Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника звернулася до суду з позовною заявою до ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування та просила суд стягнути з останнього на свою користь: 216 000,00 грн страхового відшкодування шкоди, пов`язаної з стійкою втратою працездатності; 30 035,67 грн страхового відшкодування витрат на лікування; 13 964,33 грн страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 13.08.2021 близько 16 год. 00 хв., гр. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «KIA», р.н. [NUMBER] , в м. Києві по вул. Санаторній перед виїздом на перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю марки «Volkswagen Passat», р.н. [NUMBER] . під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, та здійснив зіткнення із вказаним автомобілем. У подальшому автомобіль марки «KIA RIO», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , будучи некерованим, по інерції здійснив наїзд на пішохода [PERSON] (позивач). Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивач [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та була госпіталізована для надання медичної допомоги. Позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні у КНП «КМКЛШМД» у період з 13 серпня по 01 вересня 2021 року. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н. [NUMBER] , [PERSON] , на дату ДТП була застрахована у відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт». За період перебування на стаціонарному лікуванні в період з 13.08.2021 по 01.09.2021 позивачем витрачено на лікування 63 286,50 грн. Окрім того, позивачу внаслідок травм, отриманих 13.08.2021 у ДТП, було встановлено І групу інвалідності з 04.02.2022. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення I групи інвалідності - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Таким чином, розмір страхового відшкодування, пов`язаного зі стійкою втратою працездатності, становить 216 000,00 грн (мінімальна заробітна плата у 2021 році - 6 000,00 грн * 36). Окрім того, вказаним вище Законом встановлено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Враховуючи те, що страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю позивача, становить 216 000,00 грн - шкода, пов`язана з стійкою втратою працездатності; 63 286,50 грн. - витрати на лікування, то на думку позивача, страховик зобов`язаний виплатити їй також страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 13 964,33 грн. Проте, на дату ДТП розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, було встановлено у розмірі 260 000,00 гривень на одного потерпілого. По даному страховому випадку загальна сума страхового відшкодування становить 293 250,83 грн, що перевищує 260 000,00 грн страхової суми. Тому страхове відшкодування, яке належить для виплати позивачу, становить саме 260 000,00 грн, яке складається з: 30 035,67 грн - страхове відшкодування витрат на лікування; 216 000,00 грн - страхове відшкодування, пов`язане зі стійкою втратою працездатності; 13 964,33 грн - страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди. За вказаним позовом ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року судом відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник надав заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13 серпня 2021 року близько 16 год. 00 хв. гр. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «KIA RIO», р.н. [NUMBER] , та рухаючись по вул. Санаторній в м. Києві, перед виїздом на перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю марки «Volkswagen Passat», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, та здійснив зіткнення із вказаним автомобілем. У подальшому автомобіль марки «KIA RIO», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , будучи некерованим, по інерції здійснив наїзд на пішохода [PERSON] (позивач), яка знаходилася на проїзній частині вулиці Санаторної далі за перехрестям. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивач [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та була госпіталізована для надання медичної допомоги. Зокрема. позивачу заподіяна: шкода, пов`язана з Позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні у КНП «КМКЛШМД» у період з 13 серпня по 01 вересня 2021 року. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н. [NUMBER] , [PERSON] , на дату ДТП була застрахована у відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (поліс № 203992754). 14 серпня 2021 року за фактом настання даної ДТП було відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021100020002418. Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно [PERSON] , за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021100020002418 від 14.08.2021 та висновку експерта № 042-1574-2021 від 30.11.2021 [PERSON] , яка постраждала у дорожньо-транспортній пригоді на момент звернення за медичною допомогою мала тілесні ушкодження: а) закрита травма грудної клітки - перелом 6 ребра праворуч; б) закрита травма правого плеча - уламковий перелом хірургічної шийки плечової кістки; в) садно правої гомілки по зовнішній поверхні. Дані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися внаслідок травматичної дії тупих предметів, що могло бути при транспортній травмі (травма при зіткненні автомобіля, який рухався, з пішоходом). Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У Постанові Верховного Суду від 05.12.2018 (справа № 757/59802/16-ц) вказано, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується і моральна шкода внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», то обов`язок відшкодувати шкоду, завдану позивачу, відповідно до Закону, покладається на відповідача, як на страховика. Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. У відповідності до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 16333 від 01.09.2021, виданої КНП «КМКЛШМД», позивачу [PERSON] було встановлено діагноз: Поєднана торакоскелетна травма. Закрита травма грудної клітки. Перелом 6 ребра праворуч. Закритий уламковий вклинений перелом хірургічної шийки правої плечової кістки. Закрита травма живота. Забій-гематома м`яких тканин правої поперекової ділянки. Травматичний шок 2-3 ст. ГПМК за ішемічним типом (16.08.2021) в ділянці правої СМА у вигляді легкого лівобічного геміпарезу, вестибулоатактичного синдрому на тлі ДЕП ІІ-ІІІ ст., атрофічних змін головного мозку, гіпертонічної хвороби ІІ ст., ризик ІІІ ст. Серцева недостатність ІІА. Загалом, за період перебування на стаціонарному лікуванні в період з 13.08.2021 по 01.09.2021 позивачем витрачено на лікування 63 286,50 грн, що підтверджується відповідними фіскальними чеками. Відповідно до п. 26.1 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 26.2 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення I групи інвалідності - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік», встановлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 6 000,00 гривень. Позивачу внаслідок травм, отриманих 13.08.2021 у ДТП було встановлено І групу інвалідності з 04.02.2022, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 789909. Таким чином, розмір страхового відшкодування, пов`язаного зі стійкою втратою працездатності, становить 216 000,00 грн (36*6000,00 грн). Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Враховуючи те, що страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю позивача становить 216 000,00 грн - шкода, пов`язана з стійкою втратою працездатності; 63 286,50 грн - витрати на лікування, то страховик зобов`язаний виплатити позивачу страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 13 964,33 грн. Проте, пунктом 27.5 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Згідно з п. 1 Розпорядження Нацкомфінпослуг від 29.12.2015 року № 3470 «Про внесення змін до розпорядження Держфінпослуг від 09 липня 2010 року № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на дату ДТП розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, було встановлено у розмірі 260 000,00 гривень на одного потерпілого. По даному страховому випадку загальна сума страхового відшкодування становить 293 250,83 грн, що перевищує 260 000,00 грн страхової суми. У такому разі, страхове відшкодування, яке належить для виплати позивачу становить 260 000,00 грн, яке складається з: 30 035,67 грн - страхове відшкодування витрат на лікування в межах страхової суми; 216 000,00 грн - страхове відшкодування, пов`язане зі стійкою втратою працездатності; 13 964,33 грн - страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2 600,00 грн. На підставі вищевикладеного та ст. 23, 1166, 1187, 1188 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved