Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту народження [PERSON] , [INFO] , [INFO] дитини жіночої статі [PERSON] від батька [PERSON] , [INFO] ,на тимчасово окупованій території України, у смт Білокуракине Луганської області. Стислий зміст вимог заявника. Заява мотивована тим, що громадянка України [PERSON] [INFO] у смт Білокуракине Луганської області народила дитину - дочку [PERSON] ; батьком дитини є громадянин України - [PERSON] . Вказана обставина підтверджується медичним свідоцтвом про народження лікарської установи. Реєстрація народження дитини проведена за спільною заявою батьків органами рф. У зв`язку з тим, що територія, де народилася дитина, тимчасово не підконтрольна Україні внаслідок окупації, заявник не може зареєструвати народження дитини та отримати свідоцтво про народження встановленого законодавством України зразка. Встановлення даного факту має для неї юридичне значення, оскільки вона зможе зареєструвати народження дитини. Стислий виклад позиції інших учасників справи. Заінтересована особа - [PERSON] подав суду письмове пояснення з приводу заяви, у якому підтвердив обставини народження дочки, викладені [PERSON] в заяві про встановлення факту народження, просив заяву задовольнити. Заінтересована особа - Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заперечень з приводу даної заяви не подало. Рух справи в суді. Заява про встановлення факту, що має юридичне значення надійшла до суду 03.03.2023. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.03.2023 в справі відкрито провадження у цивільній справі, яку постановлено розглядати за правилами окремого провадження, судове засідання призначено з викликом сторін на 06.03.2023, у подальшому розгляд справи відкладено за клопотанням представника заявника. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. В судове засідання учасники розгляду справи не з`явились. Заявник [PERSON] , її представник - адвокат Матвєєва Т.С. у судове засідання не з`явились, у заяві про встановлення факту судовий розгляд просили проводити за їх відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, у письмовій заяві від 20.03.2023 справу просив розглянути за його відсутності. Заінтересована особа Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції представника у судове засідання не направила. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи клопотання осіб, які беруть участь у справі, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням частини другої статті 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. Із березня 2022 року селище міського типу Білокуракине Луганської області непідконтрольне українській владі у зв`язку із його тимчасовою окупацією рф. Станом на день розгляду даної справи вказана територія залишається непідконтрольною українській владі. [INFO] в смт Білокуракине Луганської області народилась [PERSON] , про що органами рф видано медичне свідоцтво про народження, свідоцтво про народження. Матір`ю дитини вказана заявниця [PERSON] , батьком - [PERSON] . Обставина про те, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , випливає із свідоцтва про встановлення батьківства. Реєстрація народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану в Україні не проводилась. Заявник та заінтересована особа [PERSON] є громадянами України, що підтверджується долученими до заяви копіями паспортів громадян України. В зареєстрованому шлюбі особи не перебувають. Норми права, які застосував суд. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Згідно із принципом 3 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині має належати з його народження право на ім`я та громадянство. Відповідно до статті 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. У цій справі громадяни України є батьками дитини, яка також з народження є громадянином України. Частиною четвертою статті 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно підпунктом «а» п. 2, 3, 22, 23 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставами для проведення державної реєстрації для народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладом охорони здоров`я, незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Власне ім`я дитини визначається за згодою батьків. Власне ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини. По - батькові дитині присвоюється за власним іменем батька. За матеріалами справи дитина народилась [INFO] у селищі міського типу Білокуракине Луганської області, яка на даний час є тимчасово окупованою територією України. Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, які створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином батьки позбавлені можливості провести реєстрацію народження дитини в державних органах України без рішення суду про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Частиною першою, третьою статті 317 Цивільного процесуального кодексу визначено, що заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. При наданні оцінки, зокрема, свідоцтва про народження дитини, медичного свідоцтва про народження, як доказам, суд враховує, що хоча такі документи не є юридично дійсними, але вони підтверджують, що певна установа, яка не діє відповідно до українського законодавства, але фактично існує на тимчасово окупованій території, зафіксувала факт народження дитини заявником. З огляду на встановлені судом обставини та викладені вимоги закону у суду існують обґрунтовані підставі встановити факт народження дитини. Прохання заявника вказати батьком дитини громадянина України [PERSON] не суперечить положенням частини першої статті 126 Сімейного кодексу України та відповідає інтересам дитини. В силу частини четвертої статті 317, пункту 8 частини першої статті 430 ЦПК України судове рішення підлягає негайному виконання. Згідно зі статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Outcome: approved