Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 02.06.2020р. надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] (третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна) про солідарне стягнення заборгованості за Договором позики від 18.11.2017р. кредитором спадкодавця. Протоколом автоматизованого розподілу\~ судової справи\~ між суддями від 02.06.2020р. головуючою по справі визначена суддя Ткаченко Н.В. Ухвалами судді Ткаченко Н.В. від 07.08.2020р. відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання, витребувано завірені матеріали спадкової справи, а також відмовлено у вжитті заходів забезпечення позову (а.с. №23, 24 т. № 1). Належним чином завірені матеріали спадкової справи № 12/2019 від приватного нотаріуса ДМНО Батовою Л.Г. надійшли суду поштою 15.10.2020р. (а.с. № 34-56 т. № 1). \~ \~ \~ \~ \~ \~ 23.03.2021р. позивачем [PERSON] подана уточнена позовна заява (а.с. № 79-83 т.№1). В \~обґрунтування \~ позовних\~ вимог\~ в\~ редакції\~ від\~ 23.03.2021р.\~ позивач\~ посилався\~ на\~те,\~що за Договором позики він позичив [PERSON] 18.11.2017р. грошові кошти у розмірі 70\~000 доларів США. З [PERSON] був знайомий добре, оскільки між родиною позивача та [PERSON] тривалий час існували довірливі та дружні стосунки, [PERSON] проживав у цивільному шлюбі із [PERSON] , яка доводилася позивачу тещою. Запозичені кошти [PERSON] йому не повернув, оскільки помер [INFO] . Наразі, спадкоємцями померлого є цивільна дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Отже, як кредитор померлого позичальника, він наполягає на солідарному стягненні боргу зі спадкоємців померлого. Посилаючись на ст.ст. 598, 1216, 1218, 1219, 1281, 1282 ЦК України позивач просив стягнути на його користь солідарно зі спадкоємців померлого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] заборгованість у розмірі 70\~000 доларів США за Договором позики, який було укладено 18.11.2017р. між [PERSON] та [PERSON] (а.с. № 79-83 т. № 1). 18.05.2021р.\~від \~відповідачки [PERSON] \~в \~порядку ст.\~178\~ЦПК України\~ надійшов\~відзив на\~позов, по тексту якого остання суду повідомила, що була знайома з [PERSON] з 1984р., тісно вони почали спілкуватися ще з 2006р., а з 2016р. проживати разом, як подружжя. В 2017р. вони почали будівництво в СТ «Сонячна долина» в с. Мигдальному, м. Судак, АРК на земельній ділянці, яка належала [PERSON] . Оскільки коштів на це будівництво не хватало, [PERSON] позичив у її зятя ( [PERSON] ) 70\~000 доларів США, втім, віддати не зміг, оскільки помер [INFO] . Також [PERSON] зауважила на тому, що за борги [PERSON] повинна відповідати його донька [PERSON] , яка є спадкоємицею першої черги (а.с. № 95-96 т. № 1) \~ \~ \~ \~ \~ \~18.05.2021р.\~від \~ представника\~відповідачки \~ [PERSON] \~ адвоката\~Голубніченка В.О.\~(діє\~на підставі\~ордеру від\~22.03.2021р.\~ а.с\~№ 77\~т.\~№ 1)\~ \~надійшло \~клопотання \~про \~призначення \~ судової\~ почеркознавчої\~ та\~технічної \~ експертизи\~(а.с.\~№ 107-108\~т.\~№ 1). В обґрунтування клопотання представник відповідачки посилався на те, що його довірителька заперечує факт отримання за життя її батьком грошових коштів в позику від [PERSON] . На вирішення судової експертизи представник позивачки просив поставити наступні запитання: 1.Чи належить підпис померлому [PERSON] чи іншій особі, який значиться на Договорі позики від 18.11.2017р., укладеному між [PERSON] та [PERSON] ? 2.Чи виготовлений підпис у той час, яким датовано Договір позики від 18.11.2017р., укладений між [PERSON] та [PERSON] ? 3.У який період часу був виконаний підпис на Договорі позики від 18.11.2017р., укладеному між [PERSON] та [PERSON] ? 12.07.2021р.\~ухвалою суду\~було задоволено\~клопотання \~представника відповідачки\~ \~ [PERSON] \~ адвоката Голубніченка\~В.О. від 18.05.2021р. про витребування доказів (які потрібні для призначення судової експертизи), а саме від позивача [PERSON] - оригінал Договору позики від 18.11.2017р., укладеного між [PERSON] та [PERSON] ; від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - оригінали документів, на яких мається підпис померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] ; від Територіального сервісного центру МВС №1242 м. Дніпра - оригінали документів, на яких мається підпис померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , при реєстрації 30.05.2013р. транспортного засобу марки Volkswagen Tiguan, д/н [NUMBER] , 2013р. випуску, чорного кольору, VIN: [NUMBER] ; від Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Моноліт» - оригінали документів, на яких мається підпис померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] ; від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайрос-Буд» - оригінали документів, на яких мається підпис померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] ; від відділення поліції №5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області - оригінали документів, на яких мається підпис померлого [PERSON] , [INFO] , при оформленні дозволу на зброю № [NUMBER] строком дії до 28.03.2019р. (а.с.№ 128 т. № 1). Заявою від 05.10.2021р. позивач [PERSON] зобов`язався надати оригінал Договору позики від 18.11.2017р., укладеного між ним та [PERSON] (а.с.№ 158 т.№1). Від Територіального сервісного центру МВС №1242 м. Дніпра 12.08.2021р. надійшла відповідь, що оригінали документів, на яких мається підпис померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , при реєстрації 30.05.2013р. транспортного засобу марки Volkswagen Tiguan, д/н [NUMBER] , 2013р. випуску, чорного кольору, VIN: [NUMBER] , надати неможливо у зв`язку зі спливом терміну зберігання (а.с. № 148 т. № 1). Від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 01.11.2021р. надійшла відповідь, що оригінали документів з підписом померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] надати неможливо, оскільки за даними Реєстру застрахованих осіб пенсійна справа на [PERSON] не створювалася (а.с. № 169 т. № 1). Представник відповідачки [PERSON] адвокат Голубніченко В.О. 23.11.2021р. надав суду оригінали Статуту ТОВ «СК «Моноліт», акту № 1 ТОВ «СК «Моноліт», довіреності від 16.09.2017р., копії яких знаходяться на а.с. № 177-186 т. № 1, а оригінали в окремому файлі. Відповіді від ТОВ «Кайрос-Буд» та Відділення поліції №5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області суду не надійшли, незважаючи на численні направлення судом ухвали від 12.07.2021р. на виконання. Ухвалою суду від 30.05.2022р. провадження по справі було зупинене у зв`язку з призначенням судової почеркознавчої та технічної експертизи (а.с. № 235-236 т. № 1). 23.09.2022р. до суду надійшло повідомлення Дніпровського науково-дослідного інституту судових експертиз №2936/2937/2938/2939-22 про неможливість надання висновку судової почеркознавчої та технічної експертизи документів у цивільній справі (а.с. № 6 т. № 2). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 29.09.2022р. поновлено провадження по справі та призначено розгляд справи в підготовче засідання (а.с. № 9 т. № 2). Підготовче засідання у справі у відповідності до положень ст. 197 та п.3 ч.2 ст. 200 ЦПК України було проведено 20.02.2023р., під час якого позивач долучив до матеріалів справи копію рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2023р. по цивільній справі № 201/13425/21, а також звіти про грошову оцінку майна померлого [PERSON] станом на 15.02.2023р. Під час підготовчого засідання судом прийнята відмова позивача від розгляду клопотання від 29.05.2020р. (ас. № 16 т. № 1) про допит свідків (а.с. № 53, 54-56, 57-139, 140 т. № 2). 08.03.2023р. на е/пошту суду від представника позивача адвоката Лавринович О.В. (діє на підставі ордеру від 17.12.2020р. а.с № 60 т. № 1) надійшла заява про підтримання позовних вимог в редакції від 23.03.2021р. та про розгляд справи за її відсутності (а.с. № 150 т. № 2). Позивач в заяві до суду від 20.03.2023р. позовні вимоги в редакції від 23.03.2021р. підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, долучив до матеріалів справи судові рішення з цивільних справ № 201/5370/19 та № 201/8576/20, а також заяву [PERSON] з цивільної справи № 201/8576/20. В цій позивач також просив розглянути справу в судовому засіданні 20.03.2023р. за його відсутності та без технічної фіксації (а.с. № 153, 155-167 т. № 2). Відповідачка [PERSON] ні в підготовчі засідання, які були призначені на 15.11.2022р., 01.12.2022р., 25.01.2023р. та 20.02.2023р., ні в судове засідання 20.03.2023р., не з`явилася, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, як особисто, так і шляхом направлення викликів її представнику адвокату Яковенко В.В. (діє на підставі ордеру від 22.03.2021р. а.с № 92 т. № 1) (а.с. № 10, 13, 14, 25, 26, 38, 39, 42, 143, 147, 149 т. № 2). Заявою від 15.03.2023р., яка надійшла до канцелярії суду, [PERSON] просила справу розглядати за її відсутності, зазначила, що позов визнає (а.с. № 152 т. № 2). Відповідачка [PERSON] ні в підготовче засідання 20.02.2023р., ні в судове засідання 20.03.2023р., також не з`явилася. Про дату розгляду справи була повідомлена шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. № 52, 148 т. № 2). Повідомлення, які були скеровані її представнику адвокату Голубніченку В.О. (діє на підставі ордеру від 22.03.2021р. а.с № 77 т. № 1) суд до уваги не приймає, оскільки адвокат в заяві до суду від 15.11.2022р. повідомив, що в липні 2022р. він в односторонньому порядку розірвав з нею договір про надання правової допомоги, отже вже не здійснює представництво інтересів [PERSON] (а.с. № 18 т. № 2). В інший спосіб на протязі 2022р. - 2023р. відповідачку [PERSON] повідомити про дати розгляду справи судом можливості не було, оскільки вона є громадянкою Російської Федерації, з якою розірвано дипломатичні стосунки (лист від 21.11.2022р. Південно-Східного МРУ МЮ (м. Дніпро) - а.с. № 28-29 т. № 2). Третя особа приватний нотаріус ДМНО Батова Л.Г. ні в підготовчі засідання, які були призначені на 15.11.2022р., 01.12.2022р., 25.01.2023р. та 20.02.2023р., ні в судове засідання 20.03.2023р., не з`явилася, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. № 10, 16, 27, 40, 146 т. № 2). Приватний нотаріус декілька разів суду скеровувала заяви про розгляд справи в усіх засіданнях за її відсутності (а.с. № 94, 121, 167, 203 т. № 1). За вищезазначеного, суд у відповідності до положень ст.223, ч.2 ст. 247 ЦПК України розглянув справу за відсутності усіх сторін (їх представників) та за відсутності третьої особи, а також без фіксації судового процесу технічними засобами. Підстав для ухвалення по справі заочного рішення у цій справі немає, оскільки відсутня сукупність умов для ухвалення заочного рішення, яка передбачена ст. 280 ЦПК України (відповідачка [PERSON] по справі 18.05.2021р. надала письмовий відзив на позов, якому буде дана належна оцінка поряд з іншими обставинами та доказами у справі, також з клопотання представника відповідачки [PERSON] адвоката Голубніченка В.О. про призначення судової експертизи вбачається, що відповідачка також не визнає позов і цій позиції також судом буде дана належна оцінка поряд з іншими обставинами та доказами у справі). Суд, вивчивши матеріали справи, зміст заперечень стосовно позовних вимог, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення стосовно них (наявний відзив на позов від 18.05.2021р. - а.с. № 95-96 т. № 1), об`єктивно оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] за Договором позики від 18.11.2017р. позичив [PERSON] грошові кошти у розмірі 70\~000 доларів США, строк повернення суми позики конкретно не визначено. Пункт 2 Договору позики містить домовленості сторін про повернення суми позики в 30-ти денний термін з дня усної або письмової вимоги про повернення суми боргу (а.с. № 8 т. № 2). [PERSON] помер [INFO] у м. Дніпрі у віці 64 років (а.с. № 38 т. № 1). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та приватним нотаріусом ДМНО Батовою Л.Г. 15.02.2019р. була заведена спадкова справа № 12/2019 (а.с. № 34-54 т. № 1). З матеріалів спадкової справи вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися 15.02.2019р. його цивільна дружина [PERSON] та [INFO] його донька [PERSON] (а.с. № 35, 41 т. № 1). Заявами від 22.03.2019р. та від 12.04.2019р. син померлого - [PERSON] та мати померлого - [PERSON] відмовилися від прийняття належних їм частин спадщини на користь доньки померлого - [PERSON] (а.с. № 48, 52 т. № 1). З тексту\~ клопотання представника відповідачки [PERSON] адвоката Голубніченка В.О. від 18.05.2021р. про призначення судової почеркознавчої та технічної експертизи вбачалося, що [PERSON] заперечувала факт отримання за життя її батьком грошових коштів в позику від [PERSON] (а.с. № 107-108 т. № 1). Ухвалою суду від 30.05.2022р. за клопотанням адвоката Голубніченка В.О. було призначено судову почеркознавчу та технічну експертизу (а.с. № 235-236 т. № 1). 23.09.2022р. до суду надійшло повідомлення Дніпровського науково-дослідного інституту судових експертиз №2936/2937/2938/2939-22 про неможливість надання висновку судової почеркознавчої та технічної експертизи документів у цивільній справі (а.с. № 6 т. № 2). Оплата проведення судової експертизи ухвалою суду була покладена на сторону, яка заявила клопотання відповідачку [PERSON] . Втім, як вбачається з повідомлення директора Дніпровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 23.09.2022р. судова експертиза не була проведена, в тому числі і через неоплату [PERSON] виставленого рахунку від 18.07.2022р. по питанню № 1, яке поставлено було судом на вирішення судової експертизи (а.с. № 3 зв. ст., а.с.№ 6 т. № 2). Питання № 1 ухвалою суду зазначено, як таке: Чи належить підпис померлому [PERSON] чи іншій особі, який значиться на Договорі позики від 18.11.2017р., укладеному між [PERSON] та [PERSON] ? Відповідачка [PERSON] , заперечуючи факт отримання батьком грошових коштів в позику від [PERSON] , та заявивши (через свого представника) клопотання про призначення судової експертизи, її оплату не здійснила, що стало причиною повернення судової експертизи експертною установою без виконання. Крім того, поза увагою суду не може залишитися той факт, що заперечуючи факт позики, підпис батька на Договорі позики від 18.11.2017р., відповідачка [PERSON] не заявила зустрічних позовних вимог про визнання цього Договору позики від 18.11.2017р. недійсним. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Нормами статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Частиною 2 статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частинами 3, 4 \~статті \~12\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. \~ \~ \~ \~ Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1,6 ст.81 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ Варто зазначити, що докази у справі відповідно до положень ст. 89 ЦПК України оцінюються, окрім іншого, за принципом їх достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності. Оскільки відповідачкою [PERSON] не доведені обставини того, що її батько не підписував Договір позики від 18.11.2017р. (вимоги ч.ч.3, 4 ст. 12 ЦПК України), судова експертиза не проведена через неоплату нею, тобто стороною, яка заявила це клопотання, суд вважає, що наявні підстави для стягнення суми боргу зі спадкодавців померлого [PERSON] . Щодо кола спадкодавців, які несуть відповідальність за зобов`язаннями померлого [PERSON] , суд зазначає наступне. Як зазначено вище, матеріалами спадкової справи підтверджено прийняття спадщини тільки двома особами - [PERSON] та [PERSON] (а.с. № 35, 41 т. № 1). Ще два спадкоємця відмовилися від права на свою частку в спадщині на користь [PERSON] . Втім, у суду немає достатніх підстав, для солідарного стягнення грошових коштів за Договором позики від 18.11.2017р. на користь позивача з обох відповідачок. При цьому суд виходить з наступного. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Законом України\~№ 2478-VIII\~від 03.07.2018р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування\~Закону», який набрав чинності 04.02.2019р., внесені зміни, окрім іншого, і до положень Цивільного Кодексу України. Стаття 1281 ЦК України викладена в наступній редакції. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. \Частина перша статті 1281 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2478-VIII від 03.07.2018р.\ Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. \Частина друга статті 1281 в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018р.\ Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. \Частина третя статті 1281 в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018р.\ Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (ч.4). В перехідних положеннях до цього Закону України зазначено, що цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім\~частини четвертої\~статті 36 Закону України "Про іпотеку", що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону. З урахуванням положень ч.2 ст.1281 ЦК України суд робить висновок, що [PERSON] не пропущено строк для звернення до суду з позовними вимогами до спадкоємців померлого боржника, оскільки такий\~позов пред`явлено\~ним 02.06.2020р., тобто взагалі\~ ще\~до \~отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину (в нашому випадку до набрання законної сили рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2020р. у цивільній справі № 201/5370/19) (а.с. № 155-156,\~157-168 т.№ 2). Як вбачається з рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2020р. у цивільній справі № 201/5370/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.02.2021р., за \~ [PERSON] \~визнано \~право власності\~ в\~порядку спадкування\~за \~законом \~після \~смерті \~батька [PERSON] , який помер\~ [INFO] \~ на\~наступне майно: на квартиру [ADDRESS] ; на транспортний засіб марки Volkswagen Tiguan, д/н [NUMBER] , 2013р. випуску; на транспортний засіб марки ГАЗ 31105, д/н [NUMBER] , 2004р. випуску. Статтею 1282 ЦК України (в редакції Закону \~№ 2478-VIII від 03.07.2018р.) визначено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. \Абзац другий частини другої статті 1282 в редакції Закону \~№ 2478-VIII від 03.07.2018р.\ З урахуванням тих обставин, що на дату ухвалення судом рішення у цивільний справі, що наразі розглядається судом, право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , визнано лише\~за його\~донькою [PERSON] , то наявні правові підстави для стягнення заборгованості за Договором позики від 18.11.2017р. кредитором спадкодавця лише з відповідачки [PERSON] . Стосовно суми, яка підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] , суд зазначає. Позивачем 20.02.2023р. долучено до матеріалів справи Звіти від 15.02.2023р. про грошову оцінку майна, а саме земельної ділянки, квартири та двох автомобілів (а.с. № 57 139 т.№ 2). Оскільки рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2020р. у цивільній справі № 201/5370/19 за [PERSON] визнано право власності лише на квартиру та два автомобіля, суд бере до уваги вартість тільки цього\~майна померлого [PERSON] . Отже, з відповідачки [PERSON] (як спадкоємиці померлого батька) слід стягнути на користь кредитора померлого батька (позивача [PERSON] ) в межах успадкованого майна лише 59\~721, 28 доларів США (вартість квартири 1\~624\~000грн., вартість автомобіля марки Volkswagen Tiguan, д/н [NUMBER] , 2013р. випуску - 472\~380грн., вартість марки ГАЗ 31105, д/н [NUMBER] , 2004р. випуску - 87\~030грн., що по офіційному курсу НБУ станом на 20.03.2023р. (36,56 грн. за 1 долар США - а.с. № 168-169 т. № 2) складає 59\~721, 28 доларів США). Щодо валюти, в який проводиться стягнення за цим рішенням суду, суд зазначає, що наявні підстави для стягнення зі спадкоємиці померлого грошової суми саме в доларах США, оскільки Договір позики від 18.11.2017р. укладено на суму 70 000 доларів США. Відповідно до положень ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. В п. 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. у справі № 761/12665/14-ц суд зауважує, що правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, проте не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. З огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. В задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON] - стосовно суми, на стягненні якої він наполягав (70\~000 доларів США - 59\~721, 28 доларів США = 10\~278, 72 доларів США), слід відмовити, оскільки боржник відповідає за зобов`язаннями померлого спадкодавця лише в межах успадкованого майна. Також слід відмовити в задоволенні тієї частини позовних вимог [PERSON] , яка стосується стягнення грошової суми з [PERSON] , при цьому суд виходить з наступного. В межах цивільної справи № 201/8576/20 за заявою [PERSON] (заінтересована особа - [PERSON] ) про встановлення факту проживання однією сім`єю її вимоги ухвалою суду від 19.10.2021р. були залишені без розгляду, оскільки подані в порядку окремого провадження при наявності спору про право (а.с. № 166-167, 160-161, 162-165 т. № 2). Пізніше [PERSON] були заявлені саме позовні вимоги. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2023р. у цивільній справі № 201/13425/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю? яке не оскаржувалося та набрало законної сили 17.02.2023р., встановлено факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] з 2016р. по день смерті, а саме до [INFO] (а.с. № 54-56 т. № 2). Отже, [PERSON] також є спадкоємицею померлого [PERSON] , втім,\~цього одного\~факту не\~достатньо для\~стягнення з\~неї боргів\~померлого [PERSON] \~в солідарному\~порядку разом\~в іншою\~спадкоємицєю -\~ [PERSON] , оскільки станом на 20.03.2023р. [PERSON] не отримала свідоцтво на право власності за законом після смерті [PERSON] (вимоги ч.3 ст. 1281 ЦК України в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018р.), так само відсутнє і рішення суду, яким би за нею було визнано право власності в порядку спадкування за законом (на відміну від [PERSON] в межах цивільної справи № 201/5370/19). Отже, у суду відсутня можливість визначитися з сумою, в межах якої [PERSON] успадкувала майно після смерті [PERSON] . За вищезазначеного, суд дійшов висновків, що позовні вимоги в редакції від 23.03.2021р. підлягають частковому задоволенню, а саме суму боргу за Договором позики від 18.11.2017р. слід стягнути тільки з однієї спадкоємиці померлого [PERSON] його доньки [PERSON] і у розмірі не 70\~000 доларів США, а у розмірі успадкованого майна - 59\~721, 28 доларів США, відмовивши в задоволенні іншої частини позовних вимог до [PERSON] і повністю відмовивши в задоволенні позовних вимог до відповідачки [PERSON] . Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги результат розгляду справи, суд вважає, що з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати, які понесені ним по оплаті судового збору при подачі позову у розмірі 10 510 грн. (станом на 2020р. це граничний розмір судового збору за позовні вимоги майнового характеру а.с. № 2 т. № 1). При цьому суд виходить з того, що судовий збір у розмірі 10\~510грн. (ставки судового збору на 2020р.) це максимально можливий розмір судового збору як при ціні позову, яка дорівнює 70\~000 доларів США, так і при ціні позову, яка дорівнює 59\~721, 28 доларів США (яка наразі задоволена судом). Судові витрати [PERSON] по оплаті судового збору з відповідачки [PERSON] не стягуються у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог до цієї відповідачки. Судові витрати [PERSON] по оплаті судового збору за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 420 грн. 40 коп., відносяться на його рахунок, оскільки ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 07.08.2020р. в задоволенні заяви про забезпечення позовних вимог відмовлено (а.с. № 24 т. № 1). На підставі викладеного,

Outcome: partial