Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

У липні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі відповідач) № 1174/ос від 06 червня 2018 року [PERSON] було призначено на посаду заступника начальника відділу розробок та замовлення пасажирських вагонів департаменту пасажирських перевезень далекого сполучення акціонерного товариства «Українська залізниця». Наказом відповідача від 01 квітня 2022 року № 389/ос з [PERSON] з 01 квітня 2022 року було призупинено дію трудового договору, що не тягне за собою припинення трудових відносин. Також, 01 квітня 2022 року відповідач повністю припинив виплату позивачу заробітної плати. Позивач уважає такий наказ незаконним, оскільки його робоче місце знаходилось за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою з 01 квітня 2022 року не проводились бойові дії та відсутні інші обставини військової агресії проти України, які б виключали можливість надання та виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором, а отже підстави для призупинення дії трудового договору, які визначені у ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»\~ відсутні. Стверджує, що за даною адресою продовжує функціонувати головний офіс відповідача. Виходячи з того, що АТ «Українська залізниця» мала всі можливості для забезпечення позивача роботою, а позивач як не відмовлявся так і не відмовляється, міг та може її виконувати, указує, що у відповідача були відсутні підстави для прийняття спірного наказу від 01 квітня 2022 року № 389/ос та призупиняти з [PERSON] з 01 квітня 2022 року дію трудового договору. З урахуванням заяви про зміну предмету позову від 20 вересня 2022 року позивач просив суд: - визнати незаконним та скасувати наказ акціонерного товариства «Українська залізниця» від 01.04.2022 № 389/ос в частині призупинення з 01.04.2022 дії трудового договору, укладеного між [PERSON] та акціонерним товариством «Українська залізниця»; - поновити [PERSON] на роботі на посаді головного фахівця відділу розробок та замовлень пасажирських вагонів Департаменту з організації внутрішніх та міжнародних пасажирських перевезень акціонерного товариства «Українська залізниця»; - стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.04.2022 по день ухвалення рішення суду про поновлення на роботі, в розмірі 171996 грн. 30 коп. Ухвалою судді від 26 липня 2023 року позовну заяву указану позовну заяву [PERSON] було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді\~від 13\~вересня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 23 листопада 2022 року. 13 жовтня 2022 року від представника відповідача АТ «Українська залізниця» адвоката Редевич О.М. надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просила у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. Не заперечуючи факту видання оскаржуваного наказу від 01 квітня 2022 року щодо [PERSON] зазначає, що із уведенням в Україні воєнного стану закупівля АТ «Укрзалізниця» не здійснювалась, а тому збройна агресія російської федерації унеможливлювала надання позивачу жодних доручень та завдань за його посадою як фахівця Департаменту з організації внутрішніх та міжнародних пасажирських перевезень акціонерного товариства.Указом Президента України «про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року передбачена можливість обмеження конституційних прав громадян, і зокрема, права на працю (стаття 43 Конституції України). З загальнодоступної інформації є відомим той факт, що військова агресія призвела до значних руйнувань залізничної інфраструктури, втрати майна АТ «Укрзалізниця», обсяги господарської діяльності АТ «Укрзалізниця» критично зменшилися. З перших днів військової агресії АТ «Укрзалізниця» здійснює роботу, спрямовану на підтримку громадян та держави: евакуація громадян, перевезення гуманітарних вантажів та інше. Згідно з наказом від 24 лютого 2022 року № Ц-42/6-В, із змінами, [PERSON] як працівнику структурного підрозділу у період з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року встановлювався режим простою, адже робота йому не могла бути наданою. Таким чином, підставою для призупинення дії трудового договору з [PERSON] стала абсолютна неможливість надання АТ «Укрзалізниця» роботи позивачу, що в свою чергу, виключало можливість виконання ним роботи. При цьому, дія трудових договорів була припинена не тільки з позивачем, а й з усіма, без виключень, працівниками Департаменту. Не надавши згоди на подальше працевлаштування до однієї з філій товариства цим самим [PERSON] не виявив бажання працювати в АТ «Укрзалізниця» на тих посадах, на які його могло бути працевлаштовано, натомість відповідач не моє змоги забезпечити позивача роботою на посаді головного фахівця відділу розробок та замовлень пасажирських вагонів Департаменту з організації внутрішніх та міжнародних пасажирських перевезень у зв`язку\~зі змінами\~в організації\~виробництва і\~праці(а. с. 31-37). У відповіді на відзив від 22 жовтня 2022 року позивач [PERSON] , зазначає, що незважаючи на попередження про скорочення його посади він продовжує перебувати у трудових відносинах з АТ «Українська залізниця». Ним не оскаржується запроваджений відповідачем стосовно нього режим простою. Про призупинення з ним трудового договору він дізнався лише 29 квітня 2022 року шляхом прийняття телефонного дзвінка від невідомої особи, що назвалась працівником відділу кадрів. У наказі № 389/ос від 01 квітня 2022 року відповідач жодним чином не обгрунтував, яким саме чином військова агресія рф проти України унеможливлювала надання та виконання роботи позивачем, а право роботодавця на призупинення дії трудових відносин не є абсолютним. Якщо відповідач вважає, що позивач не є ефективним чи здійснювана ним робота більше не потрібна відповідачу, останній не обмежений у правах та обов`язках щодо припинення дії трудового договору у встановленому законом порядку (а. с. 135-139). Ухвалою суду від 23 листопада 2023 року підготовче судове засідання відкладено до 18 січня 2023 року. Ухвалою суду від 18 січня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 березня 2022 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, які викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Окремо зазначив, що позивач [PERSON] починаючи з 01 квітня 2022 року, тобто з дати призупинення дії трудового договору та станом на дату розгляду справи судом, не працює, його трудова книжка перебуває у відповідача. Цим самим позивач протиправно позбавлений можливості працею заробляти собі на життя. Указав, що право на працю не може бути обмежене в період воєнного стану. Уважає, що ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» однозначно визначає, що для призупинення дії трудового договору повинні існувати одночасно два фактори: неможливість надання роботи і неможливість її виконання. За умови, що працівник бажає та може виконувати роботу або роботодавець може надавати роботу, призупиняти дію трудового договору неможливо. Разом з тим, за місцем знаходження головного офісу відповідача, активні бойові дії не велися. АТ «Укрзалізниця» як до початку воєнного стану так і після здійснюється господарська діяльність, що свідчить про те, що існувала робота, яку міг би запропонувати відповідач прозивачеві. В частині позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу пояснив, що норма ст. 235 КЗпП України регулює порядок відшкодування в разі незаконного звільнення. Положення законодавства про призупинення дії трудового договору є нововведенням, таке прийняте в умовах воєнного стану та залишається неврегульованим в повному обсязі, зокрема, порядок дій у разі прийняття роботодавцем незаконного наказу про призупинення дії трудового договору. Під час призупинення дії трудового договору працівник не працює, не отримує заробітну плату, йому не нараховується трудовий та страховий стаж. За своєю правовою природою такий стан подібний до вимушеного прогулу. Відтак, уважає, що за аналогією права, у виниклих правовідносинах має бути застосована стаття 235 КЗпП України. Розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача за час вимушеного прогулу, розраховано за формулою: середньомісячна заробітна плата Х на кількість місяців прогулу. У судовому\~засіданні представник\~відповідача адвокат\~Редевич О.М.\~позов не\~визнала,\~у задоволенні\~позовних вимог\~просила \~відмовити.\~Пояснила,\~що військова\~агресія російської\~федерації проти\~України призвела\~до значних\~руйнувань залізничної\~інфраструктури,\~втрат майна\~та активів\~товариства.\~Починаючи з\~01\~квітня 2022\~року,\~завдання,\~які можна\~було доручити\~ [PERSON] \~в межах\~його посадової\~інструкції були\~відсутні.\~Актом простою\~від 24\~лютого 2022\~року засвідчено,\~що в\~зв`язку\~з запровадженням\~в Україні\~воєнного стану,\~що зумовлено\~військовою агресією\~російської федерації\~проти України,\~з 24\~лютого 2022року\~зупинена робота\~структурних підрозділів\~апарату управління\~АТ «Укрзалізниця»,\~які не\~виконують критично\~важливі завдання.\~Згідно з\~додатком №1\~до наказу\~від 24\~березня 2022\~року №Ц-42/12-В\~ [PERSON] \~було встановлено\~режим простою\~з 01\~березня 2022\~року по\~31\~березня 2022\~року.\~Останній був\~працівником структурного\~підрозділу,\~робота якого\~зупинена з\~24\~лютого 2022\~року у\~зв`язку\~з збройною\~агресією російської\~федерації проти\~України,\~відповідно робота\~йому надана\~бути не\~могла,\~відпали потреби\~у виконанні\~завдань,\~до яких\~він раніше\~залучався.\~Згідно з\~наказом АТ\~«Українська зілізниця»\~від 01\~квітня 2022\~року №389/ос,\~у зв`язку\~з неможливістю\~надання та\~виконання роботи\~внаслідок критичного\~зменшення обсягів\~господарської діяльності,\~що сталося\~у зв`язку\~з втратою\~через військову\~агресію російської\~федерації проти\~України можливості\~повноцінно організовувати\~процеси діяльності\~товариства,\~та запровадження\~відповідно до\~Указу Президента\~Украйни від\~24.02.2022\~№64/2022\~воєнного стану,\~

Outcome: approved