Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер її дідусь [PERSON] , після смерті якого залишилась спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії дідуся позиваки, яка нараховувалась останньому до дня його смерті та зберігається в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. В жовтні 2020 року представник позивачки отримала у приватного нотаріуса Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижкова О.О. свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.10.2020, яка складається з недоотриманої пенсії станом на 03.08.2020 за період з 02.08.2017 по 30.11.2019 в розмірі 123186,28 гривень, та згідно довідки виданої пенсійним органом 26.08.2020 за № 0580-12-8/9338 належить спадкодавцю. Однак, зазначила, що надана приватному нотаріусу інформація стосовно розміру недоотриманої пенсії його батька не відповідає дійсності, оскільки Пенсійний фонд нарахував заборгованість по пенсії з серпня 2014 року та розпочав виплату поточної пенсії з листопада 2019 року, тобто перша виплата розпочалась одразу після смерті дідуся. Таким чином, відповідачем невірно вказаний на запит нотаріуса період нарахування пенсії [PERSON] , та відповідно розмір заборгованості по їх виплаті померлому, на отримання якого наразі претендує позивачка, як спадкоємець за законом. Вважає такі дії відповідача неправомірними та такими, що порушують її права та інтереси, за захистом яких вона вимушена звернутися до суду. Стосовно виплати недоотриманої пенсії дідуся позивачки, остання звертався до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, де [PERSON] перебував на обліку як пенсіонер ВПО, та який незаконно виплатив їй заборгованість в меншому розмірі. У зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки недоотриману пенсію [PERSON] , який помер [INFO] , за весь період заборгованості з урахуванням раніше виплачених сум. Позивачка будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймала, у позовній заяві вказала по розгляд справи за її відсутності. Крім того, позивачкою до суду направлена заява про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та із запереченнями відповідача не погоджується. Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав, про причини неявки суду не повідомив, відзиву стосовно заявлених позовних вимог на адресу суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні було встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 04 березня 2020 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Харків) слідує, що [INFO] \~в м.\~Макіївка Донецької\~області,\~в Україні\~помер [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом видане приватним нотаріусом Торецького міського\~нотаріального округу\~Донецької області\~Рижковим О.О.від 12.10.2020 та зареєстрованого в реєстрі за № 2941 слідує, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є його онука [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , батько якої [PERSON] помер [INFO] . Спадщина на яку видане свідоцтво складається з недоориманої пенсії станом на 03.08.2020, яка зберігається в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, та належить спадкодавцю на підставі довідки, виданої Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області від 06.08.2020 № 0580-12-8/9338. Згідно цієї довідки вартість майна складає 123186,28 гривень. Відповідно до листа Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 14.04.2021 № 0580-02-8/14755 наданого на адвокатський запит представника позивачки адвоката Завгородньої Ю.О., останню було повідомлено, що 21.10.2019 [PERSON] , як внутрішньо переміщена особа особисто звернувся до управління з заявою щодо взяття на облік його пенсійної справи. До цього [PERSON] отримував пенсію в УПФУ м. Краматорськ, пенсією був забезпечений по січень 2015 року. В листопаді 2019 року пенсійну справу [PERSON] було взято на облік в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України\~Донецької області\~у відповідності\~до ст.\~46\~Закону\~України «Про\~загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» з 20.10.2016. Виплата пенсії [PERSON] так і не відбулася, так як пенсійну справу було закрито постяійною причиною у зв`язку зі смертю пенсіонера 01.11.2019. 01 липня 2020 представнику позивачки була виплачена допоомога на поховання померлого [PERSON] . На запит нотаріуса управлінням була надана відповідь, що недоотримана пенсія [PERSON] у відповідності до ст. 46 Закону України № 1058 станом на 03.08.2020 (на дату надходження запиту) складає 123186,28 гривень за період з 02.08.2017 по 30.11.2019. у відповіді було зазначено, що розмір недоотриманої пенсії [PERSON] може бути зменшений, оскільки виплата недоотриманої пенсії відбувається у відповідності до ст. 46 Закону України № 1058. 04 листопада 2020 року, представник позивачки звернулася до управління з заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.10.2020. Нарахування суми недоотриманої пенсії\~померлого [PERSON] \~управлінням здійснювалось\~відповідно до\~ч.1\~ст.\~46\~ Закону\~України «Про\~загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» -\~не більше\~ніж за\~три роки\~до дня\~звернення за\~отриманням пенсії,\~тобто за\~період з\~03.11.2017\~по 30.11.2019.\~Отже,\~за заявою\~від 04.11.2020\~сума недоотриманої\~пенсії померлого\~ [PERSON] \~обчислена у\~відповідності до\~чинного законодавства\~згідно ст.\~46\~ Закону\~України «Про\~загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» за період з 03.11.2017 по 30.11.2019 стала вже складати 114745,96 гривень. 04 березня 2021 року разовим дорученням була виплачена недоотримана пенсія [PERSON] в сумі 114745,96 гривень. Законні підстави для нарахування та виплати недоотриманої пенсії [PERSON] за період з 02.08.2017 по 02.11.2017 в управлінні відсутні. Згідно спадкової\~справи наданої\~на підставі\~ухвали суду\~від 17.01.2022\~приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О. слідує, що після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ,\~з відповідною\~заявою про\~прийняття спадщини\~звернулася його онука [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ,\~що зареєстрована\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~12\~жовтня 2020\~року приватним\~нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О. видане свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за № 2941. Спадщина на яку видане свідоцтво складається з недоориманої пенсії станом на 03.08.2020, яка зберігається в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, та належить спадкодавцю на підставі довідки, виданої Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області від 06.08.2020 № 0580-12-8/9338. Згідно цієї довідки вартість майна складає 123186,28 гривень. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на підставі ухвали суду від 17.01.2022 було надано до суду інформацію щодо суми нарахованої та виплаченої пенсії за життя [PERSON] за період з 01.08.2014 по 30.11.2019, згідно якої слідує, що за вказаний період пенсіонеру [PERSON] була нарахована пенсія в сумі 157753,80 гривень, в графі «виплачено недоотриманої пенсії померлого» за вказаний період значиться сума 114745,96 гривень, в графі «залишок боргу» вказана сума 26567,31 гривень. Також, зазначено, що за період з 01.08.2014 по 31.01.2015 було виплачено за життя пенсію [PERSON] в розмірі 12936,12 гривень. Крім того, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було надано до суду витяг з електронної пенсійної справи , згідно якого слідує, що [PERSON] за період з 01.01.2015 по 30.11.2019 була нарахована до виплати сума пенсія в розмірі 143469,29 гривень, виплачена 116901,98 гривень, в графі «до виплати» вказана сума 26567,31 гривень. Вирішуючи вказаній спір суд виходить з наступного. Відповідно до положень\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено\~ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608 ЦК України\~(стаття 1219 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~1227\~ЦК України \~суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19, провадження № 61-11268сво20 зазначив, що тлумачення\~статті 1227 ЦК України\~доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно достатті 1227 ЦК Українине поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положеньстатті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Як слідує з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] \~перебував на\~обліку в\~Маріупольському об`єднаному\~управлінні Пенсійного\~фонду України\~в Донецькій\~області,\~як отримувач\~пенсії за\~віком,\~маючи статус внутрішньо переміщеної особи. Таким чином, спірні правовідносини регулюються саме Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до\~ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"\~сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Враховуючи наведене, суд зауважує, що на підставі ухвали суду від 17.01.2022 приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О. було надано копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ,\~з якої\~слідує,\~що з\~відповідною заявою\~про прийняття\~спадщини звернулася його онука [PERSON] , яка 12 жовтня 2020 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за № 2941. Спадщина на яку видане свідоцтво складається з недоориманої пенсії станом на 03.08.2020, яка зберігається в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, та належить спадкодавцю на підставі довідки, виданої Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області від 06.08.2020 № 0580-12-8/9338. Згідно цієї довідки вартість майна складає 123186,28 гривень. Таким чином, зважаючи на вказані обставини вище, суд доходить висновку, що позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті свого дідуся [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , яка у встановлений законодавством строк прийняла спадщину. Судом було\~встановлено,\~що відповідачем\~на запит\~нотаріуса у\~відповідності до\~ч.1\~ст.\~46\~Закону України\~№ 1058\~станом на\~03.08.2020\~(на\~дату надходження\~запиту)\~було надано\~інформацію стосовно\~розміру недоотриманої\~за життя\~пенсії [PERSON] ,\~яка становить\~123186,28\~гривень за\~період з\~02.08.2017\~по 30.11.2019,\~та згідно\~з чим\~12\~жовтня 2020\~року нотаріусом\~було видане\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~законом на\~вказану суму\~недоотриманої пенсії.\~За заявою\~представника позивачки\~від 04.11.2020\~сума недоотриманої\~пенсії померлого\~ [PERSON] \~була \~обчислена управлінням\~також згідно\~ч.1\~ст.\~46\~ Закону\~України «Про\~загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» за період з 03.11.2017 по 30.11.2019 та стала вже складати 114745,96 гривень, яка в подальшому в зазначеному розмірі була виплачена позивачці. У відповідності до ч. 1\~ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Зміст\~статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~узгоджується зі змістом\~статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням\~Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Таким чином, суд не приймає позицію відповідача стосовно як періоду, так і розміру нарахування недоотриманої пенсії померлого [PERSON] , які обчислені з урахуванням частини 1\~статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини. Згідно\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 2\~статті 19 Конституції України\~передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1\~ст. 317 цього Кодексу\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 цього Кодексу\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст.16 цього Кодексу\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Як зазначається позивачкою за змістом позовної заяви, остання вказує період заборгованості відповідача перед нею стосовно виплати недоотриманої за життя пенсії її померлого дідуся [PERSON] з 01.08.2014 по 01.11.2019. Разом з тим, як слідує з наданої відповідачем інформації, щодо суми нарахованої та виплаченої пенсії за життя [PERSON] за період з 01.08.2014 по 30.11.2019, що управлінням за період з 01.08.2014 по 31.01.2015 було нараховано та виплачено за життя пенсію [PERSON] в розмірі 12936,12 гривень. Також, з наданого відповідачем витягу з електронної пенсійної справи [PERSON] слідує, що за період з 01.02.2015 по 30.09.2016 пенсія не нараховувалась та відповідно і не була виплачена. За період з 01.10.2016 по 02.11.2017 пенсія нараховувалась, однак виплачена не була. За період з 03.11.2017 по 30.11.2019 пенсія нараховувалась та була виплачена позивачці. Відповідачем суду не надано відповідного рішення про припинення нарахування та виплату пенсію [PERSON] за період з 01.02.2015 по 30.09.2016 та припинення виплати за період з 01.10.2016 по 02.11.2017. Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована\~Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії. Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України. Однак, відповідно до статті 92 Конституції України (норми якої є нормами прямої дії та водночас мають найвищу юридичну силу) виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6). Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Так, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Як зазначено в\~статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених\~Конституцією\~та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VІІІ Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 243/3505/16-ц, постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 243/5697/16-ц, постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 227/2802/16-ц та у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 638/8368/19 зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України. Отже, суд вважає, що призначена спадкодавцеві довічна пенсія за віком у період з 01.02.2015 по 02.11.2017 нараховувалася, обліковувалася (її розмір був збільшений під час періоду невиплати), але не була виплачена. За викладених обставин, суд встановивши, що позивачка має право на спадкове майно - пенсію за віком [PERSON] , та з урахуванням вже виплачених сум пенсії, доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивачки саме за період з 01.02.2015 по 02.11.2017, як спадкоємця, на отримання всього належного їй спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою [PERSON] за життя. Отже, оскільки за життя дідусь позивачки недоотримав пенсію, яка увійшла до складу спадщини, а позивачка є її спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, тому суд доходить висновку, що позивачка як спадкоємець набула право на отримання невиплаченої пенсії. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, але з урахуванням неможливості обчислення розміру пенсії через відсутність даних у витязі з електронної пенсійної справи сум нарахованої пенсії за частину спірного періоду, а саме з 01.02.2015 по 30.09.2016 наданого відповідачем, і як наслідок неможливості її стягнення за рішенням суду, ефективним способом захисту порушеного права в такому випадку суд вважає визнання за позивачем права на недоотриману пенсію [PERSON] за період з 01.02.2015 по 02.11.2017 та зобов`язання відповідача виплатити позивачці недоотриману пенсію [PERSON] за період з 01.02.2015 по 02.11.2017. Крім того, суд вважає за необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління\~Пенсійного фонду\~України \~в Донецькій\~області на користь [PERSON] суму судового збору, сплаченого останньою при зверненні\~до суду\~із зазначеним\~позовом у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial