Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 30 вересня 2022 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу\~станом на 28 грудня 2021 року у розмірі\~176 312,09\~грн, з яких 175 596,25\~грн\~заборгованість за кредитом, 715,84 грн\~заборгованість за порушення грошового зобов`язання,\~а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 10 січня 2018 року [PERSON] приєднався до Умов і правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 10січня 2018 року. На підставі вказаної Анкети-заяви про надання банківських послуг приєднання до Умов і правил надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Умовами і правилами обслуговування визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням Анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом Анкети-заяви та отримання картки. Пунктом 5.1. розділу 5 Умов ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов, зазначених в цьому договорі. Зазначали, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. В позові вказано, що станом на 28 жовтня 2021 року у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулось істотне порушення зобов`язання, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Відповідач на вимоги про погашення заборгованості не реагував, унаслідок чого станом на 28 грудня 2021 року заборгованість склала 176 312,09 грн., з яких 175 596,25 грн заборгованість за кредитом, 715,84 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання, які позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в розмірі 2481,00 грн. (а.с.1-4). 01 лютого 2023 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача,\~в якому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки матеріали справи не містять підтверджень що саме надані Умови і правила надання банківських послуг і тарифів користування чорною карткою monobank відповідач розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг АТ «Універсал банк», натомість доданий до позову Витяг з Умов і правил, затверджений Протоколом Правління №46 від 24 листопада 2021 року, які набули чинності лише 27 листопада 2021 року (майже через 4 роки після підписання Анкети-заяви), Тарифи надання банківських послуг надані в редакції від 27 листопада 2021 року (майже через 4 роки після підписання Анкети-заяви); в Анкеті-заяві сума бажаного кредитного ліміту та процентна ставка не зазначені, отже неможливо встановити розмір кредитного ліміту, встановленого на катку; не вказано, який саме вид платіжної картки банком було видано відповідачу відповідно до його заяви, її номеру, строку дії; не містить істотних умов договору. Докази укладення 10 січня 2018 року [PERSON] саме кредитного договору, за яким подано позов, відсутні. Зазначено, що Умови і Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювались самим позивачем в період як з часу виникнення спірних правовідносин так і до моменту звернення до суду із вказаним позовом. У відзиві вказано, що наданий розрахунок заборгованості розпочинається станом на 01 березня 2018 року та одразу містить сальдо поточної заборгованості в розмірі 16 358,01 грн., також вказаний розрахунок не відповідає нормам про бухгалтерський облік та не може бути доказом наявності заборгованості, (а.с. 55-57). 13\~лютого 2023\~року представником\~позивача надано\~відповідь на\~відзив, в якому наполягали на задоволені позовних вимог, зазначивши, що боржник підписанням Анкети-заяви підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг. У підписаній Анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом а документах на паперових носіях. Вказано, що відповідно до наданої виписки про рух коштів на рахунку, кредитний ліміт боржника складає 80 000 грн., відповідач користувався кредитом (а.с. 66-71). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 30 вересня 2022 року вказана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.44). Згідно із вимогами ч. 6\~ст. 187 ЦПК України\~суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.45). До суду 11 листопада 2022 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.46). Ухвалою судді від 11 листопада 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.47-48). Представник позивача, разом з поданням позову, надав до суду клопотання, у якому просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 42). Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. 30 березня 2023 року від представника відповідача надійшла заява про проведення судового засідання без її участі, заперечувала проти задоволення позовних вимог. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом У вересні 2022 року Акціонерне товариство «Універсал банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначає, що 18 січня 2018 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (а. с. 17). До Анкети-заяви Банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Універсал банк» ресурс: Умов і правил надання обслуговування в АТ Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank розміщені на сайті: https://www.monobank.ua/terms. З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором №б/н від\~10 січня 2018 року вбачається, що заборгованість\~ [PERSON] станом на 28 грудня 2021 року становить 176 312,09 грн, з яких 175 596,25 грн. заборгованість за кредитом, 715,84 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання. Окрім того, Банком на підтвердження заявлених позовних вимог до позовної заяви додано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, витяг з Умов і Правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Unsversal Bank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, до відповіді на відзив додано виписку про рух коштів по картковому рахунку, довідку про наявність рахунку, довідку про розмір встановленого кредитного ліміту. Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до положень ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, наданими до позову доказами підтверджено укладання між сторонами Договору про надання банківських послуг (а.с.17). У Анкеті-заяві від 10 січня 2018 року відсутнє посилання на розмір бажаного кредиту. Матеріали справи не містять письмових доказів на підтвердження факту отримання відповідачем за кредитним договором від 10 січня 2018 року кредитних коштів у розмірі 80 000 грн., як про те зазначає позивач у доданих до відзиву документах. Тому суд не має можливості прийти до висновку про розмір отриманого відповідачем кредиту, а його розмір не зазначено навіть в тексті позову. Встановивши, що з письмових доказів, наданих стороною позивача, неможливо встановити розмір кредитного ліміту, встановленого на картку, суд приходить до висновку про неможливість визначення розміру заборгованості за договором, оскільки його розрахунок виходить безпосередньо з розміру наданого банком кредиту. До позову банк додав Витяг з Умов і правил надання банківських послуг у АТ «Універсал банк» та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, які не містять підпису відповідача та які б засвідчували його ознайомлення з умовами кредитування в частині строку, розміру відсотків за користування кредитними коштами, строку повернення кредиту та інше. Частинами 1, 6 ст.\~81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд зазначає, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його умови розробляє підприємець (в даному випадку позивач). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому такі умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~ст.\~10561 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст.\~551\~ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що у заяві відповідача від 10 січня 2018 року сума кредитного ліміту та процентна ставка не зазначені (а.с. 17). Докази про укладання 11 січня 2018 року [PERSON] саме кредитного договору з відповідними істотними умовами щодо розміру кредиту, відсотків за його користування, строку повернення кредиту, штрафних санкцій за неналежне виконання умов кредитного договору, тощо суду не надано. До позову банк додав Витяг з Умов і правил надання банківських послуг у АТ «Універсал банк» та Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», який не містить підпису відповідача та який би засвідчував його ознайомлення з умовами кредитування в частині строку, розміру відсотків за користування кредитними коштами, строку повернення кредиту та інше. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг розумів [PERSON] та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент підписання анкети-заяви взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в Умови і Правила, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді справи. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої ст.\~634\~ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим позивачем в період як з часу виникнення спірних правовідносин (10 січня 2018 року) так і до моменту звернення до суду із вказаним позовом (30 вересня 2022 року). Тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Частиною 6 ст.\~81\~ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Умови і Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою договору, укладеного з відповідачем й щодо будь-яких інших встановлених ними нових Умов і Правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці Умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-заяві, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття відповідачем запропонованих Умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про обговорення сторонами суми кредиту (тіла кредиту), доказів отримання такої суми, які конкретно запропоновані відповідачу Умови і Правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Дані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17. Велика Палата ВС відступила від правових позицій, висловлених раніше та зазначила що «Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті:https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 лютого 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань». Стосовно заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.\~257\~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦКУ). Відповідно до ст.\~267\~ЦКУ позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4\~ст. 267 ЦКУ). Зазначена правова позиція викладена у постанові ВСУ від 16 серпня 2017 року № 6-2667цс16, Першої судової палати Касаційного цивільного суду ВСУ від 07 листопада 2018 року (справа № 0907/2-7453/2011, провадження № 61-6321св18), Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 21 серпня 2018 року (справа № 288/1361/15-ц, провадження № 61-4212св18). Окрім цього, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц). Враховуючи, що позивачем в порушення положень ст. 81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів визначення сторонами розміру кредиту, отримання відповідачем суми кредиту, а також ознайомлення відповідача, як споживача послуг, з процентною ставкою по кредиту, та про розміри та підстави відповідальності за невиконання умов кредитування, що в свою чергу виключає стягнення заборгованості за непідтвердженими кредитними правовідносинами, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог через необґрунтованість. Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed