Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

20 грудня 2022 року [PERSON] звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа [PERSON] , а саме просить: встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Старокостянтинів Хмельницької області та встановити факт постійного спільного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто [INFO] , в [ADDRESS] . Заяву мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Заявник є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , крім неї іншим спадкоємцем є заінтересована особа по справі [PERSON] , яка спадщину не приймала. Заявник, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На даний час оформити спадщину нотаріально вона не має можливості, оскільки не може документально підтвердити факт проживання з спадкодавцем [PERSON] по день смерті останньої по [ADDRESS] , оскільки вони не були зареєстровані за однією адресою. Окрім того, вона не може підтвердити родинні відносини з померлою [PERSON] , оскільки в свідоцтві про її народження її прізвище вказано « [PERSON] », а мати записана, як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть як « [PERSON] ». А також у її свідоцтві про одруження з [PERSON] її дошлюбне прізвище вказано « [PERSON] ». В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заяву та просила задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі. Вказала, що спадщину не приймала, не заперечує щодо оформлення [PERSON] спадкових прав після смерті матері [PERSON] . Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, показання свідка та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 7 вищезгаданої постанови встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] померла у м. Старокостянтинів Хмельницької області [PERSON] . Спадкова справа до майна померлої не заводилася. З листа про відмову державного нотаріуса Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою від 12.10.2022 року за № 1165/01-16, вбачається, що [PERSON] було повідомлено про відсутність можливості за документами встановити родинні відносини між нею та матір`ю, зокрема що [PERSON] була матір`ю [PERSON] та що остання постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Усуваючи встановлені суперечності, які стали підставою для неможливості у вчиненні нотаріальної дії, суд зважає на наступні обставини. Так, у свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] її прізвище вказано « [PERSON] », а у її свідоцтві про одруження з [PERSON] її дошлюбне прізвище вказано « [PERSON] ». Разом з тим, у свідоцтві про народження заявниці у графі «Мати» зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть матері зазначено « [PERSON] », тобто у вказаному свідоцтві помилково вказані прізвище заявниці та прізвище і ім`я її матері. Враховуючи неможливість довести родинні стосунки заявниці з її матір`ю в позасудовому порядку, а також те, що встановлення факту родинних відносин, відповідатиме інтересам заявника, забезпечить реалізацію її законних прав, суд дійшов до переконання, що заяву слід задовольнити. Родинні стосунки заявника [PERSON] та спадкодавця [PERSON] підтверджуються: паспортними даними [PERSON] ; свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 25.07.1957 року, та її свідоцтвом про укладення шлюбу із [PERSON] серії [NUMBER] від 09.08.1975 року, який помер [INFO] ; свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 01.09.2004 року; будинковою книгою № [NUMBER] та будинковою книгою [ADDRESS] ; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 71209113 від 19.01.2023 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність достатніх правових підстав вважати, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] доведеним, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо. Встановлення факту родинних відносин для заявника має юридичне значення, оскільки необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину, тому враховуючи вищевикладене заява [PERSON] в цій частині вимог підлягає задоволенню. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 року №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до ч.3 та ч.4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.1 ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. Факт постійного місця проживання заявника із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто [INFO] , підтверджується допитаної судом в судовому засіданні свідка [PERSON] , яка підтвердили, що на день смерті [PERSON] , тобто [INFO] , проживала в [ADDRESS] , та разом із нею проживала, без реєстрації місця проживання, її дочка [PERSON] . З огляду на те, що факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що заяву в цій частині також слід задовольнити, оскільки встановлення цього факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження цього факту не існує.

Outcome: approved