Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

У лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - позивач) звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №372969 від 09.06.2020 року в розмірі 23 822,91 грн., з яких 5 960,16 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 862,75 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками, а також понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 червня 2020 року між ТОВ «Файна готівка» та [PERSON] було укладено кредитний договір №372969. Сторони кредитного договору підтвердили, що правовою основою для укладання даного договору є Заява-анкета на видачу кредиту, надана кредитодавцем та підписана позичальником. Позичальник підписанням кредитного договору підтвердив, що до підписання цього договору отримав для ознайомлення копію проекту договору про споживчий кредит у паперовому чи електронному вигляді, всі умови йому зрозумілі, він погоджується їх виконувати вільно без будь-якого примусу. 04.09.2020 на підставі Договору про відступлення права вимоги № 20200904-1, укладеного між ТОВ «Файна готівка» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені договором. 29.12.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договіру відступлення права вимоги № 20211229, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і боржниками. Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» - додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги № 20211229 від 29.12.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув прав грошової вимоги до відповідача в сумі 23 822,91 грн., з яких 5 960,16 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 862,75 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, останній не здійснював платежі ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок позивача, що змушує звернутись до суду з даним позовом. При цьому, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалося нарахувань жодних штрафних санкцій. Відзиву на позовну заяву не надходило. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву, у якій просила суд розглядати справу без її участі та задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, конверт із судовою повісткою повернувся без вручення із зазначенням працівника поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (ч. 4 ст. 130 ЦПК України). Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2023 року відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 09.06.2020 між ТОВ «Файна готівка» та [PERSON] укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 372969. Правовою основою для укладання даного договору є заява-анкета на видачу кредиту, надана кредитодавцем та підписана позичальником. Позичальник підписанням кредитного договору підтверджує, що до підписання цього договору отримав для ознайомлення копію проекту договору про споживчий кредит у паперовому та/або електронному вигляді, всі умови йому зрозумілі, він погоджується їх виконувати вільно без будь-якого примусу. Кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти (кредит) в сумі 7 320,00 грн. на споживчі потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених в договорі (п. 1.1). Сума кредиту надається у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 6 100,00 грн. на карту позичальника (п. 1.2). За надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію в розмірі 1 220 грн. Позичальник доручає кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії з суми кредиту, що підлягає наданню позичальнику на платіжну картку в момент такого надання. Тобто на платіжну картку позичальника зараховується сума кредиту за вирахуванням зазначеної комісії, що становить 6 100,00 грн. (п. 1.3). Кредит надається на умовах терміновості, повернення та платності не пізніше трьох банківських днів з дати підписання даного договору (1.4) Загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить 28 694,40 грн. Загальна вартість кредиту (в грошовому виразі) становить 28 694,40 грн. Реальна річна процентна ставка по кредиту становить 292 % (п. 1.6). За користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 0,80% в день від суми кредиту (п. 2.2). Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту та проценти нараховані за користування кредитом частинами у сумі та строки визначені в Графіку платежів, який є невід`ємною частиною даного договору (п. 2.5). Договір набирає чинності з дати його підписання та перерахування коштів відповідно до п 1.2 і діє до 09.06.2021 включно, але у будь-якому випадку до повного виконання позичальником зобов`язань по цьому договору (п. 5.1) (а.с. 8-10). Згідно копії пам`ятки клієнта по кредиту, розмір мінімального платежу 2 358,30 грн. (а.с. 11). Відповідно до копії графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору № 372969 від 09.06.2020 року, встановлено кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом (а.с. 12). Згідно з копією заяви-анкети на отримання кредиту від 09.06.2020, [PERSON] підписав вказану анкету-заяву, в якій вказав свої персональні дані, необхідні для отримання споживчого кредиту (а.с. 5). Відповідно до копії заяви [PERSON] від 09.06.2020, останній просив перерахувати кредитні кошти за кредитним договором № 372969 від 09.06.2020 року на його платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 6). Згідно копії паспорту споживчого кредиту, підписаного [PERSON] , сума кредиту 7 320,00 грн., строк кредитування 12 місяців, кредит наданий на споживчі цілі, процентна ставка, відсотків річних - 292, комісія за надання кредиту - 1 220,00 грн., загальні витрати за кредитом 21 374,40 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 28 694,40 грн. (а.с. 7). Згідно копії довідки «ФК «Центр фінансових рішень» вих. №-8290796-SG від 04.01.2022, [PERSON] оформив кредит у ТОВ «Файна готівка», кредитний договір № 372969 від 09.06.2020 року на загальну суму 7 320,00 грн. Право кредитодавця по даному кредитному договору передано іншій компанії. Відповідно до графіку руху коштів по кредиту, станом на 29.12.2021 сума несплаченого боргу становить 23 822,91 грн. (а.с. 16). Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 372969 від 09.06.2020 року станом на 29.12.2021 року, сума простроченої заборгованості складає 23 822,91 грн., з яких 5 960,16 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 862,75 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками (а.с. 17). 04.09.2020 укладено Договір про відступлення права вимоги № 20200904-1 між ТОВ «Файна готівка» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», за яким кредитор передає (відступає) новому кредиторові, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаним у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с. 18-19). 29.12.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20211229, у відповідності до умов якого кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредитору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с. 20-21). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 20211229 від 29.12.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 372969 від 09.06.2020 року в сумі 23 822,91 грн., з яких 5 960,16 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 862,75 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками (а.с. 22). Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. У той же час, належними доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Згідно до правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18) банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених Договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. У той де час, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, зокрема, первинних документів (касово-бухгалтерських документів), на підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів за кредитним договором № 372969 від 09.06.2020 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Варто також зазначити, що позивач посилається на те, що на підставі договору відступлення права вимоги № 20211229, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило свої права за кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», проте жодних доказів набуття ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» прав вимоги до [PERSON] за кредитним договором позивачем суду не надано, Реєстр прав вимоги, який містить перелік прав вимог до боржників, що відступається за даним договором, до позову не доданий. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. При цьому, в якості доказів позивач надав суду лише окремі аркуші вказаних договорів відступлення права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. У ч. 2 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії окремих аркушів договорів відступлення права вимоги не є належним чином засвідченими копіями документів та не є засвідченими витягами з них, тому суд не приймає як належний, допустимий та достовірний доказ у розумінні статті 77-79 ЦПК України. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами для підтвердження обставин, на які він посилається, а саме, не надано первинних бухгалтерських документів, що підтверджують факти перерахування відповідачу коштів за кредитним договором, як і не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за укладеним договором. Тому, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed