Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

До суду\~звернувся позивач\~ [PERSON] \~до Державного\~спеціалізованого господарського\~підприємства «Ліси\~України» в\~особі філії\~«Олевське лісове\~господарство» Державного\~спеціалізованого господарського\~підприємства «Ліси\~України» \~ \~«про стягнення\~ заробітної\~плати та\~грошової компенсації\~за затримку\~розрахунку при\~звільненні з\~підприємства».\~З матеріалів\~позовної заяви\~вбачається ,\~що Позивач\~працював робітником на лісокультурних (лісогосподарських) роботах 3 розряду Олевського лісництва Державного підприємства " Олевське лісове господарство" . Згідно наказу «Державного агентства лісових ресурсів України № 834 від 28.10.2022 року «Про припинення Державного підприємства «Олевське лісове господарство» - було припинено як юридична особа Державне підприємство «Олевське лісове господарство». Згідно \~ Наказу\~№ 129\~від 12.01.2023\~року Державного\~спеціалізованого господарського\~підприємства «Ліси\~України» №\~291\~від 12.01.2023\~року \~Державне підприємство\~«Олевське лісове\~господарство» \~приєднане до\~Державного спеціалізованого\~господарського підприємства\~«Ліси України»\~,\~майно,\~права і\~обов`язки \~філії ДП\~«Олевське лісове\~господарство» було\~закріплене за\~філією \~Державного спеціалізованого\~господарського підприємства\~«Ліси України»,\~тобто Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Олевське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» є правонаступником ДП «Олевське лісове господарство» Відповідно до Наказу ДП «Олевське лісове господарство» від 05.12.2022 року за №492-к позивача було звільнено з роботи з 05.12.2022 року за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком. Звільнення з роботи проводились на підставі ст.38 КЗпП України. Зазначені обставини стверджуються записами в трудовій книжці та наказом про звільнення від 05.12.2022 р., належним чином завірені копії вказаних письмових доказів додаються до позовної заяви . Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов 'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором та угодою сторін. Згідно ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.І ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Всупереч наведеній нормі, а також Наказу про звільнення - роботодавець при звільненні позивача не провів виплату належної заробітної плати з жовтня по грудень 2022 р. Заборгованість по заробітній платі складала 38131,86 грн. (жовтень - 18278,89 грн.; листопад - 17032,30 грн.; грудень - 2820,66 грн.). Зазначена обставина стверджується довідкою про заборгованість заробітної плати, яка до позову додається. Незважаючи на письмову заяву позивача від 13.12.2022 р. про виплату заборгованості по заробітній платі за 3 місяці, копія якої до позовної заяви додається - відповідач ухиляється від її виплати, хоч і визнає факт наявності заборгованості. За таких\~обставинзаробітна плата позивачу не виплачена з вини власника, оскільки відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому - має проводитися у день звільнення. Однак, повний розрахунок з позивачем по заробітній платі був проведений 26.01.2023 року, позивачу виплачено заборгованість по заробітній платі у розмірі 38131,86 грн. Тому в цій частині позову на момент розгляду справи у суді - позивач написав відмову від позову та просить справу закрити за відмовою від позову. Положеннями ч.І ст.117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Розрахунок розміру суми відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, має розраховуватись відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Відповідно до пункту 2 Порядку № 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати, яка згідно із пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 1120,70 грн., виходячи із розрахунку проведеного у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100,що підтверджує Довідка підприємства відповідача. Таким чином, сума компенсації за затримку заробітної плати, починаючи з 05.12.2022 року по день повного розрахунку з позивачем - тобто по 26.01.2023 року, що включно складає 52672,90 грн. (47 днів затримки х 1120,70 грн. середньоденної зарплати). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі № 711/4010/13-ц вказала, що вихідна допомога та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не належать до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є іншою заохочувальною чи компенсаційною виплатою, що входить до такої структури У судовому\~засіданні представник\~позивача [PERSON] не з`явився, повідомлений про день, час та дату розгляду справи належним чином, підтримав заявлені вимоги в частині стягнення суми компенсації за затримку заробітної плати, починаючи з 05.12.2022 року по день повного розрахунку з позивачем, тобто по 26.01.2023 року, що включно складає 52672,90 грн. А також представник позивача відмовився від позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 38131,86 грн. (жовтень - 18278,89 грн.; листопад - 17032,30 грн.; грудень - 2820,66 грн.), яка виплачена позивачу 26.01.2023 року. Представник відповідача Державного спеціалізованого\~господарського підприємства\~«Ліси України»\~в особі\~філії «Олевське\~лісове господарство»\~Державного спеціалізованого\~господарського підприємства\~«Ліси України»\~ \~у судовому\~засіданні не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, просив розглядати справу у його відсутності, рішення винести на розсуд суду. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення суми компенсації за затримку заробітної плати, починаючи з 05.12.2022 року по день повного розрахунку з позивачем, тобто по 26.01.2023 року, що включно складає 52672,90 грн. Що стосується позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 38131,86 грн. (жовтень - 18278,89 грн.; листопад - 17032,30 грн.; грудень - 2820,66 грн.), яка виплачена позивачу 26.01.2023 року - справу закрити за відмовою позивача від позову. У судовому засіданні встановлено, що Позивач \~ [PERSON] працював робітником 3 розряду на лісокультурних (лісогосподарських) роботах Олевського лісництва Державного підприємства "Олевське лісове господарство". Згідно наказу «Державного агентства лісових ресурсів України № 834 від 28.10.2022 року «Про припинення Державного підприємства «Олевське лісове господарство» - було припинено як юридична особа Державне підприємство «Олевське лісове господарство». Згідно Наказу № 129 від 12.01.2023 року Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» № 291 від 12.01.2023 року Державне підприємство «Олевське лісове господарство» приєднане до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», майно, права і обов`язки філії ДП «Олевське лісове господарство» було закріплене за філією Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», тобто Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Олевське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» є правонаступником ДП «Олевське лісове господарство». Відповідно до Наказу ДП «Олевське лісове господарство» від 05.12.2022 року за №492-к позивача було звільнено з роботи з 05.12.2022 року за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком. Звільнення з роботи проводились на підставі ст.38 КЗпП України. Зазначені обставини стверджуються записами в трудовій книжці та наказом про звільнення від 05.12.2022 р., належним чином завірені копії вказаних письмових доказів додаються до позовної заяви . . Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов 'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором та угодою сторін. Згідно ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.І ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Всупереч наведеній нормі, а також Наказу про звільнення - роботодавець при звільненні позивача не провів виплату належної заробітної плати з жовтня по грудень 2022 р. Заборгованість по заробітній платі складала 38131,86 грн. (жовтень - 18278,89 грн.; листопад - 17032,30 грн.; грудень - 2820,66 грн.). Зазначена обставина стверджується довідкою про заборгованість заробітної плати, яка до позову додається. Незважаючи на письмову заяву позивача від 13.12.2022 р. про виплату заборгованості по заробітній платі за 3 місяці, копія якої до позовної заяви додається - відповідач ухиляється від її виплати, хоч і визнає факт наявності заборгованості. За таких\~обставинзаробітна плата позивачу не виплачена з вини власника, оскільки відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому - має проводитися у день звільнення. Однак, повний розрахунок з позивачем по заробітній платі був проведений 26.01.2023 року, позивачу виплачено заборгованість по заробітній платі у розмірі 38131,86 грн. Тому в цій частині позову на момент розгляду справи у суді - позивач написав відмову від позову та просить справу закрити за відмовою від позову. Положеннями ч.І ст.117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Розрахунок розміру суми відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, має розраховуватись відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Відповідно до пункту 2 Порядку № 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати, яка згідно із пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 1120,70 грн., виходячи із розрахунку проведеного у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100,що підтверджує Довідка підприємства відповідача. Таким чином, сума компенсації за затримку заробітної плати, починаючи з 05.12.2022 року по день повного розрахунку з позивачем - тобто по 26.01.2023 року, що включно складає 52672,90 грн. (47 днів затримки х 1120,70 грн. середньоденної зарплати). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі № 711/4010/13-ц вказала, що вихідна допомога та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не належать до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є іншою заохочувальною чи компенсаційною виплатою, що входить до такої структури Таким чином, необхідно стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Олевське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь [PERSON] суми компенсації за затримку виплати заробітної плати 52672,90 грн; позов [PERSON] до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Олевське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 38131,86 грн. закрити за відмовою позивача від позову. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved