Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Запоріжжя в порядку окремого провадження надійшла заява [PERSON] , в особі представника адвоката Патраманського І.О., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АВ № 1053773 від 22 листопада 2022 року, за участю заінтересованої особи [PERSON] , про розірвання шлюбу. в порядку ч. 3 ст. 293 ЦПК України, яка у подальшому 28 грудня 2022 року була уточнена, в якій заявник просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 28 липня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом № 77, а також стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. В обґрунтування заяви заявник вказує, що 28 липня 2015 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 77. Подружнє життя між заявником та заінтересованою особою припинено в липні 2016 року, у зв`язку з виникненням систематичних сварок із-за протилежних поглядів на сімейне життя і на життя взагалі. Внаслідок цих сварок сторони втратили любов та взаємоповагу один до одного, а сім`я розпалася, зберегти її неможливо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам заявника. Неповнолітні діти у сторін відсутні. Заявник вказує, що він засуджений до позбавлення волі і відбуває покарання в місцях позбавлення волі, а тому змушений звертатися до суду з даною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 02 січня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду (а.с.32). Заявник [PERSON] і його представник - адвокат Патраманський І.О. у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку (а.с.33, 34, 35). При цьому, представник заявника [PERSON] через систему «Електронний суд» надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності заявника і представника заявника, вимоги підтримують у повному обсязі (а.с.37-39). Заінтересована особа\~ [PERSON] ,\~будучи належним\~чином повідомленою,\~у судове\~засідання не\~з`явилась,\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи була\~повідомлена судом\~своєчасно,\~належним чином\~та у\~встановленому законом\~порядку,\~відповідно до\~приписів ч.\~11\~ст.\~128\~ЦПК України\~та ст.\~12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», була викликана до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.36, 42). Будь-яких заяв, заперечень проти заяви, а також клопотання про розгляд справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини по справі, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами даної цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 липня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області, відповідний актовий запис № 77. Після укладення шлюбу дружина змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.13). Також судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , засуджений за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 71 КК України і відбуває міру кримінального покарання з 26.10.2018 року, в Державній установі «Бердичівський виправний центр №108» з 20.07.2022 року і по теперішній час, що підтверджується довідками б/н і № 8-3036 від 04.11.2020 року (а.с.14, 16). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, приймаючи до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд дійшов висновку про те, що сім`ю [PERSON] зберегти не має можливості, тому шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як дана справа, розглянута у порядку окремого провадження. Частиною 3 статті 42 ЦПК України визначено, що у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. Порядок розгляду справ окремого провадження визначений статтею 294 ЦПК України. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З огляду на викладене, відшкодування судових витрат можливе у справах позовного провадження, в той час як у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 607/1219/18. Враховуючи вищезазначене, у задоволенні вимог заявника про відшкодування судових витрат необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: approved