Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

29 листопада 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 16 листопада 2002 року виконкомом Виблівської сільської ради Куликівського району, Чернігівської області, актовий запис № 4. Позов мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. За час перебування у шлюбі в них народилася дитина - [PERSON] , який проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Спору щодо проживання їхньої спільної дитини разом з позивачем не має, а тому просить визначити місце проживання дитини разом з ним. 01 грудня 2022 року ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області позовну заяву залишено без руху. 14 грудня 2022 року позивачем подано уточнену позовну заяву. Ухвалою від 23 січня 2023 року відкрито провадження в даній справі та призначено підготовче судове засідання. 20.02.2023 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Службу у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради, зобов`язано третю особу надати висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з батьком. На виконання ухвали про витребування доказів Службою у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Куликівської селищної ради надано суду договір від 29.12.2022 року між [PERSON] та [PERSON] щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. Ухвалою судді Куликівського районного суду від 16.03.2023 за заявою позивача позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання\~шлюбу та\~визначення місця\~проживання дитини залишено без розгляду в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини. В підготовче судове засідання сторони не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов визнає повністю. Третя особа надала заяву в якій просила розглядати справу за відсутності представника Служби у справах дітей та сім`ї Куликівської селищної ради. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 16 листопада 2002 року виконкомом Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, актовий запис № 4 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Як стверджує позивач, сторони не знайшли взаєморозуміння між собою та фактично припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Відповідач дані обставини не оспорює та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 56 СК України передбачає право кожного з подружжя на припинення шлюбних відносин. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що на даний час шлюб носить формальний характер, сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства, позивач не бажає збереження шлюбу та заперечує проти надання часу на примирення, відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та малолітньої дитини сторін, яка проживає разом з позивачем, що має істотне значення в даній справі. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона отримала у зв`язку із реєстрацією шлюбу.

Outcome: approved