Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції відповідно до актового запису за № 804. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак, їх із відповідачкою сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства. З цих підстав між ними виникають часті сварки. Упродовж тривалого періоду часу понад 10 місяців він та відповідачка разом не проживають, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин переконаний, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2023 року у цивільній справі відкрито провадження та цивільна справа призначена до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Відповідач [PERSON] відзиву на позов до суду не подавала. Позивач [PERSON] , будучи належно повідомленим, у судове засідання не прибув, однак надіслав до суду заяву від 17 лютого 2023 року про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідачка [PERSON] , будучи належно повідомленою у судове засідання не прибула, однак надіслала на електронну адресу суду заяву від 13 березня 2023 року про розгляд цивільної справи № 607/643/23 про розірвання шлюбу без її участі. У заяві вказала, що позов визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 17 липня 2010 року про що складено актовий запис за №804 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, яким 17 липня 2010 року видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , про що 09 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції складено актовий запис за № 2144, та [INFO] народився син [PERSON] , про що 14 січня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) складено актовий запис за № 100. Як убачається із обставин, що викладені у позовній заяві сімейне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства. Упродовж тривалого періоду часу понад 10 місяців сторони разом не проживають. Позивач та відповідач не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Сім`я розпалася, шлюб існує лише формально. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що подальше спільне життя з відповідачкою та перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, оскільки судом установлено, що позивач та відповідач разом не проживають, не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства, суд доходить висновку, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] до задоволення. Також, згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України із відповідача в користь позивача підлягає до стягнення 1073,60 гривень судового збору сплаченого ним в дохід держави при зверненні до суду із позовною заявою. На підставі наведеного та

Outcome: approved