Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

16.01.2023 р. позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано 5 чоловік: позивач, батько позивача [PERSON] , донька позивача [PERSON] та онука [PERSON] , а також колишній співмешканець [PERSON] . Вище зазначена квартира належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району 06.11.2018 р. З вересня 2018 р. відповідач не проживає за місцем реєстрації, його особисті речі в квартирі відсутні, комунальні послуги, які на нього нараховуються, не сплачує. Місце перебування відповідача позивачу не відомо, а його реєстрація в житлі порушує права позивача, як співвласника нерухомості. За позовом позивач, посилаючись на ст.ст.16, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] та стягнути судові витрати. Ухвалою від 20.01.2023 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 21.02.2023 р. 21.02.2023 р. розгляд справи відкладено на 20.03.2023 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Треті особи [PERSON] та [PERSON] направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Розгляд справи за відсутності учасника процесу узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи - відділу реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, пояснень по суті спору не подавав. Суд розглянув справу за відстуності представника третьої особи на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові документи, приймаючи до уваги позицію позивача та третіх осіб, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та треті особи [PERSON] і [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 06.11.2018 р. (а.с.22), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.23-27). У вказаній квартирі, окрім співвласників, зареєстровані онука позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.45), колишній співмешканець [PERSON] , який в квартирі не мешкає з 2018 р., про що надано копію акту ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» від 13.09.2022 р. (а.с.31). Відповідно до\~ст.. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. З огляду на надані позивачем докази в обгрунтування позовних вимог, враховуючи, що позов [PERSON] ґрунтується на положеннях діючого законодавства, суд постановляє рішення про його задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved