Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

У вересні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь позивача грошові кошти в розмірі 55636 грн. 55 коп., а також судові витрати. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що споживач [PERSON] приєднався до умов Типового договору розподілу природного, оскільки згідно даних позивача останній споживав природний газ за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . 18.04.2017 року позивачем було припинено газопостачання відповідачу за наявністю боргу за розподіл газу, шляхом перекриття запірного пристрою (крану) на вводі та встановлення пломби № С14652096, про що було складено акт про припинення газопостачання №68. 22.11.2021 представником АТ «Дніпрогаз» виявлено несанкціоноване відновлення газоспоживання (зривання пломби на запірному пристрою, а також порушення споживачем правил ПБСГ, що створюють загрозу виникнення аварійної ситуації, про що складено акт про порушення №DZ 003601, з яким останній ознайомлений. 22.11.2021 комісією оператора ГРМ розглянуто акт про порушення №DZ 003601 від 22.11.2021, який вирішено задовольнити в повному обсязі. Після чого, комісією було складено акт-розрахунок у якому вказана розрахункова вартість необлікованого об`єму природного газу за період з 22.05.2021 по 31.10.2021, щоскладає55636,55 грн. 22.11.2021 відповідачем було отримано рахунок на оплату під особистий підпис, проте станом на момент звернення з позовною заявою до суду, грошові кошти не сплачені. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і день судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву якою просиврозглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і день судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові відправлення, наявні в матеріалах справи. Відповідно дост. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~Відповідно до ч. 4ст. 223 ЦПК Україниу разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2 гл. 1 розділу VI Кодексу ГРМ, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі\~типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Згідно з п. 3 глави 3 VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є споживачем, приєднаним до умов договору розподілу природного газу, що підтверджується Карткою обліку витрат газу з БГС, та за останнім, за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та надавалися послуги газопостачання. За даними особового рахунку № [NUMBER] , що сформовані за інформацією побутового споживача [PERSON] опалювальна площа складає 68,9 кв.м., встановлені газові прилади 4-х конфорочна газова плита, 2-контурний опалювальний прилад, зареєстровано 6 мешканців (а.с.18,24). 18.04.2017 позивачем було припинено газопостачання відповідачу за наявність боргу за розподіл газу, шляхом перекриття запірного пристрою (крану) на вводі та встановлення пломби №С14652096, На момент припинення газопостачання зафіксовано покази лічильника -27668 куб.м., про що було складено акт про припинення газопостачання №68 (а.с.19). 22.11.21 представниками АТ «Дніпрогаз» за адресою відповідача було здійснено перевірку комерційного ВОГ та встановлено порушення п.п.2 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ у вигляді несанкціонованого відновлення газоспоживання, тобто несанкціонований відбір природного газу, про що складено акт про порушення №DZ003601, На момент складання акту покази лічильника складали 37484,596 куб.м. та даний акт було підписано споживачем [PERSON] без зауважень та будь-яких пояснень (а.с.20). 22.11.2021 протоколом засідання комісії акт про порушення №DZ 003601 за фактом несанкціонованого відбору природного газу задоволено у повному обсязі та було складено Акт-розрахунок, яким за період з 22.05.2021 по 31.10.2021 року проведено донарахування необхідного обсягу природного газу за граничними об`ємами, що склав 2237,69м3 газу на суму 55636,55 грн. (а.с. 20-22). 22.11.21 представниками АТ «Дніпрогаз» за адресою відповідача було здійснено перевірку комерційного ВОГ та встановлено порушення п.п.2 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ у вигляді несанкціонованого відновлення газоспоживання. Згідно з п. 12 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРМ, вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням. Розрахунок на оплату необлікованого об`єму природного газу надано споживачу, про що свідчить підпис споживача (а.с. 23). Згідно пункту 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2498 в порядку, визначеному цим розділом. Пунктом 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що факт споживання природного газу свідчить про акцептування умов договору, тобто є фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. Отже, факт споживання, безперебійне надання послуг з постачання та розподілу природного газу, зокрема, з моменту набрання чинності Кодексу газорозподільних систем, свідчить про взяття споживачами на себе зобов`язань щодо виконання умов договору, вимог законодавства у сфері розподілу природного газу та Кодексу газорозподільних систем. Розділом XI Кодексу газорозподільних систем визначений порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу. Главою 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем встановлені види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування, в тому числі, підпунктом 3 пункту 2 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачено, щодо порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподільного природного газу споживачу, належать несанкціоноване відновлення газопостачання. Згідно підпункту 1 пункту 11 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акту про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу. Згідно пункту 12 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акту про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням. Згідно норм ч. 1 п. 11 гл. 5 роз. ХІ Кодексу ГРМ, розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акту про пропущення (тобто до закриття балансового періоду), не потребує коригування закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу. Згідно пункту 11.4. Типового договору розподілу природного газу у разі не досягнення між споживачем та Оператором ГРМ згоди, спірні питання вирішуються у порядку, встановленому чинним законодавством, у тому числі в судовому порядку (а.с.17). Відповідно до п. 1. ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п. 1, 2 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Статтею 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов`язки споживачів. Так, правом споживача є одержання вчасно та належної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами укладених договорів, а обов`язком оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а також укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Статтею 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання, Як передбачено статтею 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняться від оплати житлово- комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною першою статті 10 Закону встановлено, що ціни (тарифи) на житлово- комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Разом з тим відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості, оскільки відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону відповідачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 10.12.2018 у цивільній справі № 638/11034/15-ц, про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово- комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За частиною 3 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і Дослідивши спірні правовідносини та застосовуючи відповідні норми права, суд вважає, що у ході судового розгляду знайшло своє підтвердження наявність з боку відповідача порушень Кодексу ГРМ, що призвело до збитків у сумі 55\~636,55 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути із [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» 55\~636,55 грн. збитків, що становлять вартість необлікованого об`єму природного газу. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 2481 грн.

Outcome: approved