Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3 250 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття, покликаючись що відповідач не бере участі в утриманні дітей. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 24 січня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить стягувати з нього по 1\~500 грн на кожну дитину, покликаючись що на даний час не працює та не має постійного доходу, окрім цього у нього з іншою жінкою є ще одна дитина, яка перебуває на його утриманні. Жодних заяв/клопотань сторонами не заявлено. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Позивач та відповідач є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що 22 листопада 2000 року складено відповідний актовий запис № 6826, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 01 грудня 2020 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , про що 18 січня 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 4, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 18 січня 2011 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Неповнолітні діти проживають разом з матір`ю, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем. Згідно зі\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень ст.ст.141,\~181,\~182 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, за ч.2\~ст.150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Указане кореспондується із вимогами ч.1\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», якою передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Наведені положення закону дають підстави для висновку, що аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів та їх розмір, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, її гармонійного розвитку, з врахуванням визначеного законом розміру прожиткового мінімуму на дитину, її потреб, зважаючи на обов`язок обох батьків брати участь в матеріальному утриманні дитини. Так, звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на дітей віком 17 та 12 років, позивачем не обґрунтовано та не надано жодних доказів, що є її процесуальним обов`язком згідно зі ст.ст.12,\~81 ЦПК України, у підтвердження визначених\~ст.182 СК України, про стан здоров`я та матеріальне становище дітей, не надала жодних доказів щодо її працевлаштування та доходу. При цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4\~ст.12 ЦПК України). Однак, ураховуючи однозначну необхідність у витратах на гармонійний розвиток дітей до їх повноліття, рівність батьків у матеріальному утриманні, враховуючи позицію відповідача, який зобов`язується утримувати дітей та виходячи із засад справедливості, добросовісності і розумності сімейного законодавства (ч.9\~ст.7 СК України), з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання їх дітей у розмірі по 2\~500 грн на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Указаний розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами підстав для стягнення аліментів в іншому розмірі. Водночас суд враховує, що відповідач не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні, проте він є працездатним, а тому може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дітей. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до вимог ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 26 грудня 2022 року та в порядку ч.1\~ст.430 ЦПК України\~допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч.2\~ст.184 СК України). Оскільки, позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», то за приписами\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 825,85 грн судового збору, пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: approved