Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., який зареєстровано за №239457 від 26.06.2021 року відповідно до якого з неї стягнуто на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» 16408,21 грн. заборгованості за договором кредиту. Крім цього, позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат, стягнувши з відповідача на її користь понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що вчинений виконавчий напис не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на те, що нотаріусом не було з`ясовано безспірність вимоги на час вчинення ним виконавчого напису 26.06.2021. Також зазначила, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до п.3.2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безпірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, у зв`язку з чим, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, вважає за необхідне, визнати такий виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач , в судове засідання подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність. Представник відповідача - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Приватний нотаріус Остапенко Є.М., старший державний виконавець Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Таргоній В.М. в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, повідомлялася судом про час проведення судового засідання відповідно до закону. Дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного. Правовідносини між сторонами виникли з приводу оскарження виконавчого напису нотаріуса, виданого в зв`язку із наявністю боргу за кредитним договором. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про нотаріат». Із наданої постанови державного виконавця Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Таргоній В.М. встановлено, що 26.06.2021 року вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом Остапенко Є.М. зареєстрованого за №239457 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» боргу в сумі 16408,21 грн. документ вступив законну силу 26.06.2021 року. Вказаний напис звернутий до виконання, що доводиться копією постанови державного виконавця від 13.08.2021 року, якою відкрито виконавче провадження ВП №66492767 з виконання виконавчого напису №239457 від 26.06.2021 року про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» боргу в сумі 16408,21 грн. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно із ч.1 ст.88 вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, відповідно до ч.1 ст.87 Закону України «Про нотаріат» встановлюється кабінетом міністрів України, а саме : «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою КМУ №1172 від 29 червня 1999 року, пунктом 2 якого встановлено, що при стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин для одержання виконавчого напису додаються : оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом виключно у разі безспірності суми боргу. Такі обставини позивачем заперечуються. Під час судового розгляду у даній справі позивач обґрунтовує свої вимоги тими обставинами, що сума боргу, яка вказана відповідачем не є безспірною, що є необхідним для здійснення виконавчого напису. Відповідачем в порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не надано суду доказів на спростування обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог. Таким чином, судом достовірно встановлено із досліджених доказів, що сума боргу, яка визначена відповідачем, не є безспірною, а тому стосовно вказаної суми не може бути видано виконавчий напис. Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право. Судом встановлено, що діями відповідача, який звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису, було порушено право позивача, яким заперечується сума боргу, останній обрав належний спосіб захисту порушених прав, через що вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат сплаченого судового збору, оплата якого підтверджена документально, квитанціями від 14 грудня 20221 року на суму 908 грн. та 454 грн. На підставі наведеного, ст.ст.3, 16 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved