Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, просила визнати, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів) але не менше ніж 100% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 01.12.2022 року. Зазначила, що з [PERSON] вони спільно проживали за місцем реєстрації відповідача без укладання шлюбу з 16 травня 2019 року по 06 липня 2019 року. Від спільного життя з відповідачем вона народила сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач є його батьком, про що свідчить Висновок генотипоскопічного дослідження від 28.08.2020 року № 27148, але не визнаний батьком дитини офіційно. Зазначила, що з січня 2021 року відповідач щомісячно надавав допомогу на дитину у розмірі 2500 грн., переводячи кошти на її особистий рахунок. Однак вважає, що матеріальна допомога на дитину має бути офіційною та такою, якою її визначає чинне законодавство, а саме ст. 183 СК України. Ухвалою Соснівського районного суд м. Черкаси від 09.01.2023 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.02.2023 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Також просила внести зміни до Актового запису про народження дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, скерував заява про розгляд справи без участі представника, при вирішення спору покладався на розсуд суду. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши думку сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі в підготовчому засіданні, у зв`язку з існуванням визначених ч.3 ст.200 ЦПК України умов, та задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.03.2020 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану №00030288607 від 09.04.2021 року, [PERSON] народився [INFO] . Його матір`ю записана [PERSON] , відомості про батька внесені відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 цієї постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Як вбачається з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до пункту 2.16.2 цих Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. У постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року по справі №601/1140/15-ц (61-6989св19), суд вказав на рішення Європейського суду з прав людини, яке є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», в якому зауважено, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення від 7 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34). При вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved