Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

У позовній заяві позивач просить постановити рішення про стягнення з відповідача 55 533,79 грн заборгованості за двома договорами про надання позики на умовах фінансового кредиту № 00021038828, № 000210313596 з передбачених ст.ст.512, 525, 526, 543, 554, 599, 612, 626-629, 638, 1048-1050, 1054 ЦК України підстав. Вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] уклав два кредитних договори з ТОВ "Фінансова компанія "Форза", право вимоги за якими перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" за відповідним договором факторингу. ТОВ "Фінансова компанія "Форза", надавши визначені договорами суми кредиту, свої зобов`язання виконало. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Однак взятих на себе зобов`язань відповідач своєчасно та належним чином не виконував. Станом на 04 січня 2023 року заборгованість [PERSON] за договором позики № 00021038828 становить 22 449,47 грн, з яких: 6329 грн - по тілу кредиту, 3 417,60 грн - по відсотках, 9 493,50 грн - по прострочених відсотках, 3 209,37 грн - інфляційне збільшення; за договором позики № 000210313596 становить 33 084,32 грн, з яких: 9275 грн - по тілу кредиту, 5 147,70 грн - по відсотках, 13 912,50 грн - по прострочених відсотках, 4 749,12 - інфляційне збільшення. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 14 лютого 2023 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення копію ухвали і примірник матеріалів позову матір відповідача отримала за довіреністю 21 лютого 2023 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 14 лютого 2023 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, відповідач відзиву на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. Між ТОВ "Фінансова компанія "Форза" та відповідачем [PERSON] в електронній формі 07 березня 2021 року укладено кредитний договір № 00021038828 (далі - Договір 1); 10 березня 2021 року укладено кредитний договір № 000210313596 (далі - Договір 2). За Договором 1 відповідач отримав кредит в сумі 6329 грн строком на 30 днів - з 07 березня 2021 року до 05 квітня 2021 року під 1,80% базової процентної ставки в день. За Договором 2 відповідач отримав кредит в сумі 9275 грн строком на 30 днів - з 10 березня 2021 року до 08 квітня 2021 року під 1,85% базової процентної ставки в день. Право вимоги за цими договорами перейшло до позивача на підставі договору факторингу від 28 жовтня 2021 року № 20211028-Ф. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стороною позивача до позовної заяви додано копії кредитних договорів та договору факторингу, умови яких відповідають обґрунтуванню позовних вимог. Виписками з особового рахунку відповідача та розрахунками заборгованості ТОВ "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" стверджено невиконання [PERSON] умов укладених кредитних договорів: ним не повернуто отримані кредитні кошти, не сплачено узгоджені проценти. У справі також встановлено, що відповідач має заборгованість за кредитними договорами, позивач набув права вимоги на цю заборгованість на підставі укладених договорів факторингу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.10541 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Визначений позивачем розмір заборгованості по відсотках за кредитними Договорами в сумі 3 417,60 грн та 5 147,70 грн відповідає вищенаведеним законодавчим приписам та правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.5.9 Договорів про надання позики після закінчення строку, на який надано кредитні кошти та неповернення Позичальником кредитних коштів у повному обсязі відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі 2,50% в день відповідно до статті 625 ЦК України до повного розрахунку за Договором. Станом на 04 січня 2023 року загальна кількість днів прострочення за неповернення відповідачем кредитних коштів за Договором 1 становить 668 календарних днів, за Договором 2 - 665 календарних днів. У цих Договорах відповідальність за невиконання грошового зобов`язання визначено з посиланням на ст.625 ЦК України у 2,5% за кожен день прострочення. Заборгованість по таких прострочених відсотках за Договором 1 позивач визначив в сумі 9 493,50 грн, за Договором 2 в сумі 13 912,50 грн лише за 60 днів прострочення у зв`язку із складною суспільно-політичною ситуацією в країні. Наведені складові заборгованості по прострочених відсотках за користування кредитними коштами відповідають умовам кредитного договору та не суперечать вимогам чинного законодавства, а тому є доведеними і обґрунтованими, у зв`язку із чим підлягають стягненню з відповідача. Щодо заявлених до стягнення з відповідача інфляційних втрат суд дійшов такого висновку. Позивачем розмір інфляційного збільшення визначений за період з 06 квітня 2021 року (за Договором 1) та з 09 квітня 2021 року (за Договором 2) по 04 січня 2023 року. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента в Україні від 24 лютого 2022 року № 64/20221 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який затверджувався відповідним Законом України, продовжувався у встановленому порядку і діє на час ухвалення рішення. Враховуючи зазначене, індекси інфляції слід рахувати за період з 06 квітня 2021 року (за Договором 1), з 09 квітня 2021 року (за Договором 2) по 23 лютого 2022 року. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції виконується шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості. За Договором 1 він виглядатиме так. Сума боргу за кредитом і відсотками становитиме 9 746,60 грн (6 329,00 + 3 417,60). Індекс інфляції за квітень 2021 - лютий 2022 року становить 1.08818968. Розмір інфляційних втрат становитиме 9 746,60 x 1.08818968 - 9 746,60 = 859,55 грн. За Договором 2 він виглядатиме так. Сума боргу за кредитом і відсотками становитиме 14 422,70 грн (9 275,00 + 5 147,70). Індекс інфляції за квітень 2021 - лютий 2022 року становить 1.08818968. Розмір інфляційних втрат становитиме 14 422,70 x 1.08818968 - 14 422,70 = 1 271,93 грн. Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо наявності у нього заборгованості. Таким чином, судом встановлено підстави для часткового задоволення позову. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог: 49 706,78 / 55 533,79 х 100 = 89,51% або 2402,45 грн (2684 х 89,51%).

Outcome: partial