Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

У липні 2022 року представник позивача [PERSON] - адвокат Мельник О.С., який діє в інтересах позивача, звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Фактично шлюбні відносини припинені з березня 2022 року, наміру їх відновлювати не має, подальше збереження сім`ї неможливо. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2022 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.07.2022 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 05.10.2022 року. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Представник позивача - адвокат Мельник О.С. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов просив задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. У зв`язку з чим, судове засідання було відкладено на 21.12.2022 року. 12.12.2022 року на електронну адресу суду від відповідачки [PERSON] надійшла заява про неможливість з`явитися в судове засідання, призначене на 21.12.2022 року, оскільки вона перебуває за кордоном, та заперечує проти розірвання шлюбу. Судове засідання було відкладено на 21.03.2023 року. Представник позивача адвокат Мельник О.С. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов просив задовольнити, на примирення не згоден. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить не надавати строк на примирення. Звертає увагу суду на те, що на розірванні шлюбу наполягає, відновлення сім`ї вважає неможливим, збереження сім`ї суперечить його особистим інтересам . Зазначає про формальний характер шлюбу , тривале непроживання та відсутність спільного господарства.Подальше існування сім`ї у разі відсутності його добровільної згоди не може мати місце, адже насильне змушування перебувати у шлюбних відносинах є незаконним та неприпустимим. Відповідачка у останнє судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки до суду не повідомила. Відзив не надала. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводиться. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 09.09.2006 року, від даного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] . Як зазначає позивач, на час звернення до суду, вони фактично з березня 2022 року припинили шлюбні відносини і проживають окремо, примирення та збереження шлюбу між ними неможливо. Шлюб це добровільний, рівноправний, сімейний союз жінки та чоловіка спрямований на створення сім`ї та зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За такого, внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення , подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин, враховуючи категоричну незгоду позивача на збереження сім`ї, неодноразове відкладення розгляду справи з наданням сторонам можливості відновити шлюбні стосунки та досягти примирення, яке не відбулося, суд вважає, що сім`я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved