Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до суду звернулись [PERSON] та [PERSON] . Позов мотивований тим, що за життя [PERSON] отримала земельну ділянку за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 013353 від 09.01.2002 року, загальною площею 4,4967 га, в тому числі рілля площею 1,4175 га, сіножать площею 0,2499 га та пасовище площею 2,8293 га, яка розташована на території Козелецької селищної (раніше Данівської сільської) ради Чернігівського (Козелецького) району Чернігівської області. Для позивачів у справі, [PERSON] є бабусею, вказані родинні відносини підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження та про шлюб. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 02 травня 2019 року виконавчим комітетом Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельна ділянка за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 013353 від 09.01.2002 року, загальною площею 4,4967 га, яка розташована на території Козелецької селищної (раніше Данівської сільської) ради Чернігівського (Козелецького) району Чернігівської області, а також житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] . [PERSON] за життя розпорядилася своїм майном, склавши заповіт посвідчений 03 лютого 2011 року секретарем виконавчого комітету Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №08, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті їй належатиме і на що вона за законом матиме право, заповіла онукам, - позивачам у справі, [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] . Позивачі у справі, [PERSON] і [PERSON] , як спадкоємці за заповітом на дану спадщину, прийняли її, оскільки звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса, але в нотаріальному порядку оформити дану спадщину не можуть після смерті баби, оскільки вона за життя належним чином не оформила право власності на вказане домоволодіння та не отримала відповідні правовстановчі документи, а отримати нові на її ім`я неможливо у зв`язку із втратою цивільної правоздатності в момент її смерті. Так само неможливо в нотаріальному порядку оформити право власності на земельні ділянки, оскільки державний акт на право приватної власності на землю виготовлені на ім`я [PERSON] та їй переданий - втрачений, а видати новий на її ім`я неможливо у зв`язку із втратою цивільної правоздатності в момент її смерті Позивачі у справі, [PERSON] і [PERSON] , є єдиними спадкоємцями за заповітом на вищезазначену спадщину після смерті баби, [PERSON] . Не маючи можливості подати нотаріусу оригінали правовстановчих документів для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачі, змушені звернутись до суду. Позивачі, [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, але попередньо надали заяву до суду про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, судові витрати з відповідача просять не стягувати. Представник відповідача, Козелецької селищної ради Чернігівської області Чернігівського району у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] за життя отримала земельну ділянку за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 013353 від 09 січня 2002 року, загальною площею 4,4967 га, в тому числі рілля площею 1,4175 га, сіножать площею 0,2499 га та пасовище площею 2,8293 га, яка розташована на території Козелецької селищної (раніше Данівської сільської) ради Чернігівського (Козелецького) району Чернігівської області. Але вище вказаний державний акт на право приватної власності на землю був втрачений. Підтвердженням є довідка ВП № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] , в стіл знахідок ВП № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівської області не надходив. Для позивачів у справі, [PERSON] є бабусею, вказані родинні відносини підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження та про шлюб. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 02 травня 2019 року виконавчим комітетом Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельна ділянка за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 013353 від 09 січня 2002 року, загальною площею 4,4967 га, яка розташована на території Козелецької селищної (раніше Данівської сільської) ради Чернігівського (Козелецького) району Чернігівської області, а також житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] . [PERSON] за життя розпорядилася своїм майном, склавши заповіт посвідчений 03 лютого 2011 року секретарем виконавчого комітету Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №08, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті їй належатиме і на що вона за законом матиме право, заповіла онукам, - нам позивачам у справі, [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] . Позивачі у справі, [PERSON] і [PERSON] , як спадкоємці за заповітом на дану спадщину, прийняли її, оскільки звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса, але в нотаріальному порядку оформити дану спадщину не можуть, оскільки [PERSON] , за життя належним чином не оформила право власності на вказане домоволодіння та не отримала відповідні правовстановчі документи, а отримати нові на її ім`я неможливо у зв`язку із втратою цивільної правоздатності в момент її смерті. Так само неможливо в нотаріальному порядку оформити право власності на земельні ділянки, оскільки державний акт на право приватної власності на землю виготовлені на ім`я [PERSON] та їй переданий - втрачений, а видати новий на її ім`я неможливо у зв`язку із втратою цивільної правоздатності в момент її смерті. Приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Лабадіною Т.В., до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведена спадкова справа № 97/2021, відповідно до якої встановлено наступне. 05 листопада 2021 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] баби [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка залишила заповіт, посвідчений секретарем Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 03 лютого 2011 року за реєстровим номером 8, дублікат на який видано старостою Данівського старостинського округу Козелецького району, Чернігівської області 30 квітня 2021 року, за реєстровим номером 6-06. Спадщину приймає за заповітом. 05 листопада 2021 року [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] баби [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка залишила заповіт, посвідчений секретарем Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 03 лютого 2011 року за реєстровим номером 8, дублікат на який видано старостою Данівського старостинського округу Козелецького району, Чернігівської області 30 квітня 2021 року, за реєстровим номером 6-06. Спадщину приймає за заповітом. [PERSON] , яка також є спадкоємцем за заповітом, померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 січня 2022 року Виконавчим комітетом Калитянської селищної ради, актовий запис про смерть № 02. Таким чином, позивачі у справі, [PERSON] і [PERSON] , є єдиними спадкоємцями за заповітом на вищезазначену спадщину після смерті баби, [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи. Спадкодавець, [PERSON] , була членом колгоспного двору, який до 15.04.1991 року не втратила право на частку в його майні та мала право власності на земельну ділянку, що підтверджується державним актом, який видано на її ім`я у законний спосіб. Вказані докази є належними, вони містять інформацію щодо предмету доказування належного спадкового права на житловий будинок та земельні ділянки спадкодавцю, як предмет доказування в цій справі є право на спадкування за заповітом, позивачами у справі, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Відповідно до ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відповідно до пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видання свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації,) проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 09 січня 2002 року на ім`я [PERSON] , яка мешкає в с. Данівка, на підставі рішення ХІХ сесії ХХІІІ скликання Данівської Ради народних депутатів від 16 квітня 2001 року, було виготовлено та видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 4,5 га в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Данівської сільської ради. Землю передано для товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 013353. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельні ділянки з кадастровими номерами: 7422082400:88:105:0052, 7422082400:88:081:0052, 7422082400:88:062:0052 - відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, не зареєстровані. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність та втрату, позивачі, змушені звернутись до суду. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування нормами ч. 2 ст. 77 ЦПК визначено, що це є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Крім того, нормами ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування та згідно ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірним є доказ, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Доказ вважається достатнім, якщо у своїй сукупності дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування. Також суд вважає необхідним позов в частині визнання за заповітом права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] , задовольнити з огляду на наступне. Право власності на вказаний житловий будинок було зареєстроване за головою колгоспного двору - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 26.01.1993 року, виданим виконавчим комітетом Данівської сільської ради. Відповідно до довідки № 301 від 13.12.2021 року, виданої Ніжинським МБТІ будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на голову колгоспного двору - [PERSON] , а згідно Постанови Пленуму Верховного Суду від 24 червня 1983 року №14 зі змінами та доповненнями від 25 грудня 1992 року №13 та від 25 травня 1998 року №15, свідоцтва про право власності, які видані на голову колгоспного двору є недійсними та підлягають заміні. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України (2003 року) цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Даний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входила лише померлу [PERSON] , що підтверджується довідкою Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, тому тільки вона має право на дане домоволодіння у цілій частині. Згідно довідки Комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради № 301 від 13 грудня 2021 року право власності на житловий будинок в [ADDRESS] , за даними КП «Ніжинське МБТІ» має такі характеристики. Право власності станом на 31 грудня 2012 року голова колгоспного двору [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок видане Данівською сільською радою 12 березня 1993 року на підставі рішення виконкому Козелецької районної ради № 150 від 17 липня 1990 року та зареєстрованого в КП «Ніжинське МБТІ» 26 січня 1993 року за № 183. Частки: 1/1. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до довідки виданої Данівським старостинським округом Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області в тому, що гр. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , одна. Відповідно до довідки виданої Данівським старостинським округом Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області в тому, що станом на 15.04.1991 року згідно погосподарської книги № 4 особовий рахунок № [NUMBER] в будинку за адресою: [ADDRESS] , проживала та була зареєстрована: [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Суспільна група господарства колгоспна, земельна ділянка - 0,25 га. Як суспільна група «колгоспний двір» існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність». Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Так, зважаючи на те, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді, він може бути об`єктом спадкування. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На підставі наведеного та

Outcome: approved