Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в позовній заяві зазначила, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 вересня 2020 року Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 128. Від шлюбу дітей не мають. Протягом тривалого часу шлюбні стосунки між сторонами припинені через те, що мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними відсутнє нормальне спілкування, шлюбні стосунки продовжувати не бажає. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, шлюб між ними є лише формальним. У зв`язку з наведеним просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, також просила після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 19 вересня 2020 року у Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 128. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Тривалий час сторони спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом, припинили шлюбно-сімейні відносини. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Майнового спору сторонами не заявлено. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстави стверджувати, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб відсутні; також у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності визнаних відповідачем обставин або добровільності їх визнання. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, підстав для надання строку на примирення немає, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу між ними, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне позивачеві, за її заявою, залишити право іменуватися прізвищем « [PERSON] ».

Outcome: approved