Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2022 стягнуто з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20 жовтня 2022 року. Виконавчий лист №127/23746/22 перебуває на примусовому виконанні в Другому відділі ДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). В подальшому, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2022 шлюб між сторонами було розірвано. Позивач зазначає, що старший син [PERSON] , виявив бажання проживати з ним та з 12 січня 2023 року проживає разом із позивачем по справі за адресою [ADDRESS] , у квартирі [ADDRESS] , яку позивач орендує. Позивач забезпечує сина усім необхідним. Син продовжує спілкуватись з матір`ю, однак на його прохання про перерахунок коштів, які вона отримує на його утримання від позивача в рамках виконавчого провадження №70266787 відповідачка не реагує та коштів синові не надає, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просив припинити стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнутих на підставі судового наказу від 01.11.2022 року по справі №127/23746/22 починаючи з 26.01.2023 року та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з даним позовом до досягнення повноліття дитиною. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 22.02.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. 10.03.2023 року на адресу суду надійшов відзив [PERSON] в якому вона зазначила, що позовні вимоги визнає частково, а саме визнає позовну вимогу про припинення стягнення аліментів на її користь на утримання старшого сина [PERSON] та визнала частково вимогу про стягнення з неї аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/8 частини від її доходу, починаючи стягнення з моменту набрання рішенням суду по даній справі законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Свою позицію обгрунтувала тим, що вона має проблеми зі здоров`ям, а саме: остеохондроз, спонділоартроз, деформуючий спондильоз, правобічний сколіоз 1 ступеня поперекового відділу хребта, попереково-крижовий радикуліт з ураженням S-1 корінців з больовим синдромом з порушенням функціїї хребта, в зв`язку з чим потребує системного нагляду лікаря та лікування з участю невролога. Крім того, на утриманні відповідача перебуває молодший син [PERSON] , [INFO] . Також зазначила, що з того часу, коли син [PERSON] перестав проживати з матір`ю, змінилось її матеріальне становище, а саме з 01.02.2023 року постановою КМУ зі змінами від 20.01.2023 року №43, з 01.02.2023 року змінено порядок виплат додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Сил оборони України та співробітникам, тобто премії, які раніше нараховувались відповідачу зняті. З огляду на вищевикладене, просила зменшити розмір аліментів до 1/8 частини її доходів починаючи стягнення з моменту набрання рішенням суду по даній справі законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Слізяк М.М. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити за обставин, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнала частково, а саме не заперечила щодо задоволення позовної вимоги про припинення стягнення аліментів на утримання старшого сина [PERSON] . Щодо стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] визнала у частині стягнення з неї 1/8 частини її доходів, починаючи стягнення з моменту набрання рішенням суду по даній справі законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши та проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають двох спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2022 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20 жовтня 2022 року (а.с. 6). Постановою головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) від 14.11.2022 року, ВП №70266787, звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у Військовій частині [NUMBER] , на користь [PERSON] у розмірі 1/3 від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.11.2022 року (а.с. 7). З відповіді на адвокатський запит від 06.02.2023 року, Другим відділом ДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) , повідомлено, що станом на 31.01.2023 року згідно інформації наявної в матеріалах виконавчого провадження №70266787, заборгованість зі слати аліментів [PERSON] складає 1\~963,71 грн. (а.с. 8). Як встановлено в ході судового розгляду, проти чого не заперечила відповідач, [PERSON] проживав разом з батьком за адресою [ADDRESS] , у квартирі [ADDRESS] , яку позивач орендує, що підтверджується договором найму від 02.01.2023 року, актом МКП «УК «Київська» №73к від 26.01.2023 року та довідкою МКП «УК Київська» №57 від 26.01.2023 року (а.с. 11-12), на даний час проживають в [ADDRESS] . Відповідно до довідки Військової частини [NUMBER] від 01.02.2023 року за №56, виданої [PERSON] , за період з серпня 2022 року по січень 2023 року, він отримав грошове забезпечення у розмірі 308\~639,50 гривень (а.с. зворот 13). Як вбачається із свідоцтва про хворобу №210 від 03.04.2020 року, продовження свідоцтва про хворобу №210, виписного епікризу №4874, виписного епікризу №1730, виписного епікризу №6168, виписного епікризу №7568, виписного епікризу №10742, виписного епікризу №12521, виписного епікризу №3906, виписного епікризу №12372, виписного епікризу №3355, виписного епікризу№5263, виписного епікризу №7943, виписного епікризу №653, виписного епікризу №3209 та виписного епікризу №8436, [PERSON] було встановлено діагноз: остеохондроз, спонділоартроз, деформуючий спондильоз, правобічний сколіоз 1 ступеня поперекового відділу хребта, попереково-крижовий радикуліт з ураженням S-1 корінців з больовим синдромом з порушенням функціїї хребта (а.с. 42-59). Відповідно до акту ОСББ «Грибоєдова 3» про фактичне проживання особи від 06.03.2023 року, [PERSON] та її син [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 61). Із відповіді на запит від 15.03.2023 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи [PERSON] вбачається, що за період з 3 кварталу 2022 р. по 4 квартал 2022 р. їй виплачено дохід з Військової частини [NUMBER] : липень 2022 року 45\~737,37 грн., серпень 2022 року 45\~786,16 грн., вересень 2022 року 45\~920,06 грн., жовтень 2022 року 45\~920,06 грн., листопад 2022року 45\~920,06 грн., грудень 2022 року 13\~044,90 грн. (аліменти), грудень 2022 року 46\~063,06 грн. (а.с. 85). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 цього Кодексу визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Таким чином, повне чи часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у разі обчислення державним виконавцем розміру заборгованості, визнання розміру заборгованості обчисленої державним виконавцем платником аліментів та за умови, що вона виникла у платника аліментів у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Як роз`яснено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні аналогічних спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. У ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року) зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 3 ст.181, ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини. Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що дитина припинила проживати з матір`ю і почала проживати з батьком та перебуває на його утриманні. У зв`язку з чим припинення стягнення аліментів на користь відповідача з частині утримання [PERSON] , [INFO] , буде сприяти забезпеченню інтересів дитини. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , то суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, статей 5, 154, 257 СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість. Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має проблеми зі здоров`ям, на її утриманні перебуває син [PERSON] , [INFO] та має менший за розміром ніж у позивача суму заробітної плати, тому суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення, а саме слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/5 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду із даним позовом, а саме з 13.02.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки даний розмір аліментів буде справедливим та співмірним. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1073,60 грн., та на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial