Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Заявник звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з заявою про встановлення факту, уточнивши вимоги заявою від 06.09.2022 просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що інформація, яка розміщена на веб-сайтах з посиланнями [INFO], [INFO] з наступним змістом: -" … Не платят деньги на испытательный срок. Коллектив уже нового бухгалтера на Инаут видеть не могут, хамское отношение …" (сайт [INFO] ) -"… Не платят деньги на испытательный срок. Все там бесплатно работают. Коллектив уже нового бухгалтера на Инаут видеть не могут, хамское отношение … Везде видеокамеры натыканы. Везде система электронного ключа - выйти в туалет или покурить просто так нельзя. Опоздал на полсекунды - штраф. На работе все за полчаса до начала рабочего дня. Оформление - не не слышали. Компенсация - бесплатный кофе в кофемашине. …"(сайти [INFO] , [INFO] ) -"…Обратите внимание на кадровый и военный учёт, неоформление сотрудников и неуплату налогов - это чревато штрафами и играться с НДС тоже чревато…"(сайт [INFO]) - є недостовірною та такою , що порушує гідність, перешкоджає діловій репутації та спростувати її. Заявлені вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що на сайтах [INFO] , [INFO] та [INFO] по відношенню до ПП «ЛОДЖІКФОКС», засновником та власником якого є заявник, користувачами « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] » опублікована інформація в коментарях, яка є недостовірною та такою, що порушує гідність ПП «ЛОДЖІКФОКС», перешкоджає діловій репутації. Заявник також зазначає, що на сайтах [INFO] , [INFO] та otrude.net не виявлено свідчень про авторів коментарів за зазначеними посиланнями, свідчень про власника сайту щодо доменного імені [INFO] на сторінці цього сайту не виявлено. Реєстрантами [INFO] та [INFO] є іноземці, що унеможливлює подання позову до цих осіб, у зв`язку з чим єдиним законним способом відновити порушені права заявника є встановлення факту недостовірності поширеної інформації та її спростування в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 05.07.2022 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду у судовому засіданні 01.09.2022. Розгляд справи у судовому засідання 01.09.2022 відкладено на 09.11.2022 у зв`язку з неявкою учасників справи. У судовому засідання 09.11.2022 проведено а участі представника заявника [PERSON] було прийнято до провадження заяву про уточнення вимог та відкладено розгляд справи на 17.01.2023. У зв`язку з відключенням електроенергії в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси розгляд справи у судовому засіданні 17.01.2023 було відкладено на 09.03.2023. Судове засідання 09.03.2023 не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючого у відпустці. Наступне засідання призначене на 30.03.2023. У судове засідання 30.03.2023 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. [PERSON] звернувся до суду 30.03.2023 з заявою про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. №1 надано роз`яснення, що відповідно до абзацу третього ч.4 ст. 277 ЦК України судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Судом встановлено, що [PERSON] володіє часткою у статутному капіталі Приватного підприємства «ЛОДЖІКФОКС» (код ЄДРПОУ - 34738506) у розмірі 100 % статутного капіталу та є його бенефіціаром та директором (а.с.15). Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим, згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. За правилами ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, а правилами ст. 297 цього ж Кодексу встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Згідно з частинами 1, 4 статті 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Відповідно до ч. 2 ст. 94 ЦК України, захист особистих немайнових прав юридичної особи у зв`язку із завідомо неправдивим повідомленням або неумисним повідомленням недостовірної інформації щодо її уповноваженої (посадової чи службової) особи про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" у порядку, передбаченому цим Законом, здійснюється у такому самому обсязі, що і особистих немайнових прав фізичних осіб. Відповідно до п. 15 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1 під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Як роз`яснено у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. №1 право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Положеннями абз. 5 п. 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, роз`яснено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить, відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу№ 551/881/16-ц,в якій досліджував питання спростовування недостовірної інформації, нагадав, що вирішуючи справи про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні перевіряти, чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження. Якщо зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація або її частина не може вважатись оціночним судженням, оскільки є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена у судовому порядку. У відповідності до п. 15 Постанови № 1 Верховного Суду України при розгляді справ зазначеної категорії суди також повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Заявником в якості доказу неправдиваості коментарів було надано суду відомості «Заробітна плата і аванси», податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків- фізичних осіб, і сум утримання з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1 та 2 квартал 2021 року, відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за 1 та 2 квартал 2021 року, відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 1 та 2 квартал 2021 року, відомості про трудові відносини осіб за період проходження військової служби за 1 та 2 квартал 2021 року. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Проаналізувавши доводи заявника та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що викладена на сайтах [INFO] , [INFO] та [INFO] користувачами « [PERSON] ( [PERSON] », « [PERSON] », «Ди» по відношенню до ПП «ЛОДЖІКФОКС» інформація в коментарях є недостовірною та такою, що порушує гідність ПП «ЛОДЖІКФОКС» та перешкоджає діловій репутації. Втім, у таких коментарях, крім недостовірної інформації, яка доведена заявником міститься і оціночні судження коментаторів, які не можуть бути визнані недостовірною інформацією, а саме оціночним судженням є (мовою оригіналу): « [PERSON] уже нового бухгалтера на Инаут видеть не могут, хамское отношений». Також на підтвердженні недостовірності інформації заявником не надано доказів, що є підставою для відмови у задоволенні заяви в частині зазначення «Везде видеокамеры натыканы. Везде система электронного ключа - выйти в туалет или покурить просто так нельзя. Опоздал на полсекунды - штраф. На работе все за полчаса до начала рабочего дня. Компенсация - бесплатный кофе в кофемашине», «…кадровый и военный учёт». З огляду на вищевикладене, заява є частково обґрунтованою, тому підлягає частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial