Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

Адвокат Керімов А.З., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дружини під час вагітності, в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правову (правничу) допомогу в сумі 3000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що між [PERSON] та [PERSON] , 10.08.2022 Відділом ДРАЦС у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зареєстровано шлюб. У шлюбі [PERSON] завагітніла та на даний час термін вагітності складає 24 тижні, вона перебуває на обліку в ДЗ «УМЦ АГР МОЗ України» в жіночій консультації. Вагітність [PERSON] підтверджується довідкою з консультативно-поліклінічного відділення № 204 від 19.12.2022. Більше 2-х місяців сторони проживають окремо один від одного. Сім`я фактично розпалася, на даний час шлюбно-сімейних відносин сторони не підтримують, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, проживають на різних житлових площах. З часу залишення сім`ї [PERSON] припинив надавати будь-яку допомогу на утримання [PERSON] під час вагітності. Позивачка вагітна, та потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження здоров`я та народження здорової дитини. Натомість, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дружини у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище так як не працює. [PERSON] знаходиться на службі в військовій частині [NUMBER] та має можливість надавати матеріальну допомогу та отримує заробітну плату. Враховуючи викладені обставини, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.01.2023 цивільну справу прийняті до розгляду та відкрито провадження по справі. Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Представник позивачки адвокат Керімов А.З. у поданій заяві просив розглянути справу без його участі та без участі [PERSON] . Позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв та відзиву на позов не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.08.2022. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 1095. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії № [NUMBER] (а. с. 13). Згідно копії довідки № 204 від 19.12.2022, виданої Державним закладом «Український медичний\~центр акушерства,\~гінекології та\~репродуктології МОЗ\~України» позивачка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] перебуває на 24 тижні вагітності (а. с. 9). Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] не проживають разом. З часу припинення спільного проживання [PERSON] припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дружини, не зважаючи на її вагітність. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Оскільки позивач вагітна, це потребує значних матеріальних затрат на забезпечення належних умов для її здоров`я та народження здорової дитини. В зв`язку з тим, що відповідач добровільно не бажає надавати допомогу на утримання дружини на період вагітності, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Частиною 4 ст. 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 5 ст. 84 СК України аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Частина 1 ст. 75 СК України зазначає, що чоловік та дружина повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим з подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Право на утримання у зв`язку з вагітністю має жінка, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі. Це право триває протягом всього періоду вагітності і виникає з того часу, як тільки вагітність в родині була виявлена. Чоловік зобов`язаний надавати утримання, як вказує закон, за однієї важливої умови якщо має на те фінансову можливість, тобто відповідний матеріальний стан. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. З копії довідки № 13/3324 від 07.09.2022 (ВЧ [NUMBER] ) вбачається, що молодший сержант [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] на підставі наказу № 42 від 26.07.2022 (а. с. 12). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням встановлених судовим розглядом обставин, суд приходить до висновку про можливість відповідачем [PERSON] надавати матеріальну допомогу позивачці та вважає необхідним стягувати аліменти на утримання дружини під час вагітності до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітної плати (доходу) [PERSON] , щомісячно. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави, згідно ст. 141 ЦПК України. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Разом з тим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). Аналогічна правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 11.11.2020 у справі 673/1123/15-ц, постанові від 02.09.2020 у справі 329/766/18 та постанові від 16.06.2021 у справі № 640/4126/21. Матеріали справи містять Договір про надання правової (правничої) допомоги № 19/12 від 19.12.2022 (Адвокатське Бюро «Керімов та партнери»; детальний опис використаних робіт до договору № 19/12 від 19.12.2022. Згідно детального опису виконаних робіт, адвокатом Керімовим А.З. в порядку та на умовах, визначених Договором про надання правової (правничої) допомоги № 19/12 від 19.12.2022 виконано: 1) Ознайомлення з проблемою Клієнта, надання усних і/або письмових юридичних консультацій (0,5 години - 500 грн); 2) Складання та подання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трьох років до суду (1,5 години -1 500 грн); Супровід справи про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трьох років у суді (1 години - 1 000 грн). Сторони погодили, що оплата гонорару адвоката проводиться на розрахунковий рахунок Адвокатського Бюро «Керімов та партнери»: Поточний рахунок: АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] у фіксованому розмірі 3 000 грн Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а при зверненні до суду з позовом позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved