Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд скасувати державну реєстрацію обтяження у вигляді заборони, реєстраційний номер обтяження 3000725, що була накладена на невизначене майно, та зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 02.03.2006 року реєстратором: Володарсько-Волинська державна нотаріальна контора на підставі повідомлення колгоспу «Маяк» с.Грушки, та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування заяви позивач вказує, що він є власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 2,8691 га, що розташована на території Грушківської сільської ради. В ході звернення до Центру надання адміністративних послуг Хорошівської селищної ради отримав інформаційну довідку з Державного реєстру щодо належного йому майна дізнався про те, що на належне позивачу майно 22.03.2006 року Володарсько-Волинською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення колгоспу «Маяк» с.Грушки накладено обтяження у виді заборони на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 3000725. Зазначає, що жодних зобов`язань перед колгоспом « [PERSON] » він не має, кредитів ніколи не брав, не укладав та не підписував жодних договорів позики. Іпотеки, кредитів тощо та не є боржником, а тому повідомлення колгоспу «Маяк» є безпідставним і таким, що порушує його право як власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вважає, що продовження дії обтяження на нерухоме майно без наявності для того законних підстав порушує його право на власність. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 16 березня 2023 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився,\~селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради за наявними документами, зазначив що позовні вимоги визнає. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України\~встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.03.2020 року №202920175 [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ 13-02-0369 виданого Грушківською сільською\~Радою народних\~депутатів 25.07.2001 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,8691 га, що розташована на території Грушківської сільської ради. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №323357501, сформованої 20.02.2023 року, за типом особи: фізична особа [PERSON] в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження заборону (архівний запис) з реєстраційним номером 3000725, підстава обтяження: повідомлення, б/н, колгосп «Маяк» с.Грушки, об`єкт обтяження: невизначене майно, не вказано, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле Житомирська обл., Володарськ-Волинський р-н, с.Грушки, власник: [PERSON] (додаткові дані: архівний номер: 1985145ZITOMIR10, архівна дата: 31.03.2000, дата виникнення: 13.08.1980, № реєстра: 14, внутр. №73012Е4024F136315D28. Із копії історичної довідки про сільськогосподарську артіль (колгосп) «Маяк» с.Грушки Володарсько-Волинського району Житомирської області, виданої 20.02.2023 року, слідує, що 13.09.1993 року на базі колгоспу «Маяк» було створено колективне сільськогосподарське підприємство «Маяк», яке 11.02.2000 року було реформоване в приватне (приватно-орендне) сільськогосподарське підприємство «Маяк», яке в подальшому 24.10.2006 року за рішенням співвласників майнових паїв було ліквідовано. Суд враховує, що згідно\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. У п.168 суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти. Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний» «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Якщо хоча б одного із цих критеріїв не додержано, Європейський суд з прав людини констатує у такому випадку порушення статті 1 Першого протоколу. Законність означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон не передбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправданим за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обгрунтованої пропорційності) між метою, що передбачає для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Враховуючи те що, підставою накладення\~обтяження №3000725\~від 02.03.2006\~року на на невизначене майно [PERSON] було повідомлення\~колгоспу «Маяк»,\~архівна дата\~виникнення якого\~1980\~рік,\~з моменту виникнення обтяження\~минуло понад\~40\~років,\~внаслідок накладеного\~обтяження,\~а саме\~заборони на\~нерухоме майно\~позивач не\~має можливості розпоряджатись майном,\~що перешкоджає\~позивачеві як\~власнику майна\~користуватись своїми\~законними правами,\~відповідач позов\~визнає і\~не надає\~жодних доказів\~обґрунтованості продовження\~дії даного\~обтяження, суд виходячи\~із встановлених\~обставин,\~вбачає невідповідність заходу втручання держави в право власності власника критеріям втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці Європейського суду з прав людини та відсутність справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави, пов`язаними з втручанням в право власності, та інтересами особи, яка страждає від такого втручання, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та скасувати державну реєстрацію обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно. Що стосується позовної вимоги щодо виключення запису про зазначене обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, то вона суперечить ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», із змісту якої випливає, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позову в цій частині.

Outcome: partial