Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-21 00:00:00

14 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав, де фактично проживає зі своїм сином [PERSON] . Зазаначає, що [PERSON] є власником та проживає в квартирі [ADDRESS] , розташованої поверхом вище цього будинку, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав. Позивач стверджує, що вночі з 16 на 17 грудня 2021 року її квартиру було затоплено, а саме вода з верхнього поверху ( з квартири [ADDRESS] ) потрапила на стелю в кухні та санвузлі квартири [ADDRESS] . В результаті затоплення на стелі в кухні та санвузлі є сліди замокання (жовті плями) сліди розбухання корпусів меблів ти лиштування міжкімнатних дверей, про що був складений акт огляду квартири [ADDRESS] від 20.12.2021 року, складеного комісією ТОВ «УК Комфорт сервіс 3». Причиною затоплення квартири була негерметичність душової кабіни ванної кімнати в квартирі відповідача. Згідно з вказаним актом відповідачу рекомендовано замінити піддон душової кабіни та зробити гідроізоляцію підлоги у ванній кімнаті .При складанні комісією ТОВ «УК Комфорт сервіс 3» вказаного акту було запрошено представника відповідача, який був присутній при його оформленні та не висував будь-яких зауважень чи заперечень щодо факту залиття квартири позивача та нанесеної внаслідок цього шкоди приміщенню. Зазначає, що в результаті залиття її квартири, в ній необхідно провести ряд робіт по усуненню пошкоджень, які утворились після залиття, тобто її квартира, потребує ремонту. З метою визначення вартості, завданої майнової шкоди приміщенню було укладено договір з Приватним підприємством «Експертзабезпечення» від 24.12.2021 року за №1361 на проведення незалежної оцінки майнових прав щодо права вимоги відшкодування матеріальних втрат понесених внаслідок залиття вказаної квартири такої шкоди та виготовлення звіту. За проведення експертизи позивачем було сплачено 3\~000, 00 грн, що підтверджується Актом виконаних робіт. Відповідно до Звіту незалежної оцінки майнових прав щодо права вимоги відшкодування матеріальних втрат понесених внаслідок залиття квартири за адресою: [ADDRESS] від 28.12.2021 року складеного оцінювачем ПП «Експертзабезпечення» - [PERSON] , вартість проведення ремонту квартири позивача становить 24\~750, 00 грн. Зазначає, що відповідач відмовляється добровільно відшкодувати шкоду, ігнорує її звернення з цього приводу. Стверджує, що сукупний розмір завданої відповідачем матеріальної шкоди становить 27\~750, 00 грн що складається: 24\~750, 00 грн вартість майнової шкоди згідно зі Звітом експертної установи; 3000 грн вартість послуг експерта. Крім того, зазначає, що неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінює у 2 000 грн. Посилаючись на порушення своїх прав, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь 24 750, 00 грн. - завдану майнову шкоду внаслідок залиття квартири, 3 000 грн вартість проведення оцінки завданої майнової шкоди, 2000 грн завдану моральну шкоду, а також судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року по справі було відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове провадження у справі. Ухвалою суду від 04 липня 2022 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні, встановлено загальний порядок дослідження доказів у справі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, та просила суд розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення у зв`язку з неодноразовою неявкою відповідачки . Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, відзиву на позов у встановлений судом строк не надала . У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з такого. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги п`ятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються зазначені правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявним у матеріалах справи копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності . Матеріалами справи встановлено, що вночі з 16 на 17 грудня 2021 року квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , було затоплено відповідачем, яка проживає у квартирі [ADDRESS] цього ж будинку, що знаходиться поверхом вище. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого мана власником квартири н [ADDRESS] є [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що актом огляду квартири [ADDRESS] від 20 грудня 2021 року, складеного комісією ТОВ «УК Комфорт сервіс 3» встановлено факт залиття квартири [ADDRESS] за вказаною адресою. При складанні комісією ТОВ «УК Комфорт сервіс 3» вказаного акту було запрошено представника відповідача, який був присутній при його оформленні та не висував будь-яких зауважень чи заперечень щодо факту залиття квартири позивача та нанесеної внаслідок цього шкоди приміщенню. Причиною залиття квартири встановлено негерметичність піддону душової кабіни у квартирі [ADDRESS] . В результаті затоплення на стелі в кухні та санвузлі є сліди замокання (жовті плями) сліди розбухання корпусів меблів ти лиштування міжкімнатних дверей. Згідно із висновком експерта про об`єкт незалежної оцінки, зроблений ПП «Експертзабезпечення» від 27.05.2021 року ринкова вартість матеріального збитку квартири [ADDRESS] становить 24\~750 грн без ПДВ. Також позивачем оплачена вартість виконання робіт з незалежної оцінки майна, відповідно до умов договору на проведення незалежної оцінки №1361 від 24 грудня 2021 року згідно з актом №1361 здавання прийняття виконаних робіт від 30 грудня 2021 року, у сумі 3000 грн, що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордеру №111 від 30 грудня 2021 року. На спростування факту заподіяння шкоди (залиття квартири) та визначення розміру матеріального збитку, стороною відповідача не було надано до суду жодного належного і допустимого доказу, як і не заявлялись відповідні клопотання про призначення судової експертизи або рецензування відповідного звіту. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст. ст. 322, 323 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик такого знищення чи випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Положеннями ч. 1 ст. 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. За правилами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Фактичною підставою для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачене законом. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. В зазначеній нормі міститься пряма вказівка на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов`язкову підставу деліктної відповідальності. Протиправна поведінка в цивільних правовідносинах означає порушення особою вимог правової норми, що полягає в здійсненні заборонених дій або в утриманні від здійснення наказів правової норми діяти певним чином (бездіяльність). Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільним-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного-процесуального судочинства, дає підстави для висновку про те, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди. Разом із тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Виходячи з цього, особа, яка вимагає відшкодування збитків (як грошової оцінки матеріальної шкоди), повинна довести факт заподіяння збитків (шкоди), розмір понесених збитків, (шкоди) безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями особи, яка спричинила збитки (шкоду), та самими збитками (шкодою). А відповідач має довести, що такі збитки (шкода) завдані не з його вини. Як вбачається з акту огляду квартири [ADDRESS] від 20 грудня 2021 року, складеного комісією ТОВ «УК Комфорт сервіс 3», де проживає позивач, був встановлений факт заливу з квартири [ADDRESS] у вищевказаному будинку вище, яка належить на праві власності відповідачу . Отже, суд вважає, що вказаним актом встановлена вина [PERSON] у заподіянні шкоди позивачу. Сума матеріальної шкоди, яка була в результаті [PERSON] у результаті залиття квартири позивача становить 24\~750 грн. Таким чином, позивач правомірно звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, оскільки з вини останнього сталося затоплення квартири позивача, в результаті якого останній була завдана матеріальна шкода. Судом не встановлено підстав для звільнення відповідача від відповідальності за завдану ним шкоду. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. Також позивачем оплачена вартість виконання робіт з незалежної оцінки майна, відповідно до умов договору на проведення незалежної оцінки №1361 від 24 грудня 2021 року згідно з актом №1361 здавання прийняття виконаних робіт від 30 грудня 2021 року, у сумі 3 000 грн, що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордеру №111 від 30 грудня 2021 року. Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди складає 27\~750, 00 грн, яка повинна бути відшкодована позивачу завдавачем шкоди, а саме відповідачем [PERSON] .. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (стаття 23 ЦК України). Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вбачає, що в результаті затоплення квартири позивача, остання зазнала душевних страждань, які полягали у необхідності ремонту власної квартири, при тому, що відповідач в добровільному порядку відмовив їй у відшкодуванні шкоди, зміни її звичного режиму життя. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач обґрунтовано посилається на заподіяння їй моральної шкоди, тому виходячи з принципів справедливості, розумності та достатності, характеру та обсягу заподіяних потерпілому душевних страждань, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, достатньою є компенсація моральної шкоди у розмірі 2000 грн., яку необхідно стягнути з відповідача. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, доказів, досліджених у судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved