Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом в обґрунтування якого зазначав, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі [PERSON] . Від спільного шлюбу з відповідачкою, народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2008 року, з [PERSON] , вирішено стягувати в користь [PERSON] , аліменти на утримання: сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, оскільки дитина після розірванню шлюбу залишилась проживати з відповідачкою [PERSON] . 16 січня 2010 року [PERSON] , уклав шлюб з [PERSON] . Від спільного шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу Заліщицького районного суду Тернопільської області від 05 квітня 2022 року, з [PERSON] , вирішено стягувати в користь [PERSON] , аліменти на утримання: дочки - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Починаючи з 2010 року в позивача змінився сімейний стан. Позивач має на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей, на яких позивач сплачує аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивач вважає, що зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 1/6 на утримання неповнолітньої дитини, на нашу думку, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав всіх неповнолітніх дітей відповідача. У зв`язку з чим просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] з 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, починаючи з дня набрання рішення законної сили. 15.11.2022 відкрито провадження по справі і призначено підготовче судове засідання на 27.12.2022. Ухвалою суду від 27.12.2022 року закрито підготовче провадження по справі і призначено справу до судового розгляду на 26.01.2023. У зв`язку з повітряною тривогою та відсутністю електроенергії розгляд справи 26.01.2023 відкладено на 23.02.2023. У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному у період з 01.02.2023 по 13.03.2023 підготовче судове засідання перенесене на 28.03.2023. У судовому засіданні 28.03.2023, ухвалено вступну та резолютивну частину рішення. В судове засідання [PERSON] не з`явився, його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві та просив суд позов задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] щодо заявленої позовної вимоги заперечував, просив суд позов залишити без задоволення мотивуючи це тим, що стороною позивача не наведено доказів того, що у позивача так істотно змінився в сторону погіршення матеріальний стан, що це повинно бути підставою для зменшення розміру аліментів з 1/3 до 1/6 частини. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення учасників провадження, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] , перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі [PERSON] . Від спільного шлюбу з відповідачкою, народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2008 року, з [PERSON] , вирішено стягувати в користь [PERSON] , аліменти на утримання: сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, оскільки дитина після розірванню шлюбу залишилась проживати з відповідачкою [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] . Від спільного шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу Заліщицького районного суду Тернопільської області від 05 квітня 2022 року, з [PERSON] , вирішено стягувати в користь [PERSON] , аліменти на утримання: дочки - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Виходячи з положень ч. 1 ст. 192 СК України підстави для зміни розміру аліментів наступні: - зміна матеріального або сімейного становища платника аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Позивач у своїй позовній заяві покликається на те, що крім сина [PERSON] у нього на утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу - дочки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Укладення нового шлюбу і народження нових дітей не є обставинами, які позивач [PERSON] не міг передбачити чи усунути, адже ці події прямо залежали від його волі та є наслідком його свідомих активних дій. Відтак, його дитина від першого шлюбу [PERSON] не повинен зазнавати утисків і обмежень через те, що у його батька з`явилась інша родина і нові діти, адже потреби першої дитини нікуди не зникли, а навпаки зростають разом із нею, і батьки, перш за все, повинні керуватись у своїх діях інтересами дитини, як найбільш незахищеного учасника сімейних правовідносин. Позивач як платник аліментів повинен довести суду і надати докази, що існують реальні підстави для зменшення розміру аліментів. Сам по собі факт створення нової родини і народження нових дітей у платника аліментів не є обов`язковою підставою для зменшення аліментів, що сплачуються на дитину від попереднього шлюбу. Дитина від\~попереднього шлюбу\~не повинна\~бути звужена\~у правах\~через народження\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~батько не\~має компенсувати\~зменшення розміру\~аліментів за\~рахунок збільшення\~утримання однієї\~дитини порівняно\~з іншою\~/подібна\~правова позиція\~викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2021 року, справа № 715/2073/20. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20). Судова практика містить висновки і щодо того, що факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 755/14148/18 та від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20). Відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Стороною позивача\~у судовому\~засіданні не\~наведено та\~до матеріалів\~справи не\~додано належних\~та допустимих\~доказів того,\~що у\~нього змінився\~в сторону\~погіршення матеріальний\~стан,\~внаслідок чого\~розмір аліментів,\~які стягуються\~з нього\~на утримання\~сина [PERSON] ,\~повинен бути\~зменшений з\~1/3\~частини до\~1/6\~частини. З огляду на встановлене суд вважає за необхідне відмовити позивачу [PERSON] в задоволенні його позову до [PERSON] про зменшення розміру аліментів за недоведеністю позовних вимог. На підставі ст. 16, 1216, 1221, 1258, 1262, 1264, 1268 ЦК України, ст. 4, 13, 76-82, 89, 141, 206, 263, 265, 352-355, 430 ЦПК України,

Outcome: dismissed