Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Позивач, Національна академія внутрішніх справ (далі НАВС) звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 22 червня 2020 року між НАВС та відповідачем [PERSON] за його заявою було укладено договір про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ. Згідно умов договору відповідач зобов`язався протягом одного року з дня підписання договору сплатити НАВС 47496,01 грн. витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі. Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань не вносив відповідні платежі. Заборгованість відповідача з урахуванням 3% річних від суми заборгованості та індексу інфляції за невиконання грошового зобов`язання за період з 22.06.2021 до 30.01.2023 становить 65304,95 грн. (47496,01 грн. заборгованість, пов`язана з утриманням в навчальному закладі, 15513,52 грн. інфляційне збільшення боргу, 2295,42 грн. 3% річних від несплаченої заборгованості), які позивач просить стягнути з відповідача та сплачений ним судовий збір. Ухвалою суду від 16 лютого 2023 року відкрито спрощене провадження у даній справі з викликом сторін. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу були направлені копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Однак, від відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про зупинення провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за його позовом до Національної академії внутрішніх справ про визнання протиправними та скасування наказів, зарахування до числа курсантів та поновлення на службі в поліції, яка перебуває у провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва. Зважаючи на те, що відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження наявності на розгляді в Окружному адміністративному суді м. Києва зазначеної у клопотанні справи, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає та про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. \~ \~ \~ \~ Так,\~судом встановлено,\~що 22\~червня 2020\~року між\~НАВС та\~відповідачем [PERSON] \~за його\~заявою було\~укладено договір\~про розстрочення\~суми відшкодування\~витрат,\~пов`язаних з\~утриманням у\~Національній академії\~внутрішніх справ.\~Згідно умов\~договору відповідач\~зобов`язався протягом\~одного року\~з дня\~підписання договору\~сплатити НАВС\~47496,01\~грн.\~витрат,\~пов`язаних з\~утриманням в\~навчальному закладі. Статтею 627 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~положень ст.ст.610-611\~\~ЦК України порушенням\~зобов`язання\~є його\~невиконання або\~виконання з\~порушенням умов,\~визначених змістом\~зобов`язання\~(неналежне\~виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Однак, судом встановлено, що в порушення умов вищевказаного договору, відповідач належно не виконував взятого на себе зобов`язання і не вносив відповідні платежі. Заборгованість відповідача з урахуванням 3% річних від суми заборгованості та індексу інфляції за невиконання грошового зобов`язання за період з 22.06.2021 до 30.01.2023 становить 65304,95 грн. (47496,01 грн. заборгованість, пов`язана з утриманням в навчальному закладі, 15513,52 грн. інфляційне збільшення боргу, 2295,42 грн. 3% річних від несплаченої заборгованості). У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В той же час, з 24 лютого 2022 року відповідно до\~Закону України\~"Про\~правовий режим\~воєнного стану" в Україні введено\~режим воєнного стану. 15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла\~Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення"\~Цивільного кодексу України\~доповнено новими пунктом 18 відповідно до якого у\~період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк\~після його припинення або скасування\~у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем),\~позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625\~Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.\~Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення"\~Закону України "Про споживче кредитування"\~доповнено пунктом 61, який містить аналогічні положення. Також забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 10561\~Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3\~Закону. З розрахунку заборгованості вбачається, що з липня 2021 року та впродовж дії воєнного стану нараховувались інфляційні втрати в сумі 15513,52 грн. та 3% річних в сумі 2295,42 грн.. Таким чином, виходячи з вимог вищевказаних Законів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, пов`язану з утриманням в навчальному у закладі в сумі 47496,01 грн., інфляційні втрати за період з липня 2021 року по лютий 2022 року в сумі 2420,66 грн. та 3% річних за цей же період в сумі 929 грн., а в загальній сумі 50845,67 грн.. Тобто, впродовж дії воєнного стану, інфляційні витрати та 3% річних стягненню не підлягають. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2648 грн.. Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (50845,67х100: 65304,95 = 77,85), то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2089,49 грн. судових витрат по оплаті судового збору (2684 х 77,85: 100 = 2089,49).\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial