Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

У позовній заяві представник ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] 63328,13 гривень виплаченого потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді страхового відшкодування та судові витрати у справі в сумі 2481,00 гривень судового збору, 12800,00 гривень витрат на правову допомогу. Заявлені вимоги\~обґрунтовано тим,\~що 23\~квітня 2021\~року ПрАТ\~«АСК «Скарбниця»\~уклала договір\~страхування транспортного\~засобу за\~полісом №\~АР/001750075,\~за яким\~страхувальником виступає\~ [PERSON] ,\~об`єкт страхування\~ автомобіль\~«Opel\~Ascona»,\~номерний знак\~ [NUMBER] .\~За участі\~указаного транспортного\~засобу 19\~серпня 2021\~року на\~автодорозі Р-15\~поблизу села\~Блаженик відбулась\~дорожньо-транспортна\~пригода,\~у якій\~водій даного\~автомобіля [PERSON] \~не врахував\~дорожньої обстановки,\~не впорався\~з керуванням,\~виїхав на\~смугу зустрічного\~руху та\~скоїв зіткнення\~з автомобілем\~«Рено Преміум»,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~в результаті\~чого автомобілі\~отримали механічні\~пошкодження з\~матеріальними збитками.\~Під час\~керування автомобілем\~ [PERSON] \~перебував у\~стані алкогольного\~сп`яніння.\~Власник автомобіля\~«Рено Преміум»,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~ТОВ «Корнерстоун\~Логістик» звернувся\~до ПрАТ\~«АСК «Скарбниця»\~із заявою\~про виплату\~страхового відшкодування.\~Цей випадок\~ПрАТ «АСК\~«Скарбниця» кваліфікувала\~як страховий\~та виплатила ТОВ «Корнерстоун\~Логістик» страхове\~відшкодування в\~сумі 63328,13\~гривень.\~У відповідності\~до ст.38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у ПрАТ «АСК «Скарбниця» виникло право регресної вимоги до відповідача по відшкодуванню виплаченої потерпілому у ДТП суми страхового відшкодування, проте надіслана 25 серпня 2022 року претензія відповідачем залишена без реагування. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 14 лютого 2023 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником матеріалів позову відповідач отримав 24 лютого 2023 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 14 лютого 2023 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 19 серпня 2021 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Опель Аскона», номерний знак [NUMBER] , та «Рено Преміум», номерний знак [NUMBER] . З постанови Любомльського районного суду Волинської області від 21 квітня 2022 року вбачається, що [PERSON] на автодорозі Р-15 поблизу села Блаженик керував автомобілів «Опель Аскона», номерний знак [NUMBER] , в порушення п.11.3 та п.11.4 Правил дорожнього руху не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Рено Преміум», номерний знак [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вчинив правопорушення,\~передбачене ст.124\~КУпАП. Він же при тих же обставинах на\~автодорозі Р-15\~поблизу села\~Блаженик керував\~автомобілем «Опель\~Аскона»,\~номерний знак\~ [NUMBER] , в порушення п.2.9А Правил дорожнього руху в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення,\~передбачене ч.1\~ст.130\~КУпАП. Указаною постановою суду [PERSON] визнаний винним і притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Опель Аскона», номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «АСК «Скарбниця» згідно страхового полісу № АР/1750075 від 23 квітня 2021 року з лімітом страхової суми 130000,00 гривень, франшизою 2600,00 гривень. 19 серпня 2021 року власник автомобіля «Рено Преміум», номерний знак [NUMBER] , ТОВ «Корнерстоун Логістик» звернувся до ПрАТ «АСК «Скарбниця» із заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 65928,12 гривень. На підтвердження такої суми, яка відповідає вартості відновлювального ремонту автомобіля «Рено Преміум», надано звіт № 3454/21 про оцінку автомобіля та рахунок № 06/09-21 від 06.09.2021. Відповідно до страхового акту № 292/цв/21 від 14 червня 2022 року ПрАТ «АСК «Скарбниця» прийняла рішення про виплату ТОВ «Корнерстоун Логістик» страхового відшкодування в розмірі 63328,13 гривень, тобто суми відновлювального ремонту автомобіля за мінусом франшизи (65928,12 - 2600). Виплата ПрАТ «АСК «Скарбниця» на користь ТОВ «Корнерстоун Логістик» страхового відшкодування в сумі 63328,13 гривень підтверджується платіжним дорученням № 9793 від 14 червня 2022 року. 25 серпня 2022 року позивач надіслав відповідачу претензію про відшкодування шкоди в розмірі 63328,13 гривен, яку необхідно було сплатити упродовж 30 днів з моменту отримання цієї претензії. За змістом статей 1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а за шкоду, завдану в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом ст.29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно із підпунктом а пункту 38.1.1 статті 38 Закону № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. На підставі досліджених у справі доказів судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] є винним у дорожньо-транспортній пригоді, про яку зазначає позивач. На момент скоєння ДТП відповідач як водій транспортного засобу перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після розгляду заяви потерпілої у ДТП сторони позивач кваліфікував дану подію страховим випадком та виплатив страхове відшкодування у розмірі, який узгоджується з лімітом страхової відповідальності та положеннями ст.29 Закону №1961-IV. Отже, позивач виконав покладений на нього ст.22 Закону № 1961-IV обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини відповідача, як водія застрахованого у нього транспортного засобу, який скоїв ДТП у стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку із цим позивач набув законних підстав для стягнення з відповідача виплаченої потерпілій стороні страхового відшкодування в порядку регресу, що відповідає положенням ст.1191 ЦК України та ст.38 Закону № 1961-IV. Таким чином, дослідження доказів по справі та аналіз чинного законодавства приводить суд до висновку, що заявлені ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» вимоги є обґрунтованими і доведеними, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача. Щодо заявленої ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» до стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 12800,00 гривень суд виходить із наступного. Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 750/2055/20 вказано, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц. На підтвердження витрат позивача на правничу допомогу адвоката у цій справі до позову додано: копію ордера на надання правничої (правової) допомоги від 22.12.2022 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.02.2020 року; копію акта приймання-передачі виконаних робіт від 22.12.2022 року до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.02.2020 року. Із акту приймання передачі виконаних робіт вбачається, що загальна ціна роботи, виконаної виконавцем, становить 12800,00 гривень, виходячи із ціни за 1 годину роботи 1600 гривень. Розрахунок: написання позову з додатками та направлення їх в суд 8 годин 12800 гривень. У розділі 3 договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.02.2020 року визначено таке. Гонорар винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором (п.3.1). Оплата гонорару здійснюється на підставі погодинного обліку витраченого виконавцем часу, який розраховується на підставі розрахунку, який зазначений в Додатку до цього Договору та є його невід`ємною частиною (п.3.2). Остаточний розрахунок витраченого часу вказується в акті виконаних робіт / наданих послуг (п.3.3). Аналіз наведених доказів перш за все приводить суд до висновку про сумнівність зазначеного в акті приймання-передачі виконаних робіт витраченого адвокатом часу на написання позову та направлення його матеріалів в суд. Сам позов надрукований фактично на 3-х аркушах, при цьому із шрифтом 14, інтервалом рядків 1,5. Характер спірних правовідносин не потребує додаткового вивчення чинного законодавства України, правових позицій, є досить зрозумілим і не становить ніякої складності. Матеріали позову відправлені до суду поштовим зв`язком. Крім цього, до матеріалів справи не додано додатку із розрахунком, про який зазначено у п.3.2 договору. Також, стороною позивача всупереч вимогам пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України не надано суду квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку, які свідчили б про оплату понесених витрат на професійну правничу допомогу, тобто документально не доведено такі витрати. У частинах 1, 3 статті 12, частинах 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наведеного суд дійшов висновку про відмову у стягненні заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу через їх недоведеність належними і достатніми доказами.

Outcome: approved