Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 25 серпня 2020 року між ним та ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» укладено договір № 24-09-2020-3/1 купівлі-продажу обладнання та специфікацію№ 1 до нього. Після укладення договору купівлі - продажу було укладено договір оренди обладнання з обов`язковим викупом№ 24-09-2020-3/2 від 25.08.2020 та специфікацію до нього. Погодившись на придбання заправної станції та передачі її в оренду, він передав представнику ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» грошові кошти у сумі 732940 грн, що є еквівалентом 26000 доларів США. Відповідно до договору розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, у цілому складає 2,92 % в місяць від загальної вартості об`єкту оренди, з щомісячною капіталізацією- додавання до загальної суми обов`язкового викупного платежу суми щомісячних нарахованих відсотків ( п.п.4.1,4.3) Дата повернення всієї загальної суми орендних платежів за 1 рік та обов`язкового викупного платежу припадає на 367 день, саме до 26.08.2021. Разом з тим, з моменту укладення зазначених договорів, він не отримував жодних щомісячних платежів від ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА». 10 червня 2021 року він направив лист до відповідача з вимогою виплатити йому суму обов`язкового викупного платежу та суму несплаченої орендної плати. Проте, відповідачем зазначена вимога виконана не була, кошти не повертаються. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» на його користь суму обов`язкового викупного платежу в розмірі 10055925,87 гривень та заборгованість з орендної плати за договором у сумі 29373 гривні 04 копійки. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 вересня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2022 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання. Повідомлення про виклик до суду позивача було направлено йому на мобільний номер телефону, підтвердження отримання міститься в матеріалах справи. Судова повістка на 13.03.2023, направлена відповідачу за адресою його місцезнаходження повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25 серпня 2020 року між позивачем та ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» укладено договір № 24-09-2020-3/1 купівлі-продажу обладнання та специфікацію № 1 до нього. Після укладення договору купівлі - продажу було укладено договір оренди обладнання з обов`язковим викупом № 24-09-2020-3/2 від 25.08.2020 та специфікацію до нього. Згідно п.п. 3.1-3.4 договору купівлі - продажу ціна обладнання складає 732940 грн., що є еквівалентом 26000 доларів США, оплата покупцем ціни обладнання здійснюється у безготівковій формі або іншим способом, що не суперечить чинному законодавству України протягом ( одного) банківського дня з моменту підписання даного договору. Право власності на обладнання переходить до покупця в момент підписання даного договору та специфікації і за умови виконання останнім повної оплати ціни обладнання. Погодившись на придбання заправної станції та передачі її в оренду, позивач передав представнику ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» грошові кошти у сумі 732 940,00 грн, що є еквівалентом 26 000 доларів США. Відповідно до п.1 додатку №1 до вищезазначеного договору купівлі - продажу обладнання продавець передав у власність покупцю, а покупець прийняв у власність та оплатив обладнання, а саме: зарядні пристрої(станції) для електромобілів. Відповідно до п.4.1 договору оренди обладнання з обов`язковим викупом розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, у цілому складає 2,92 % в місяць від загальної вартості об`єкту оренди. Відповідно до п. 4.3 цього ж договору виплата орендних платежів протягом 365 днів з дати заключення договору не проводиться, а сума щомісячних нарахованих відсотків, яка підлягає виплаті щомісяця виплачується в кінці терміну дії договору разом з обов`язковим викупним платежем у розмірі 9100 доларів США і підлягає виплаті на 366 день з дати укладення цього договору, а саме 26.08.2021. Дата повернення всієї загальної суми орендних платежів за 1 рік та обов`язкового викупного платежу припадає на 366 день, саме до 26.08.2021. З позову вбачається, що з моменту укладення зазначених договорів, позивач не отримував жодних щомісячних платежів від ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА». Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 8.1. договору орендар зобов`язується викупити об`єкт оренди в кінці строку дії цього договору, або достроково в будь-який час на вимогу орендодавця, за умови письмового повідомлення орендодавцем орендаря на поштову адресу, або подання особисто, під розпис про вручення повідомлення, уповноваженій особі (працівнику) орендаря за реквізитами визначеними у цьому договорі не пізніше ніж за 2 місяці до дати обов`язкового викупу. 10 червня 2021 року позивач направив лист до відповідача з вимогою виплатити йому 36195 доларів США з яких - 26 000 доларів США - вартість орендованих об`єктів, 9100 доларів США - сума несплаченої орендної плати та 1995 доларів США згідно гарантійного листа. З позову вбачається, що відповідачем зазначена вимога виконана не була. Відповідачем орендна плата і не сплачена та в порушення вимог п. 8.1. договору об`єкт оренди не викуплено. Вбачається, що відповідачем вимоги договору №№ 24-09-2020-3/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом не виконано, зокрема, орендну плату у повному обсязі не сплачено та в порушення вимог п. 8.1. договору об`єкт оренди не викуплено. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума обов`язкового викупного платежу в розмірі 1 005 925,87 гривень та заборгованість з орендної плати за договором у сумі 29 373,04 гривні. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При зверненні до суду позивачем судовий збір сплачений не був, скільки відповідно до поданого ним посвідчення є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Виходячи з цього, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 10 352,98 грн.

Outcome: approved