Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона фактично проживає у Чеській Республіці. Будучи власником квартири [ADDRESS] , 10.04.2009 подарувала 1/3 даної квартири своєму сину [PERSON] . Останнім часом між сторонами склалися неприязні відносини. Під час перебування позивача в Україні разом з її чоловіком відповідач вигнав її з дому. Також відповідач змінив вхідні замки на дверях у квартирі та не допускає позивача додому. Крім того, після 24.02.2022, відповідач без згоди позивача здав спірну квартиру у найм тимчасово переміщеним особам із зони бойових дій. Відповідач добровільно їх до будинку не пускає, тому позивач змушена звернутися до суду, щоб зобов`язати відповідача, усунути перешкоди у користуванні житлом, так як позивач в Україні не має іншого житла і в разі приїзду у відпустку додому, не має де проживати зі своїм чоловіком. Посилаючись на викладене та приписи ст. ст. 391, 405 ЦК України, позивач просить суд зобов`язати [PERSON] не чинити їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] . У відзиві на позов відповідач [PERSON] просить відмовити у його задоволенні. Вказує, що позовні вимоги не доведені жодними належними та допустимими доказами. Він не виганяв позивачку з чоловіком з квартири, і такі твердження є неправдивими. З січня 2020 року і по теперішній час позивачка проживає за межами України, кожного разу не повідомляла його про те, що приїздить у м.Хуст і не може зайти у свою квартиру. Щодо постанови слідчого від 07.12.2017 то така не є доказом створенні ним перешкод позивачу у користуванні житлом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов та просив його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Вважає, що доказів здійснення [PERSON] перешкод позивачу у користування квартирою достатньо. Відповідач у відзиві просить відмовити у задоволенні позову, однак жодним чином не заперечує обставин на які посилається позивач, зокрема що він виганяв позивачку з її чоловіком з квартири і що здав таку квартиру ВПО. Також уточнив, що позивач просить усунути перешкоди шляхом надання їй безперешкодного доступу до квартири. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просить розглянути справу без його участі. Окрім того судом надсилався на адресу реєстрації місця проживання відповідача (яка також була указана ним у відзиві) лист із долученою до нього повісткою, у якому\~ роз`яснено, що у судовому засіданні від 21.03.2023 буде допитуватися свідок, і що він може взяти участь у даному засідання з можливістю брати участь у допиті такого свідка,\~ а також роз`яснено, що у разі неявки у судове засідання свідок може бути допитаний без його участі. Указаний лист повернувся на адресу суду із відміткою «виїхав за кордон», що свідчить про відсутність відповідача за адресою свого місця проживання, та відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, така поштова кореспонденція вважається врученою. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, згідно з приписами ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України перебачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.05.2008 [PERSON] набула право власності квартири [ADDRESS] (а.с.7). Згідно договору дарування від 10.04.2009 року [PERSON] подарувала 1/3 частини квартири [ADDRESS] [PERSON] (а.с.40-42). Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі (а.с.8-12), а позивач [PERSON] 17.05.2004 року прийнята на консульський облік у консульському відділі Посольства України в Чеській Республіці (а.с.15), та отримує там пенсію по інвалідності (а.с.22, 23). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , який є двоюрідним братом позивачки, суду пояснив, що мав місце інцидент декілька років тому, коли [PERSON] і та її чоловік, приїхавши в Україну, і хотіли заночувати у належній їй квартирі, однак [PERSON] їх не впустив, вигнав, викинув речі. Було повідомлення у поліцію, яке нічим не завершилося. Після чого [PERSON] вирішила оспорити договір дарування, однак безрезультатно. Він періодично спілкується з сестрою, приблизно два рази на місяць. І вона говорить йому, що хоче приїхати, однак боїться бо може бути знову скандал. Він має довіреність від [PERSON] і коли останній раз пробував зайти до квартири, то там були якісь сторонні люди. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦПК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] як співвласник квартири чинить перешкоди іншому співвласнику позивачу [PERSON] у користуванні даною квартирою, яке полягає зокрема у обмеженні їй безперешкодного доступу до такої квартири. Указане підтверджується зокрема показами свідка [PERSON] , які є чіткими та послідовними, який зокрема\~ пояснив, що мав місце інцидент в ході якого відповідач виганяв позивачку з чоловіком з квартири, після чого позивачка ініціювала судовий процес щодо скасування договору дарування. Наразі позивачка має бажання приїхати в Україну однак боїться через можливість повторення конфлікту. Також свідок ствердив, що у квартирі проживають сторонні люди, що безперечно свідчить про наявність перешкод у позивачки користуватися даною квартирою для власного проживання у разі приїзду в Україну. Слід зазначити, що хоча й відповідач не брав участі в допиті свідка [PERSON] , водночас судом надсилався відповідачу лист, у якому роз`яснено, що у судовому засіданні від 21.03.2023 буде допитуватися свідок, і що він може взяти участь у даному засідання з можливістю брати участь у допиті такого свідка, а також роз`яснено, що у разі неявки у судове засідання свідок може бути допитаний без його участі. Такий лист повернуся на адресу суду з відміткою «виїхав за кордон». Отже судом вживалися всі необхідні заходи для повідомлення відповідача про можливий допит свідка у судовому засіданні, з роз`ясненням йому наслідків неявки в судове засідання. Натомість відповідач у судове засідання не з`явився, та виїхав за кордон, володіючи інформацією про ініційовану проти нього справу, чим самостійно розпорядився своїми процесуальними правами, у тому числі й щодо можливості участі у судовому засіданні. А отже та обставина, що допит свідка [PERSON] відбувся без участі відповідача, зумовлена виключно його діями. Відтак, суд констатує, що позивачем доведено факт створення йому перешкод у користуванні належного йому майном, позаяк він не має до нього безперешкодного доступу, будучи власником. На думку суду саме по собі звернення власника майна з даним позов також додатково свідчить про наявність у нього відповідних перешкод. У зв`язку з чим його вимога про усунути перешкод у користуванні квартирою, шляхом надання безперешкодного доступу цієї квартири, є обґрунтованою. При цьому суд додатково зазначає, що навіть у разі якщо на даний момент відповідач не має наміру вчиняти перешкоди позивачу у доступі до квартири (як про це він стверджує у відзиві), то дане судове рішення не покладе на відповідача якогось додаткового тягаря. Таким рішенням лише констатовано право співвласника майна на безперешкодний та необмежений доступ до свого майна. А отже позов підлягає задоволенню. Також відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн., понесений останнім за пред`явлення позову..

Outcome: approved