смерті зі спадкодавцем не проживала, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавала. Крім того, відповідачі та третя особа подали до суду заяви, в яких позов [PERSON] визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Спадкові права позивача ніким не оспорюються. До складу спадщини входять, зокрема, дві земельні ділянки. Земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5177 га, кадастровий номер 3221986900:04:007:0008, яка розташована на території Усівської сільської ради та належить спадкодавцю [PERSON] на праві власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 464036, виданого 26 травня 2005 року на підставі розпорядження Згурівської райдержадміністрації від 25.04.2005 № 188, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:05:027:00241 (а.с. 27 копія державного акта, а.с. 29-32 копі Витягу з ДЗК про земельну ділянку, а.с. 33 інформація з ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку, а.с. 97-106 копія розпорядження № 188 з додатком). Земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7589 га, кадастровий номер 3221986900:04:007:0039, яка розташована на території Усівської сільської ради. На підставі розпорядження Згурівської райдержадміністрації від 11 жовтня 2007 року № 560 на ім`я [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 981978 (а.с. 28 копія державного акта, а.с. 107-110 копія розпорядження № 560 з додатком). Оригінал державного акта ЯА № 464036 від 26 травня 2005 року втрачений під час пожежі, яка трапилась 21.12.2015 в будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26 копія акта про пожежу від 21.12.2015). [PERSON] за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7589 га, кадастровий номер 3221986900:04:007:0039, яка розташована на території Усівської сільської ради. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 981978 виготовлений після смерті [PERSON] та ним не отриманий, а тому за життя спадкодавець [PERSON] не набув права власності на цю земельну ділянку. У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] не надав документи, передбачені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 40 відмова нотаріуса, а.с. 62, 63-94 супровідний лист, копія спадкової справи). Відповідно до ст. 116 ЗК України (в редакції чинній на час відкриття спадщини) громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених ЗК України. В силу ст. 80 ЗК України (в редакції чинній на час відкриття спадщини) суб`єктами права власності на землі приватної власності є громадяни та юридичні особи. Згідно зі ст. 81 ЗК України (в редакції чинній на час відкриття спадщини) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України (в редакції чинній на час відкриття спадщини) набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно з ч. 3 ст. 116 ЗК України (в редакції чинній на час відкриття спадщини) безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України (в редакції чинній на час відкриття спадщини) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації. В редакції, чинній на дату розгляду справи, ч. 1 ст. 125 ЗК України передбачає, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції чинній на час відкриття спадщини) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. В редакції, чинній на дату розгляду справи, ст. 126 ЗК України передбачає, що право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В силу положень ст. 21 Закону України «Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» за\~результатом розгляду\~заяв у\~сфері державної\~реєстрації прав\~надаються в\~електронній та\~(за\~бажанням заявника)\~в паперовій\~формі рішення\~державного реєстратора,\~витяг з\~Державного реєстру\~прав про\~проведену державну\~реєстрацію прав. Витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав за бажанням заявника надається у паперовій формі. Такий витяг у паперовій формі надається з проставленням підпису та печатки державного реєстратора чи адміністратора центру надання адміністративних послуг (у разі отримання витягу шляхом звернення до центру надання адміністративних послуг). Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема успадкування. Положеннями ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з\~ч.\~1,\~2\~ст.\~1223\~ЦК\~України\~право на\~спадкування\~мають\~особи,\~визначені\~у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. В силу положення ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008\~№ 7 передбачено, що відповідно\~ до\~ статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності\~ на\~ землю\~ або\~ іншим правовстановлюючим документом. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. Позивач [PERSON] спадщину після смерті батька прийняв. Його спадкові права ніким не оспорюються. До складу спадщини входять дві земельні ділянки. Земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5177 га, кадастровий номер 3221986900:04:007:0008, належала померлому на праві власності. Оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 464036 від 26 травня 2006 року втрачений. Щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7589 га, кадастровий номер 3221986900:04:007:0039, [PERSON] за життя розпочав процедуру приватизації. У зв`язку із незавершенням процедури приватизації, [PERSON] за життя не отримав державний акт, а тому його спадкоємець - [PERSON] набуває право на завершення приватизації. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, а тому його спадкові права підлягають захисту в судовому порядку. З огляду на вище зазначене, враховуючи визнання позову відповідачами, яке прийняте судом, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю. Ціна позову 389670,98 грн (257102,12 грн+132568,86 грн=389670,98 грн) (а.с. 34-36, 37-39 копії довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості). Позивач сплатив судовий збір у розмірі 3896,71 грн (а.с. 44 квитанція). У позовній заяві позивач просив не стягувати з відповідачів судові витрати, у зв`язку з чим суд вбачає за необхідне не застосовувати до відповідачів положення ст. 141 ЦПК України та понесені позивачем судові витрати залишити за ним.

Outcome: approved