Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

\~\~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача \~ [PERSON] , треті особи : [PERSON] , Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 26.11.2002 року її матері [PERSON] на підставі рішення МВК від 13.11.2002 року № 324 виконавчим комітетом Полтавської міської ради для проживання сім`ї у складі чотирьох осіб, а саме доньки [PERSON] , доньки [PERSON] та сина [PERSON] було видано ордер №400 на житлове приміщення квартиру [ADDRESS] . 13.12.2002 року її мати [PERSON] , зареєструвала у вказаній квартирі своїх дітей доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . 13.09.2022 року [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. [PERSON] , [INFO] з червня 2017 року та по теперішній час у квартирі [ADDRESS] , не мешкає поштової кореспонденції не отримує. Речі чи майно, яке б належало відповідачу, [PERSON] у квартирі відсутні. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу передано у провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Шевської О.І. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 30.11.2022 року відкрито провадження по справі. 06.02.2023 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави закрито підготовче судове засідання. У судове засіданні позивач не зявилася, прохала розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Представник позивача адвокат Салашний М.О. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Третя особа [PERSON] подала до суду заяву, в якій прохада проводити розгляд за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату та час судового засідання. Згідно\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.\~223,\~280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.11.2002 року матері позивача [PERSON] на підставі рішення МВК від 13.11.2002 року № 324 виконавчим комітетом Полтавської міської ради для проживання сім`ї у складі чотирьох осіб, а саме доньки [PERSON] , доньки [PERSON] та сина [PERSON] було видано ордер №400 на житлове приміщення квартиру [ADDRESS] . 13.12.2002 року мати позивача [PERSON] , зареєструвала у вказаній квартирі своїх дітей доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. [PERSON] разом із своїм чоловіком та донькою мешкають у вказаній квартирі та сплачую всі комунальні послуги, які надаються по цій адресі в залежності від кількості зареєстрованих осіб, а це (опалення, вивезення сміття, утримання будинку, водопостачання та водовідведення). Сестра позивача, [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою, але фактично мешкає зі своїм чоловіком за адресою: [ADDRESS] також приймає участь в утриманні квартири. Брат позивача, [PERSON] , [INFO] з червня 2017 року та по теперішній час у квартирі [ADDRESS] , не мешкає поштової кореспонденції не отримує. Речі чи майно, яке б належало відповідачу, [PERSON] у квартирі відсутні. Відповідача не приймає жодної участі при сплаті комунальних послуг - КП «ЖЕО № 2», теплопостачання ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» вивезення сміття КАТП 1628, водопостачання та водовідведення КПОР «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ». Обставина, що відповідач, [PERSON] відсутній та не проживає у квартирі [ADDRESS] підтверджується актом про відсутність (не проживання)особи, засвідчений підписами сусідів. Відповідно до ст. ст. 47, 48 Конституції України кожній особі гарантовано право на житло. Згідно з ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може були примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону та за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 77 ЦПІК України встановлено, що належними е докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 72 ЖК УРСР передбачає можливість визнання особи в судовому порядку такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Верховний Суд України в п. 10 постанови Пленуму «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 зазначив, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності в строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, відповідача понад встановлені строки, внаслідок неправомірної) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до п. 5 та 7 ч. 3 ст. 71 ЖК УРСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них, а також взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 71 ЖК, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 р. № 2 за громадянами, відсутніми в місці постійного проживання за умовами й характером роботи (екіпажі суден, працівники геологічних, розвідувальних партій, експедицій, інші працівники, діяльність яких пов`язана з постійним пересуванням), зберігається право користування жилим приміщенням на період цієї роботи. Враховуючи вищевикладене, обов' язковим предметом доказування є також з`ясування причин відсутності відповідача понад встановлені Законом строки. Відповідно до\~ст. 72 Житлового кодексу Української РСР \~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає більше шести місяців, без поважних причин, речі відсутні, а тому реєстрація його місця проживання за даною адресою є формальною такою що не відповідає дійсності. Аналіз статей\~71,\~72 ЖК Української РСР\~дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Зазначене твердження повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові № 490/12384/16-ц від 24 жовтня 2019 року. Окрім цього, Верховний Суд зазначив, що вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням\~\~фактичних обставин справи та правил\~статті 89 ЦПК України\~щодо оцінки доказів. Указане відповідає роз`ясненням, наданим судам у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до якого\~у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням\~(стаття 71 ЖК Української РСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. \~\~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оскільки відповідач [PERSON] за місцем реєстрації у квартирі [ADDRESS] не проживає, власних речей не зберігає, що підтверджено зібраними по справі доказами, відповідно до умов договору не знявся з реєстрації, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1, п. 1 ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved