Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її син [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли 28/100 часток зазначеного житлового будинку. Заповіту померлий [PERSON] не залишив. Спадкоємцями вказаного майна є вона - [PERSON] , як мати померлого, [PERSON] , як старша донька померлого, [PERSON] , як молодша дочка померлого. В силу сімейних обставин її онука [PERSON] проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] . При цьому, через свою юридичну необізнаність, подала заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] . В подальшому, 26.02.2021 року [PERSON] було подано до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області позовну заяву про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини. Підставою для визнання заяви недійсною було зазначено те, що батько помер [INFO] , а заяву про відмову від прийняття спадщини подано 22.01.2009 року, тобто вже після спливу встановленого законом 6-місячного строку для подання такої заяви. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.05.2021 року в ході розгляду позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Ставицька Л.Г., про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною було встановлено, що [PERSON] 22.01.2009 року звернулася до приватної нотаріуса Лубенського міського нотаріального округу Ставицької Л.Г. із заявою про відмову від прийняття спадщини після спливу шести місяців з часу відкриття спадщини, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України. Тобто, судом 17.05.2021 року встановлено факт порушення Законодавства України. Оскільки про факт порушення Закону та, як наслідок своїх прав, вона дізналась із вказаного рішення суду, то вважає, що має право на поновлення строку позовної давності для звернення до суду. \~ \~ \~ \~Посилаючись на вказані обставини, позивач [PERSON] просить суд поновити їй строк позовної давності для звернення до суду та визнати недійсним заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини, подану 22.01.2009 року до приватного нотаріуса Лубенського міського нотаріального округу Ставицької Л.Г. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Денисенко О.О. позов підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Представник відповідачки [PERSON] , адвокат Ларькіна Г.Ю., у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на його безпідставність, просить суд застосувати позовну давність, вважаючи, що підстави для поновлення позивачці строку позовної давності для звернення до суду відсутні, оскільки з моменту подання заяви про відмову від прийняття спадщини сплив значний час. В наданому відзиві зазначає, що при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом (справа № 539/3771/18), [PERSON] вказувала на те, що вона разом із бабусею [PERSON] удвох прийшли до приватного нотаріуса Ставицької Л.Г., де бабуся сама пропонувала їй подати заяву про відмову від прийняття спадщини, а також приховала від нотаріуса те, що є інші спадкоємці, а саме малолітня дитина спадкодавця [PERSON] . На її думку, це [PERSON] було зроблено навмисно, щоб бути єдиною власницею будинку, який належав померлому. В запереченнях на відзив представник позивачки наполягає на те, що факт порушення нотаріусом Закону при прийнятті від [PERSON] ( [PERSON] ) заяви про відмову від прийняття спадщини був встановлений судовим рішенням від 17.05.2021 р., яке набрало законної сили, а відтак цей момент і став датою, коли позивачці достовірно стало відомо про порушення Закону. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.14). 22.01.2009 р. [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька, яка була посвідчена приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Ставицькою Л.Г. за реєстровим № 114 (а.с.13). Згідно з рішенням Лубенського міськрайонного суду від 04.09.2019 р., ухваленим у цивільній справі № 539/3771/18, провадження № 2/539/1030/2019, за позовом [PERSON] до [PERSON] , 3-і особи: Перша Лубенська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Ставицька Л.Г., [PERSON] , про визнання свідоцтва про спадщину недійсним, позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я [PERSON] державним нотаріусом Першої Лубенської державної нотаріальної контори 20.02.2009 р. ВМС № 194732 за реєстровим № 1-567 на 28/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] . Дане рішення набрало законної сили 20.11.2019 р. (а.с.46-50). Згідно з рішенням Лубенського міськрайонного суду від 17.05.2021 р., ухваленим у цивільній справі № 539/817/21, провадження № 2/539/544/2021, за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини, в задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 15.09.2021 р.(а.с.51-53). Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України\~ спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Положеннями глави 19 ЦК України встановлено загальне правило про поширення позовної давності на всі цивільно-правові вимоги, окрім тих, що як виняток зазначені у статті 268 ЦК України. Так, у частині першій статті 268 ЦК України законодавець визначив, на які позовні вимоги не поширюється позовна давність. У частині другій статті 268 ЦК України закріплено, що законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна давність. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України. У частині першій статті 261 ЦК України передбачено, що початком перебігу строку є день, коли особа довідалась або повинна була (могла) довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши надані докази і матеріали цивільних справ № 539/3771/18, провадження № 2/539/1030/2019; № 539/817/21, провадження № 2/539/544/2021, прийшов до висновку, що позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом за спливом позовної давності, та підстав для поновлення строків суд не вбачає. Згідно приписів ч.ч. 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного, враховуючи те, що заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини була подана 22.01.2009 року, а до суду [PERSON] звернулась 11.01.2023 р., тобто майже через чотирнадцять років, а також те, що представник відповідачки [PERSON] заявила про застосування позовної давності, в задоволенні позову слід відмовити через сплив позовної давності. Витрати зі сплати судового збору покладаються на позивачку.

Outcome: dismissed