Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

У березні 2021 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У належному їй житловому будинку було зареєстровану дітей її сина, тобто онуків: [PERSON] та [PERSON] . Фактично відповідачі понад рік не проживають у будинку, у зв`язку з цим останні комунальні платежі не сплачують і не утримують будинок, а їх реєстрація порушує її права, як власника нерухомого майна. У зв`язку з чим, позивач, просив суд визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровськ від 03 березня 2021 року цю цивільну справу було передано за підсудністю на розгляд Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області. 21 квітня 2021 року ця цивільна справа надійшла на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2021 року цю цивільну справу було повернуто до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для виконання вимог ч.ч. 5-11 ст. 272, ч. 3 ст. 31 ЦПК України. Після виконання зазначених вище вимог процесуального закону, а саме 15 листопада 2021\~року ця цивільна справа повернулась з Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою судді від 22 лютого 2022 року відкрито провадження у справі з її розглядом у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 24 листопада 2022 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Спаська сільська рада про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням закрито в частині вимог про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, на підставі п.\~2 ч. 1 ст.\~255 ЦПК України. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, просили розглянути справу у їх відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Спаської сільської ради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до таких висновків. Судом установлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №2-1525, серія та номер: ВСХ № 164404, виданого 02 червня 2006 року державним нотаріусом Новомосковського районної державної нотаріальної контори Крутько Л. П. і наданого суду у засвідченій позивачем копії, є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою, виданою Спаським старостинським округом Підгородненської міської ради Дніпровського (Новомосковського) району Дніпропетровської області, в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , дійсно зареєстровані: [PERSON] , 1972 року народження, [PERSON] , 1993 року народження, [PERSON] , 2000 року народження. Судом установлено, що відповідач [PERSON] у зазначеному будинку на [ADDRESS] зареєстрований, але з 26.04.2019 року не проживає по теперішній час, що підтверджується відповідним актом, складеним 08 лютого 2021 року депутатом м/ради Кучмою Р. М. в присутності сусідів і наданим суду у засвідченій представником позивача копії. Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України установлено, що власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає більше чотирьох років в будинку [ADDRESS] , де право власності належить позивачеві, але з реєстрації не знявся, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушує права позивача як власника будинку, оскільки останній не може вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, і може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved