Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] .. На випадок своєї смерті він склав заповіт на її користь. Після його смерті по даному заповіту відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки. Вона являється єдиним спадкоємцем спадкового майна за вказаним заповітом. На день смерті спадкодавця фактично прийняла спадщину, вступила у фактичне управління та володіння спадковим майном. 21.03.2022 вона звернулася до нотаріуса з проханням оформити спадщину. Однак нотаріус її запевнив щоб не спішила, оскільки в умовах воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Повернувшись із-за кордону вона декілька разів намагалася потрапити до нотаріуса, але постійно лунали повітряні тривоги, які тривали по декілька годин. 13.01.2023 вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва через пропуск строку. Отже строк для подання заяви про прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин. Посилаючись на приписи ст. 1272 ЦК України просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за померлим [PERSON] тривалістю 2 місяці. У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. У підготовче судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, подавши заяви у яких повністю визнають позов та просять розглянути справу без їх участі. Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд констатує наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт від 14.02.2018 року відповідно до якого земельну ділянку, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) РН № 1071006 виданого на підставі рішення Іршавської РДА №267 від 07 серпня 1997 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 192 від 06 липня 2015 року у землі, яка перебуває у колективній власності АСГТ «Прогрес» с. Імстичево, розміром 0,96 га, згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.12.2015 року, спадкова справа №198/2015, зареєстрованого в реєстрі за №і-745 (а.с.8). Згідно довідки виконкому Білківської сільської ради від 13.01.2023 №25, на момент смерті [PERSON] , він був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , і разом з ним проживали: [PERSON] , [INFO] , - дружина, [PERSON] , [INFO] , дочка, [PERSON] , [INFO] , внук, [PERSON] , [INFO] , - внук (а.с.12). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. А згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За правилами статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може призначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Встановлено, що позивач [PERSON] не проживала разом з спадкодавцем на момент смерті та є спадкоємцем за заповітом. Суд бере до уваги твердження позивача про те, що через воєнний стан, постійні повітряні тривоги вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане свідчить про наявність поважних причин пропуску позивачем строку для подання вказаної заяви. Враховуючи наведене, а також те, що відповідачі визнали позов, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачами, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача. За таких обставин,

Outcome: approved