Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері право власності на земельні ділянки. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді двох земельних ділянок. Позивачка звернулася до нотаріальної контори але державним нотаріусом, в отриманні свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов`язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що [INFO] , померла [PERSON] про що, Забілоцькою сільською радою Радомишльського району зроблено актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.09.1997 року. Після смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,4575 га (кадастровий номер 1825082600:03:000:0106) та площею 1,0877 га (кадастровий номер 1825082600:01:000:0064). Право власності спадкодавця на вказані земельні ділянки підтверджуються довідками Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області № 129 від 16.02.2018, № 130 від 16.02.2018, № 424 від 14.12.2017. Викопіюванням з плану землекористування Забілоцької сільської ради та Списком громадян, яким видано державні акти на право приватної власності на землю (земельні паї) ТОВ «Навігатор» Радомишльського району Житомирської області. Згідно інформації з ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку -право власності на земельні ділянки розміром 3,4575 га (кадастровий номер 1825082600:03:000:0106) та площею 1,0877 га (кадастровий номер 1825082600:01:000:0064) зареєстроване за [PERSON] . Родинні відносини позивачки із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.03.1982 року, згідно якого матір`ю позивача є [PERSON] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 29 березня 2018 року за № 00019861845, з якого вбачається, що 06 березня 1982 року Виконавчим комітетом Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що зроблено актовий запис №1, спільне прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». З довідки Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області № 126 від 14.02.2018 року вбачається, що після смерті [PERSON] спадкоємцями стали позивачка, [PERSON] , її батько [PERSON] , брати [PERSON] та [PERSON] . Спадщину фактично прийняла [PERSON] після смерті матері [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Як вбачається з матеріалів справи 28 грудня 2017 року [PERSON] [INFO] , чоловік померлої [INFO] [PERSON] , подав заяву до Державного (приватного) нотаріуса про відмову від прийняття спадщини. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 04 січня 2019 року, виданий виконавчим комітетом Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області. [INFO] [PERSON] син померлої [INFO] [PERSON] , подав заяву до Державного (приватного) нотаріуса про відмову від прийняття спадщини. [INFO] [PERSON] син померлої [INFO] [PERSON] , подав заяву до Державного (приватного) нотаріуса про відмову від прийняття спадщини. З повідомлення Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області від 21.12.2022 року № 501/01-16 вбачається, що нотаріусом відмовлено [PERSON] в отриманні свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивачу на оспорюванні земельні ділянки, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved