Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

03.10.2022 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , в якому просила суд: стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до припинення навчання або до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач вказує, що 09.11.2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 09.11.2001 року зроблено відповідний актовий запис за № 500, серія [NUMBER] . Від спільного подружнього життя сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стан здоров`я відповідача задовільний, матеріально забезпечений, тому він в змозі сплачувати аліменти на утримання спільних дітей. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.10.2022 року відкрито позовне провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 16.11.2022 року відповідачем через канцелярію суду зареєстровано відзив на позовну заяву, в якій він просив суд заявлені [PERSON] позовні вимоги задовольнити частково в частині доведених та законно обґрунтованих вимог. 28.11.2022 року представником позивача через канцелярію суду зареєстровано відповідь на відзив, в якому зазначила, що сукупність всіх доданих доказів та викладених обставин свідчать про законність та обґрунтованість всіх позовних вимог позивача до відповідача. Просила позов задовольнити у повному обсязі. 21.12.2022 року відповідачем через канцелярію суду зареєстровано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому просив суд заявлені [PERSON] позовні вимоги задовольнити частково в частині доведених та законно обґрунтованих вимог. 20.03.2023 року третя особа через канцелярію суду зареєстрував заяву, в якій просив суд, здійснювати розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. 30.03.2023 року позивач через канцелярію суду зареєструвала заяву, в якій просила суд здійснювати розгляд справи у її відсутності. 30.03.2023 року відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. 30.03.2023 року представник відповідача через канцелярію суду зареєстрував заяву, в якій просив суд відкласти розгляд справи у зв`язку з неможливістю за сімейними обставинами прибути в судове засідання. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку сторона повинна дотримуватися норм процесуального законодавства. Враховуючи, що розгляд цивільної справи № 369/9562/22 здійснюється майже п`ять місяців, засідання призначене на 30.03.2023 року є п`ятим засіданням у справі, представником відповідача не надано суду жодних доказів щодо обставин вказаних у заяві про відкладення, а також враховуючи той факт, що відповідач міг самостійно з`явитися в судове засідання на розгляд справи або обрати собі іншого адвоката, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується\~розгляд справи,\~або розгляду\~справи без\~повідомлення (виклику)\~учасників справи,\~суд підписує\~рішення без\~його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши надані письмові докази у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 09.11.2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 09.11.2001 року зроблено відповідний актовий запис за № 500, серія [NUMBER] . Від спільного подружнього життя сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільні діти проживають разом з позивачем. Згідно довідки Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 20.09.2022 року № 684 вбачається, що [PERSON] проживає, але не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та разом з нею проживають та знаходяться на її утриманні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки закладу вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку дитини» від 27.09.2022 року № 03.01:01/19-781 вбачається, що [PERSON] навчається у закладі вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку дитини» на першому курсі, денної форми навчання, за спеціальністю 181 Харчові технології. У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати спільних дітей матеріали справи не містять, матеріалами справи підтверджено, що станом на день розгляду справи діти сторін проживають разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання трьох спільних дітей повинно бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного. За ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що діти сторін [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та повнолітній [PERSON] , [INFO] проживають разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач є особою працездатного віку, може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому суд приходить до висновку, що з урахуванням вимог ст. 182 СК України щодо неповнолітніх дітей сторін необхідно визначити наступний розмір аліментів: стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов [PERSON] подано 03.10.2022 року, а тому суд вважає за необхідне стягувати аліменти з дня пред`явлення позову і до досягнення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] повноліття. Враховуючи те, що позивач просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей та на утримання повнолітньої дитини на період навчання, стягнення яких передбачено різними статтями, суд вважає за доцільне визначити до стягнення розмір аліментів на утримання кожної дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з статтею 200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В п. 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15.05.2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище позивача та відповідача, тому вважає необхідним стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до припинення навчання, але не більш ніж до досягнення сином 23-річного віку. Судовий збір в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону. Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved