Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

22 листопада 2022 року [PERSON] (надалі також - позивач, [PERSON] ) звернулась до Новосанжарського районного суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі також- відповідач, [PERSON] ), за змістом якої вона просила звільнити її від сплати аліментів, визначених рішенням Новосанжарського районного суду по цивільній справі № 542/1855/16 від 10.04.2017 на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітнього дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття; відкликати з виконання виконавчий лист № 542/1855/16-ц, виданий 11.05.2017 Новосанжарським районним судом Полтавської області на підставі рішення суду від 10.04.2017 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 18). Своєю ухвалою від 17 січня 2023 року суд закрив підготовче провадження у справі, призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 27). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила про необхідність звільнення її від сплати аліментів, які вона сплачує на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки на підставі рішення суду. Зокрема, позивач посилалась на те, що рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 травня 2016 року розірвано шлюб між нею та [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Новосанжарського районного суду від 15 вересня 2016 року у справі № 542/942/16-ц, визначено місце проживання їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також, позивачем зазначено, що відповідно до рішення Новосанжарського районного суду від 10 квітня 2017 року, вона зобов`язана сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] зазначала, що донька проживає за адресою: [ADDRESS] , із бабусею та дідусем, а відповідач не спілкується із дитиною та не приймає участі у її вихованні з 2020 року, однак продовжує отримувати аліменти на її утримання відповідно до рішення суду та використовує їх на свій розсуд. У зв`язку з викладеним, позивач звернулась до суду із вказаним позовом про звільнення її від сплати аліментів, що стягуються з неї на підставі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2017 року у справі № 542/1855/16-ц, вказуючи на те, що відповідач не бажає відмовитися від аліментів добровільно, а тому, вона не має можливості використовувати зароблені кошти на утримання доньки. Таким чином, на думку позивачки, оскільки донька не проживає з батьком, то батько втратив право на отримання аліментів на утримання дитини. Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 19 грудня 2022 року, копія позовної заяви з додатками разом із повісткою на судове засідання отримані [PERSON] 31 грудня 2022 року (а.с. 21). В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 19 грудня 2022 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористався. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Позивач у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 36). 05 січня 2023 року [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та підтримала позовні вимоги (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, судова повістка на судове засідання, призначене на 21 березня 2023 року, отримана відповідачем 15 березня 2023 року особисто (а.с. 39). Частиною 1 статті 223 ЦПК України, передбачено неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області 10 травня 2016 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданою до суду копією свідоцтва про народження від 31 серпня 2021 року серії [NUMBER] (а.с. 10). Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2016 року у справі № 542/942/16-ц, провадження № 2/542/604/16, визначено місце проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-6). Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2017 року у справі № 542/1855/16-ц, провадження № 2/542/189/17, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 27 грудня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття(а.с. 7-8). 11 травня 2017 року Новосанжарським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист у справі № 542/1855/16-ц, провадження № 2/542/189/17, про стягнення із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 27 грудня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Відповідно до постанови державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Задорожнього С.Ю. про відкриття виконавчого провадження № 53909529 від 13 травня 2017 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 11 травня 2017 року у справі № 542/1855/16-ц,щодо стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до довідки Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області [PERSON] , [INFO] , проживає з 2016 року в [ADDRESS] , із рідними - [PERSON] , 1949 року народження, та [PERSON] , 1956 року народження. З огляду на викладені обставини, у зв`язку з тим, що відповідач не проживає разом із донькою та не бере участі у її вихованні та утриманні, однак продовжує отримувати аліменти, позивач звернулась до суду з позовом про звільнення її від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] . Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з статтею 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до частини 2 статті 181 СК України вказано, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У частині 3 статті 181 СК України, зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно з положеннями статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Разом із тим, положення частини 4 статті 273 ЦПК України передбачають, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Висновки щодо правозастосування З огляду на викладені норми чинного законодавства, зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 27 грудня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття(а.с. 7-8). У своїй позовній заяві позивач, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог посилалась на те, що їх спільна із відповідачем неповнолітня донька [PERSON] проживає разом із дідусем та бабусею, за адресою: [ADDRESS] , а відповідач проживає окремо та не приймає участі у вихованні та утриманні доньки. Відповідно до довідки, виданої Драбинівською сільською радою Полтавського району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , проживає з 2016 року в [ADDRESS] , із рідними - [PERSON] , 1949 року народження, та [PERSON] , 1956 року народження. Відомостей про те, що разом із неповнолітньою [PERSON] також проживає і її батько, вказана довідка не містить. В позовній заяві [PERSON] зазначено, що батько дитини - [PERSON] - разом із дитиною не проживає з 2020 року, а дитина проживає разом із бабусею та дідусем. Зазначених обставин відповідачем не спростовано. Враховуючи те, що з 2016 року неповнолітня [PERSON] проживає разом із дідусем та бабусею, а [PERSON] із 2020 року з ними не проживає, не спілкується та не приймає участі у вихованні дитини, але отримує аліменти відповідно до рішення суду, зважаючи на те, що право на отримання аліментів має той з батьків, з яким проживає неповнолітня дитина на час вирішення спору та для забезпечення якої саме й призначаються аліментні платежі, суд приходить до висновку про необхідність припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , призначених за рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2017 року у справі № 542/1855/16-ц. Вирішуючи вимогу позивача про відкликання з виконання виконавчого листа № 542/1855/16-ц, виданого 11.05.2017 Новосанжарським районним судом Полтавської області на підставі рішення суду від 10.04.2017, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходів), суд зазначає, що саме рішення суду про звільнення [PERSON] від сплати аліментів на утримання дитини - доньки [PERSON] буде підставою для припинення стягнення з неї аліментів на вказану дитину. Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З огляду на викладене, враховуючи те, що суд прийшов до висновку про задоволення позовної вимоги про звільнення від сплати аліментів, а за подачу вказаної позовної вимоги [PERSON] сплачений судовий збір у сумі 992 грн 40 коп., то з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір в загальні сумі - 992 грн 40 коп. На підставі викладеного, статтями 259, 263-265, 268 ЦПК України,

Outcome: approved