Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

[PERSON] , звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 04 січня 2022 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської обалсті за актовим записом №1. Від даного шлюбу дітей вони, немають. [PERSON] зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вони передчасно зареєстрували шлюб, через помилкові почуття один до одного. Зауважує, що зрозуміли це лише після реєстрації шлюбу, оскільки через різні характери та погляди на життя, а також різницю у віці, між ними, як подружжям постійно виникали сварки та різні непорозуміння, через що фактично вони разом, не проживають. Наразі, вони з відповідачкою проживають, в різних населених пунктах України, оскільки, він проживає в с. Колодно, а відповідачка в с. Чумальово, Тячівського району та постійно їздить в Чеську Республіку, що також, свідчить про те, що нормальні сімейні відносини між ними фактично припинилися так і не розпочавшись. У зв`язку з цим вважає, що подальше збереження їхньої сім`ї є неможливим. Також зазначає, що їх з відповідачкою не пов`язує ні спільний побут ні спільне господарство, а також те, що через різні характери та взаємну неприязнь один до одного вони втратили почуття любові і поваги, що також, унеможливлює збереження їхньої сім`ї навіть формально. У зв`язку з наведеним, збереження шлюбу позивач вважає недоцільним і таким, що порушує, його особисті права, тому просить суд, позов задовольнити та шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13.02.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, 08.03.2023 року до суду подала заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнає. У зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 04 січня 2022 року року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом №1, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04.01.2022 року виконавчим комітетом Буштинської селищної ради, Тячівського району, Закарпатської області. (а.с 5). Від даного шлюбу спільних дітей, сторони немають. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що подружжя фактично разом не проживає. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, яка не виявила бажання з`явитися в судове засідання, та подала заяву в якій позов визнала, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved