Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] третя особа відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про припинення обов`язку з утримання неповнолітньої дитини . Просив Звільнити [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 01 липня 2022 року. Відкликати з Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) судовий наказ від 10 вересня 2020, виданий Рівненським міським судом про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду 30 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття , справа № 569/10294/20 . Свої вимоги обгрунтовує тим, що наказом Рівненського міського суду у справі №569/10294/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 30.06.2020 до досягнення повноліття дитини. На виконання цього судового наказу Рівненським міським відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито відповідне виконавче провадження. На даний час за збереженим місцем роботи позивача (Комунальне підприємство «Рівнеелектроавтотранс») та за місцем військової служби (в/ч [NUMBER] ) здійснюється утримання аліментів із його заробітної плати та грошового утримання. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню [NUMBER] за вих. №63775 від 01.07.2022 р., заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Натомість кошти, які отримує відповідач витрачає на власні потреби. 02.06.2022 син переїхав жити до позивача за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Хоменко А.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі у межах доводів позовних вимог та просили задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила проти звільнення позивача від сплати аліментів та відкликання з відділу ДВС судового наказу. Пояснила, що всі кошти знаходяться на розрахунковому рахунку, та після розгляду даної справи будуть повернуті позивачу. Представник відповідачки адвокат Романчук І.І. не заперечила проти задоволення позову. Представник третьої особи відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) згідно поданого до суду клопотання ( вх..№42677/22-вх) просили розгляд справи провести без участі представника Відділу ДВС. Ухвалою суду від 05.08.2022 р. прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження призначено судове засідання з викликом сторін. Ухвалою суду від 15.09.2022 р. відмовлено [PERSON] у задоволенні заяви про забезпечення позову. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що наказом Рівненського міського суду від 10.09.2020 р. у справі №569/10294/20 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] щомісячно 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 30.06.2020 до досягнення дитиною повноліття. На виконання наказу Рівненським міським відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження (ВП № 69197823) за яким проводяться стягнення алімертів за місця роботи КП «Рівнеелектроавтотранс» та за місцем військової служби (в/ч [NUMBER] ). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню [NUMBER] за вих. №63775 від 01.07.2022 р., заборгованість зі сплати аліментів у позивача відсутня. Також судом встановлено, що [INFO] син сторін [PERSON] переїхав жити до позивача за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Таким чином, такі дії дитини узгоджуються з нормами частини 3 статті 160 Сімейного кодексу України, а саме - якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно акту про фактичне проживання та наявність особистих речей від 13.06.2022 р., складеного мешканцями будинку [ADDRESS] , син [PERSON] з 02.06.2022 р. проживає за адресою: [ADDRESS] разом з позивачем, де у нього є спальне місце та знаходяться особисті речі. Даний факт проживання сина сторін за вказаною адресою підтверджується довідкою про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні №25506 від 05.07.2022 р., виданою управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради та актом обстеження умов проживання [PERSON] , складеного начальником відділу правового та соціального захисту дітей ССД виконкому Рівненської міської ради І. Самолюк та затверджене начальником ССД виконкому Рівненської міської ради А. Міщеня. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до СК України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини. Припинення стягнення аліментів можливе, якщо одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. Згідно із ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що на даний час неповнолітній син сторін [PERSON] проживає разом з батьком, перебуває на його утриманні, судом не встановлено доказів, які б спростовували даний факт, відповідачка даний факт не заперечила, тому виходячи з інтересів дитини, вимог закону, та з врахуванням того, що матір дитини проживає від них окремо, позов в частині звільнення [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , підлягає до задоволення, так як аліменти на утримання дитини стягуються на користь того з батьків з ким проживає дитина. На підставі викладеного,

Outcome: approved