Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу, у якій просила суд стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики в розмірі 6 177 грн., з яких 2\~376,00 грн. заборгованість по позиці, 3 801,60 грн. заборгованість за відсотками та стягнути судові витрати по справі. У обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 16 травня 2019 року вона уклала з відповідачем [PERSON] договір позики грошей, згідно якого вона передала відповідачці грошові кошти в розмірі 2\~376, 60 грн., які згідно п. 4.1 договору вона зобов`язалася повернути до 31 травня 2019 року. Договір було укладено у письмовій формі. Однак, відповідач грошові кошти не повернула. Згідно п. 4.2 укладеного договору позики грошей, за користування коштами понад строки, які вказані в договорі (п. 4.1.) позичальник сплачує проценти за користування позикою у розмірі 10% за кожен день користування позикою (3650 відсотків річних або 3660 відсотків річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Так як на момент звернення до суду з даним позовом сума неповернутого боргу складає 2\~376, 00 грн., проценти за користування грошима за період з 01 червня 2019 року по 16 червня 2019 року складають 3801, 60 грн. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомленою, у судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутністю від неї не надходила. Відзив на позов не надала. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст.\~223, ч. 2 ст.\~247, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України\~ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 16 травня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошей, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 2\~376, 00 грн., а [PERSON] зобов`язалася повернути зазначену суму у строк до 31 травня 2019 року. (а. с. 7) Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладання зазначеного договору [PERSON] була надана розписка про отримання нею від позивача грошових коштів в сумі 2 376,00 грн. (а. с. 8) Таким чином, форма договору позики не порушена. Згідно зі\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] за договором позики грошей жодного платежу не зробила. Згідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Також, відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 4.2 укладеного договору позики грошей, за користування коштами понад строки, які вказані в договорі (п. 4.1.) позичальник сплачує проценти за користування позикою у розмірі 10% за кожен день користування позикою (3650 відсотків річних або 3660 відсотків річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. На момент звернення з даним позовом до суду сума боргу у розмірі 2 376,00 грн. залишається неповернутою відповідачем, проценти за користування грошима за період з 01 червня 2019 року по 16 червня 2019 року, а саме за 16 днів - складають 3 801,60 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] борг за договором позики в розмірі 6 177 грн., який складається з заборгованості по позиці - 2 376 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками - 3 801 гривні 60 копійок Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved