Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

У грудні 2022 з позовом до суду звернулося ТОВ «Вердикт капітал» яке просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 90636 грн. Мотивувало позовні вимоги тим, що 26.08.2021 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено договір №5147722 згідно якого відповідач отримав кошти у сумі 12000 грн. Позичальник, отримавши кредитні кошти порушив договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка в добровільному порядку не погашається. Відповідно до укладеного договору факторингу ТОВ «Мілоан» передало право вимоги за договором позивачу. Ухвалою суду від 10.01.2023 провадження у справі відкрито та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні. Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами. Судом встановлено, що 26.08.2021 р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №5147722, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит у розмірі 12000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в сумі 36,00 грн в грошовому виразі та 4 відсотків річних у процентному значенні. Кредит наданий строком на 30 днів із терміном повернення до 25.09.2021 р. (а.с.8-17). Також із договору випливає, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів, на цей період проценти нараховуються за стандартною ставкою наведеною у п.1.6 договору, тобто 5.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. (а.с. 8-16). Між ТОВ «Мілоан» та позивачем був укладений договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором від 26.08.2021, укладеним між ТОВ «Мілоан» та відповідачем (а.с. 27-35). Згідно наданого розрахунку сума заборгованості за тілом кредиту складає 12000 грн; сума заборгованості за процентами 36036 грн (а.с. 24-25). Суд не бере до уваги розрахунок заборгованості ТОВ «Вердикт капітал» оскільки він суперечить кредитному договору, адже вказані відсотки та строк не передбачені договором. Згідно довідки про ідентифікацію підтверджується, що [PERSON] уклав договір за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідно до наданої суду довідки виданої ТОВ «Елаєнс» підтверджується проведення платежу, а саме переказ коштів із рахунку товариства у сумі 12000 грн на картковий рахунок [PERSON] 26.08.2021 за договором №5147722 (а.с 22). Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Згідно ч. ст. 18 ЗУ «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. . Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. За таких обставин суд вважає, що договір який уклали сторони є чинним та таким, що укладений за допомогою електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідач не надала доказів, які спростовують підписання нею кваліфікованим електронним підписом договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання ). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до\~ст.\~639\~ЦК України\~якщо сторони\~домовилися укласти\~договір за\~допомогою інформаційно-телекомунікаційних\~систем,\~він вважається\~укладеним у\~письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку та в повному обсязі ТОВ «Вердикт капітал» не повернуті, позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково у сумі 48036 грн, що в загальному складається із тіла кредиту - 12000 грн; суми заборгованості за процентами 36036 грн з огляду на те, що після закінчення строку кредитування та закінчення строку (60 днів) пролонгації позивач не мав права нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості. Після цього строку позивач мав право у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховувати лише інфляційні та три проценти річних проте лише до 24.02.2022. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно задоволеним вимогам, що в загальному становить 7399,69 грн. та складаються із сплаченого судового збіру - 1314,91 грн та 6084,79 грн витрат на правову допомогу, На підставі ст. ст.1048,1049,1050,1052 ЦК України,

Outcome: partial