Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

У січні 2023 року Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги. В обґрунтування позову зазначено, що 27.06.2013 [PERSON] звернулась до Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області (далі - Управління) з заявою про призначення їй компенсаційної виплати за надання соціальних послуг [PERSON] , 1937 р.н., в якій під розпис зобов`язалась повідомити вчасно про припинення надання соціальних послуг або інші причини, що впливають на призначення компенсаційної виплати. На підставі поданої заяви і доданих документів, рішенням Управління відповідачу була призначена, а в подальшому перерахована компенсаційна виплата з 27.06.2013 по 31.12.2020. 22.04.2021 до Управління від Кушугумської селищної ради надійшла копія свідоцтва про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] . Проте про факт смерті [INFO] [PERSON] відповідачка Управління не повідомила, внаслідок чого виникла переплата за період з 19.12.2019 по 31.12.2020. На підставі отриманих даних Управлінням 26.04.2021 прийнято рішення про припинення виплати відповідачу призначеної компенсаційної виплати за соціальні послуги з 19.12.2019 та здійснено перерахунок переплати, розмір якої за період з 19.12.2019 по 31.12.2020 склав 3126,59 грн. Відповідача листом повідомлено про повернення переплати, однак добровільно [PERSON] кошти не відшкодувала, у зв`язку з чим Управління вимушено було звернутись до суду з вказаним позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] надміру виплачену компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги в сумі 3126,59\~грн., а також кошти, витрачені на сплату судового збору у сумі 2481,00 грн. Представник позивача [PERSON] до суду не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином. Надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань до суду не надавала, відзив на позовну заяву до суду не надсилала. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 27.06.2013 відповідач [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, у якій просила призначити компенсацію як фізичній особі, яка надає соціальні послуги. У своїй заяві відповідач під розпис зобов`язалась повідомити вчасно про припинення надання соціальних послуг або інші причини, що впливають на призначення компенсаційної виплати. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги» від 19 червня 2003 року №\~966-IV (чинний на момент виникнення правовідносин), соціальні послуги комплекс заходів з надання допомоги особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв`язання їхніх життєвих проблем. Суб`єктами, що надають соціальні послуги, крім іншого, є і фізичні особи, які надають соціальні послуги. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальні послуги» від 19 червня 2003 року № 966-IV (чинний на момент виникнення правовідносин), право на отримання соціальних послуг мають громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах та перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі особи, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Згідно зі ст. 7 Закону України «Про соціальні послуги» від 19 червня 2003 року №\~966-IV (чинний на момент виникнення правовідносин), Фізичним особам, які надають соціальні послуги, призначаються і виплачуються компенсаційні виплати в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Аналогічні положення передбачені ст. 13 Законом України «Про соціальні послуги» від 17 січня 2019 року № 2671-VIII. Пунктом 1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 558 (чинний на момент виникнення правовідносин) визначено, що непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям- інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата. Схожі за змістом положення містить п. 1 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859. Відповідно до п. 5 Порядку № 558, компенсація призначається і виплачується структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районної, районної у м.\~Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради за місцем проживання, перебування особи, якій надаються соціальні послуги, з дня подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, та особою, яка їх потребує, заяв разом з документами, зазначеними у пункті 6 цього Порядку. Аналогічні положення передбачені п. 3 Порядку № 859. Рішеннями УСЗН Запорізької РДА [PERSON] була призначена, а в подальшому перерахована з огляду на зміну розміру прожиткового мінімуму, компенсація як фізичній особі, яка надає соціальні послуги щодо утримання [PERSON] , [INFO] , на період з 27.06.2013 по 31.12.2020, що підтверджується рішеннями про призначення компенсації від 04.07.2013, від 25.11.2015, від 01.11.2016 та розпорядженнями про перерахунок компенсації від 25.09.2015, від 21.11.2018, від 20.06.2019, від 21.11.2019, копії яких містяться в матеріалах справи. 22.04.2021 до УСЗН Запорізької РДА від Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, згідно з Реєстром передання прийнятих документів щодо призначення усіх видів соціальної допомоги Кушугумської селищної ради, надійшла копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.12.2019 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1490. Проте про факт смерті [INFO] [PERSON] відповідачка Управління не повідомила. Відповідно до п. 15 Порядку № 558, фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов`язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради надміру виплачені суми за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації. Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначив компенсацію. Розпорядженням УСЗН Запорізької РДА від 26.04.2021 [PERSON] припинено виплату допомоги з 19.12.2019. Розпорядженням УСЗН Запорізької РДА від 06.05.2021 встановлено переплату [PERSON] компенсації за надання соціальної послуги в зв`язку зі смертю підопічної (померла [INFO] ) за період з 19.12.2019 по 31.12.2020 в сумі 3126,59 грн. Листом від 16.06.2021 № 07-14/1839 УСЗН Запорізької РДА повідомило [PERSON] про виникнення переплати державних коштів (соціальної допомоги) у зв`язку з тим, що нею вчасно не повідомлено про смерть [PERSON] , а також про необхідність їх повернення до бюджету. Проте добровільно\~ [PERSON] \~суму надміру\~виплаченої компенсації\~фізичним особам,\~які надають\~соціальні послуги в розмірі 3126,59 грн. не сплатила. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. При цьому особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ч. 1 ст. 1213 ЦК України). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналіз наведеної норми свідчить про те, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила, по-перше: якщо виплата відповідних грошових сум проведено добровільно особою (за відсутності рахункової помилки), яка проводила таку виплату; по-друге: у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 06 лютого 2019 року по справі № 545/163/17, а також у Постанові від 11 квітня 2019 року по справі № 150/164/17 у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене, з огляду на вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини, у даному випадку, суд вважає, що позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог, а відповідачем допущено порушення вимог закону, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2481,00 грн. необхідно стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved