Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

16 лютого 2023 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська розглянута з винесенням судового рішення цивільна справа №205/6800/22 за позовною заявою [PERSON] до ГО «Проліска» про визнання припинення сплати працівнику середнього заробітку неправомірним, зобов`язання поновлення, перерахунку та сплати невиплаченої середньої заробітної плати, яким було відмовлено у задоволені позовних вимог [PERSON] 14 березня 2023 року представник ГО «Проліска» Петришак А.Я. сформував в системі «Електронний суд» клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, в обґрунтування якого зазначив, що у відзиві на позовну заяву вказано, що з метою належного представництва інтересів ГО «Проліска» під час судового розгляду справи в суді відповідач змушений скористатися послугами адвоката, а 26 липня 2022 року між ГО «Проліска» і АО «КПД КОНСАЛТИНГ» укладено договір на надання правової допомоги. Також у відзиві на позовну заяву вказано, що враховуючи обсяг правової допомоги, яка надана на даний час та буде надана в подальшому, під час судового розгляду справи судами, попередньо розрахована сума витрат на правову допомогу складає 14\~627,44 грн. за одне судове засідання, а більш детальний розрахунок витрат на правову допомогу з докладним переліком робіт буде наданий в ході судового розгляду справи. При цьому, окремо заяву про неможливість подання доказів витрат, пов`язаних з розглядом справи, до закінчення розгляду справи по суті він не подавав, оскільки вважав, що вказану заяву ним зроблено одночасно з поданням відзиву. Більше того, неможливість подання таких доказів випливає з їх змісту, п. 3.2 заявки до договору встановлено, що оплата здійснюється клієнтом за кожне судове засідання протягом п`яти календарних днів після проведення відповідного засідання, а згідно з розд. 3 договору про надання правової допомоги передбачено, що після надання послуг згідно з відповідною заявкою на надання послуг виконавець направляє клієнту акт наданих послуг. Акт про надані послуги є підставою для остаточного розрахунку між сторонами, якщо інше не передбачено заявкою на надання послуг. Вказує, що станом на 16 лютого 2023 року не міг подати до суду квитанції, касові ордери, акт про надані послуги, платіжні доручення тощо, оскільки надання послуг представником згідно заявки не було завершено. Крім того, оскільки розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження, сторони не були присутні під час розгляду справи і про винесення судом рішення від 16 лютого 2023 року відповідачу стало відомо після його фактичного отримання 07 березня 2023 року, відтак він не мав змоги дотриматись п`ятиденного строку для подання заяви на ухвалення додаткового судового рішення. У зв`язку з вищезазначеним просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ГО «Проліска» витрати на правову допомогу в розмірі 14\~627,44 грн. 17 березня 2023 року [PERSON] сформував в системі «Електронний суд» заперечення на клопотання представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі в обґрунтування якого зазначив, що суд вірно дійшов висновку про відсутність належного підтвердження та обґрунтування витрат на правничу допомогу, а в рішенні від 16 лютого 2023 року вирішено питання щодо визначення розміру витрат на правничу допомогу і розподілу й відшкодуванню судових витрат, та зроблено висновки про відсутність належного підтвердження і обґрунтування витрат на правничу допомогу. Вважає, що у представника відповідача відсутні законні підстави на повторне вирішення цього питання. У справі було проведено два судові засідання з достатнім строком між ними, і у представника відповідача було достатньо часу для виконання всіх необхідних дій та отримання всіх необхідних документів для подачі їх до суду, а представником відповідача не надано до суду жодного підтвердження того факту, що в нього була відсутня можливість надати відповідні докази і документи. Вказує, що наданий представником акт №2 від 07 березня 2023 року не є відповідним, належним доказом, який обґрунтовує понесені витрати на правову допомогу, а в ньому відсутній детальний опис проведених адвокатом робіт та витрачений на роботу час, а сам акт не відповідає умовам договору на надання правової допомоги і додаткам до нього. Крім того, адвокатом не надано жодної квитанції про оплату за послуги адвоката або платіжного доручення на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом. У зв`язку з вищезазначеним просив відмовити представнику відповідача у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового судового рішення. Позивач надав суду заяву про розгляд клопотання про винесення додаткового рішення без його участі, в якій заперечував та просив відмовити в задоволенні вимог про винесення додаткового рішення. Представником ГО\~«Проліска» в\~системі «Електорнний\~суд» була\~сформована заява\~про розгляд\~справи без\~участі представника\~відповідача,\~в якій\~підтримав доводи\~заяви про\~ухвалення додаткового\~рішення та\~наполягав на\~їх задоволенні в повному обсязі. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши подане клопотання та матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до змісту відзиву на позовну заяву представником відповідача було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у розмірі 14\~627,44 грн. та повідомлено, що більш детальний розрахунок витрат на правову допомогу з докладним переліком робіт буде наданий в ході розгляду справи. Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу ГО «Проліска» у зазначеній цивільній справі на підставі договору на надання правової допомоги (юридичних послуг) від 26 липня 2022 року надавало Адвокатське об`єднання «КПД КОНСАЛТИНГ», в особі адвоката Петришака А.Я., який також діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії КС №6491/10, яке видане Радою адвокатів Київської області 23 березня 2018 року, та ордеру на надання правничої (правової) допомоги Серії АІ №1314437від 25 січня 2023 року (а. с. 86-91, 96-98). Згідно із положеннями п.п. 1-3 вищевказаного договору виконавець зобов`язується надати клієнту консультації з українського права щодо певних питань та/або здійснювати правовий супровід діяльності клієнта, а клієнт зобов`язується прийняти послуги та оплатити надані послуги. Обсяг послуг, розмір винагороди та строки кожного доручення з окремих питань викладатимуться у окремому документів (заявка на надання послуг), що підписується сторонами. Усі майбутні замовлення клієнта повинні бути описані в окремих заявках на надання послуг, які включатимуть положення цього договору та складатимуть невід`ємну його частину. Після надання послуг згідно з відповідною заявкою на надання послуг виконавець направляє клієнту акт про надані послуги. Сторони підписують акт про надані послуги, що підтверджує передачу та приймання послуг. Акт про надані послуги є підставою для остаточного розрахунку між сторонами, якщо інше не передбачено заявкою на надання послуг. Так, на підтвердження витрат на правову допомогу було надано заявку на надання послуг №2 на надання правової допомоги (юридичних послуг) від 18 січня 2023 року до договору на надання правової допомоги (юридичних послуг) від 26 липня 2022 року, в якому сторони погодили обсяг послуг, а саме: комплексне представництво інтересів клієнта в Ленінському районному суді м. Дніпропетровська під час розгляду справи №205/6800/22 (провадження №2/205/414/23) за позовом [PERSON] до Громадської організації «Проліска» про визнання припинення сплати працівнику середнього заробітку неправомірним, зобов`язання поновлення, перерахунку та сплати невиплаченої середньої заробітної плати, включаючи, зокрема, але не виключно, ознайомлення з матеріалами справи, наявними у клієнта; вивчення та аналіз документів, наданих клієнтом та наявних в матеріалах справи, за результатом вивчення та аналізу документів, у разі необхідності - підготовка процесуальних документів (відзивів на позов, заперечень на відповідь на відзив на позов, заяв, клопотань, пояснень, скарг, інших необхідних документів) без обмеження кількості таких документів та їх обсягу, представництво інтересів клієнта в судових засіданнях під час розгляду справи, вчинення інших необхідних процесуальних дій, потреба в яких може виникнути під час надання правової допомоги без обмеження їх кількості та тривалості. Вартість послуг становить еквівалент 400 доларів США за курсом НБУ станом на день платежу за одне судове засідання. Окремо клієнтом компенсуються транспортні витрати на підставі відповідних документів (проїздні документи, квитки, чеки на оплату пального, тощо) витрати на відрядження (з розрахунку 50,00 доларів США за курсом НБУ станом на день платежу) та витрати на проживання (у разі потреби витрати на проживання попередньо погоджуються з клієнтом). Разом з клопотанням про ухвалення додаткового судового рішення представником відповідача було надано до суду складений 07 березня 2023 року акт №2 про надані послуги до заявки на надання послуг №2 до договору на надання правової допомоги (юридичних послуг) від 18 січня 2023 року, відповідно до пп. 1 п. 1 якого виконавець надав, а клієнт прийняв відповідно до договору та заявки послуги: комплексне представництво інтересів клієнта в Ленінському районному суді м. Дніпропетровська під час розгляду справи №205/6800/22 (провадження №2/205/414/23) за позовом [PERSON] до ГО «Проліска» про визнання припинення сплати працівнику середнього заробітку неправомірним, зобов`язання поновлення, перерахунку та сплати невиплаченої середньої заробітної плати, включаючи, зокрема, але не виключно, ознайомлення з матеріалами справи, наявними у клієнта; вивчення та аналіз документів, наданих клієнтом та наявних в матеріалах справи, за результатом вивчення та аналізу документів, у разі необхідності - підготовка процесуальних документів (відзивів на позов, заперечень на відповідь на відзив на позов, заяв, клопотань, пояснень, скарг, інших необхідних документів) без обмеження кількості таких документів та їх обсягу, представництво інтересів клієнта в судових засіданнях під час розгляду справи, вчинення інших необхідних процесуальних дій, потреба в яких може виникнути під час надання правової допомоги без обмеження їх кількості та тривалості (а. с. 135). Пунктом 2 вищезазначеного акту визначено вартість послуг у розмірі 400 доларів США за курсом Національного банку України станом на день платежу (36,5686 грн. за один долар США), що станом на дату складання цього акту дорівнює 14\~627,44 грн. Частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18 та від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 вказав на те, що від учасника справи вимагаються докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а не докази обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, тому достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Так, на підтвердження витрат на правову допомогу представником відповідача адвокатом Петришаком А.Я. було надано складений 07 березня 2023 року акт про надані послуги №2. Судом також враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Отже, матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем ГО «Проліска» послуг адвоката щодо надання правової допомоги в цій справі АО «КПД КОНСАЛТИНГ». Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18. Також слід зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих адвокатом доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18. Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Таким чином, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. Так, розглядаючи надані представником відповідача докази понесених витрат на правову допомогу, суд враховує правову позицію Верховного Суду та практику Європейського суду з прав людини, та дійшов висновку, що розмір заявлених до стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 14\~627,44 грн. не відповідає повною мірою критерію реальності адвокатських витрат і критерію розумності їх розміру, оскільки такі витрати не співставні з обсягом і змістом наданих послуг. При цьому суд дослідив питання обґрунтованості витрат та врахував, що справа не обтяжена кількістю доказів, які б потребували вивчення, відтак, не є складною і підготовка до її розгляду, оскільки явно не потребувала значних затрат часу та зусиль професійного адвоката. Окрім того, Суд враховує, що 12 травня 2020 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі №904/4507/18, в якій підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц), і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд звертає увагу також на те, що з наданого суду акту №2 про надані послуги до заявки на надання послуг №2 до договору на надання правової допомоги (юридичних послуг) від 18 січня 2023 року, складеному 07 березня 2023 року, вбачається узагальнений перелік узгоджених сторонами послуг, а не конкретний перелік наданих послуг та відсутнє будь-яке підтвердження кількості витраченого представником часу на їх здійснення. Крім того, суд вважає, що заявлені представником відповідача витрати на правову допомогу є неспівмірними зі складністю справи, та обсягом фактично наданих адвокатом юридичних послуг, враховуючи необхідний час, який може бути витрачений адвокатом на опрацювання спірних правовідносин та розумну необхідність витрат для вказаної справи. При цьому, зважаючи на те, що фактично правова допомога у цій справі все ж була надана, є документально підтвердженою, а її обсяг встановлено з матеріалів справи, та враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, а також заперечення позивача [PERSON] щодо стягнення витрат на правову допомогу, та враховуючи співмірність витрат на правову допомогу з обсягом і змістом наданої адвокатом правової допомоги, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви представника відповідача про стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на правову допомогу у сумі 4 000 грн., які є співставними з обсягом і змістом наданих послуг.

Outcome: partial