Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про припинення права власності останнього на частку у спільному майні - частки квартири [ADDRESS] з виплатою відповідачу грошової компенсації в розмірі вартості цієї частки та визнання за нею право власності на 1/2 частину вказаної квартири, що належала відповідачу. В обґрунтування позову вона покликається на те, що відповідач є її колишнім чоловіком. Вказану квартиру вона придбала у на підставі Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29.04.1996 року про примусовий обмін житлових приміщень, за яким вирішено [PERSON] з неповнолітнім сином переселити в квартиру [ADDRESS] . В подальшому, 24.02.2009 р. позивачка подарувала відповідачу частину вказаної квартири, взамін за одруження на ній, оскільки фактично з 2005 року проживали однією сім`єю без оформлення шлюбу. З червня 2015 року сторони перестали проживати разом, відповідач добровільно виїхав з квартири та почав проживати у іншої жінки. 29.09.2017 р. рішенням Залізничного районного суду м. Львова шлюб укладений 31.12.2011 року було розірвано. Відповідач квартирою не опікується, комунальні платежі не сплачує і взагалі квартирою не цікавиться. Ще у 2010 році спільно з відповідачем, перебуваючи у фактичних шлюбних стосунках, придбали квартиру [ADDRESS] . На даний час у відповідача на праві власності є частка спірної квартири, а також квартира [ADDRESS] та приватизована кімната [ADDRESS] . Спірна квартира складається з однієї житлової кімнати 19,3 кв.м та загальною площею 33 кв.м. У вказаній квартирі проживає позивачка з двома синами. Вважає, що оскільки частка відповідача у вказаній квартирі є незначною, виділення її в натурі не можливо, однокімнатна квартира є неподільною, спільне володіння і користування квартирою є неможливим, припинення права власності відповідача не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача, оскільки він має у власності ще два житлових приміщення, то просить суд припинити право власності відповідача на частку спірної квартири з виплатою йому вартості цієї частки квартири та визнати за нею право власності на вказану частку квартири. Ухвалою суду від 21.08.2017 року відкрито провадження по справі №465/4775/17. Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 28.09.2017 року до суду від відповідача по справі надійшла зустрічна позовна заява про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що проживав з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах з 1991 року до офіційного оформлення шлюбу 31.12.2011 р. Підтвердив, що з 2014 року з відповідачкою за зустрічним позовом разом не проживає, офіційно шлюб розірвано у 2017 році. Стверджує, що 17.07.1996 року разом зі [PERSON] придбали спірну квартиру, згідно договору, який був оформлений на останню. Вважає, що квартира набула статус спільної сумісної власності у рівних частинах по частці кожному. 24.09.2009 р. [PERSON] подарувала йому свою частку квартири, а отже він став власником квартири у цілому. Враховуючи, що [PERSON] оспорює його право власності на квартиру, то просить визнати за ним право власності на квартиру у цілому. Ухвалою суду від 08.11.2017 року зустрічний позов [PERSON] про припинення права на частку в квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності прийнято до спільного розгляду. 06.02.2018 року позивачем в судовому засіданні було надано відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого, [PERSON] вказує наступне. [PERSON] не проживала з відповідачем у цивільному шлюбі з 1991 року, оскільки до липня 1993 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі і мала дитину - сина [PERSON] , [INFO] , якій було лише шість місяців. Разом з відповідачем вона почала проживати з 2005 року, після народження другої дитини у 2005 році. Відповідач вказує, що спірна квартира придбана у 1996 році під час спільного проживання і набула статусу спільної сумісної власності, проте жодних доказів цього не має. Спірна квартира придбана на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22.09.1996 року, згідно якого проведено примусовий обмін житлових приміщень, в результаті якого - [PERSON] з неповнолітнім сином переселено в кв. [ADDRESS] . 24.02.2009 року [PERSON] була вимушена подарувати частину спірної квартири [PERSON] , оскільки лише за цієї умови він був готовий з нею одружитися. Також вважає, що позивачем за зустрічним позовом пропущено строк позовної давності. Отже, у зв`язку з цим просила суд відмовити у задоволені зустрічних позовних вимог. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29.04.1996 року первісний позов [PERSON] задоволено повністю. Припинено право власності [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний податковий номер [NUMBER] , на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Вирішено виплатити з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації в Львівській області на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний податковий номер [NUMBER] грошову компенсацію в розмірі 134 000 грн., яка внесена на депозитний рахунок згідно квитанції від 07.07.2018 року. Визнано за [PERSON] , ідентифікаційний податковий номер [NUMBER] , право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . В задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на квартиру відмовлено за безпідставністю. Постановою Львівського апеляційного суду від 21.10.2019 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Франківського районного суду міста Львова від 23 листопада 2018 року - без змін. Постановою Верховного Суду від 09.09.2020 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Франківського районного суду м. Львова від 23.11.2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21.10.2019 року скасовано. Справу передано на новий розгляд суду першої інстанції. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2020 року зазначену справу передано у провадження судді Мартьянової С.М. Ухвалою суду від 18.01.2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку в квартирі, яка належать на праві спільної часткової власності та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на квартиру. Крім того, 15.04.2021 року до Франківського районного суду м. Львова [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про скасування рішень та записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Куйбіда-Кришкевич Христини Василівни, в якому позивач просив суд скасувати рішення та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо об`єкта права власності - квартира за адресою: [ADDRESS] , із загальною площею 284,6 м.кв. приватного нотаріуса Куйбіда-Кришкевич Христини Василівни ; скасувати рішення та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50786467 від 23.01.2020 17:44:59, приватного нотаріуса Куйбіда-Кришкевич Христини Василівни; скасувати рішення та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:50786965 від 23.01.2020 18:17:12, приватного нотаріуса Куйбіда-Кришкевич Христини Василівни ; скасувати рішення та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:50786965 від 23.01.2020 18:17:12, приватного нотаріуса Куйбіда-Кришкевич Христини Василівни. Обґрунтовуючи позов, стороною позивача зазначено, що з 1991 року він перебував зі [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, до офіційної реєстрації шлюбу - 31.12.2011 року. З 2014 року сторони разом не проживають, у 2017 році шлюб між сторонами було розірвано. 17.11.1996 року [PERSON] разом зі [PERSON] придбав квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку згідно договору купівлі-продажу оформлено на [PERSON] 24.02.2009 року відповідач [PERSON] подарувала позивачу [PERSON] частину спірної квартири. Однак у серпні 2017 року [PERSON] звернулась до Франківського районного суду м. Львова про припинення права на частку в квартирі, яка належать на праві спільної часткової власності. У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання ним права власності на спірну квартиру. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23.11.2018 року первісний позов задоволено. В задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] відмовлено за безпідставністю. Постановою Львівського апеляційного суду від 21.10.2019 року дане рішення залишено без змін. Таким чином станом на 21.10.2019 року [PERSON] набула право власності 100% частки спірної квартири на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 23.11.2018 року. В подальшому [PERSON] було зареєстровано право власності на підставі Розпорядження Франківської районної адміністрації від 25.02.2011 року № 94 про завершення самовільно розпочатої реконструкції квартири за адресою: [ADDRESS] , із загальною площею 284,6 м. кв. Згодом на підставі договору дарування від 18.12.2018 року [PERSON] 37/100 спірної квартири було подаровано сину - [PERSON] , а 46/100 спірної квартири було подаровано на підставі цього ж договору дарування від 18.12.2018 року сину - [PERSON] . 23.01.2020 року між зазначеними сторонами було укладено договір про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю, на підставі якого майно було виділено в натурі у відповідних частках співвласникам, та в подальшому зареєстроване право власності на підставі цього договору в Єдиному державному реєстрі речових прав. На підставі зазначеного договору про поділ нерухомого майна, нотаріусом було прийнято три рішення та вчинено три записи про державну реєстрацію. Проте, 09.09.2020 року Постановою Верховного Суду касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Франківського районного суду м. Львова від 23.11.2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21.10.2019 року скасовано. Справу передано на новий розгляд суду першої інстанції. Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду були скасовані, та справу направлено на новий розгляд , то правова підстава на якій [PERSON] набула право власності на частину квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] відпала. На даний час об`єкта нерухомого майна - квартири площею 33 м. кв. за спірною адресою не існує, внаслідок ряду реєстраційних дій, утворено інший об`єкт права власності - квартира за адресою: [ADDRESS] із загальною площею 284,6 м. кв., що в частках належить трьом співвласникам - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , для поновлення права власності позивача [PERSON] необхідно скасувати усі наступні реєстраційні дії, що призвели до зміни власників та характеристик об`єкта права власності. Дії нотаріуса як державного реєстратора щодо реєстрації права власності на об`єкт права власності - квартира за адресою: [ADDRESS] , із загальною площею 284,6 м.кв. суттєво суперечать вимогам Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою КМУ від 25.122015 р. №1127. Представник відповідача звернулася до суду з клопотанням про об`єднання в одне провадження цивільну справу №465/4775/17 (номер провадження 2/465/1686/21) за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку в квартирі, яка належать на праві спільної часткової власності та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на квартиру з цивільною справою №465/2695/21 (номер провадження 2/465/2544/21) за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування рішень та записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Ухвалою суду від 06.07.2021 року клопотання задоволено. Об`єднано в одне провадження цивільну справу №465/4775/17 (номер провадження 2/465/1686/21) за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку в квартирі, яка належать на праві спільної часткової власності та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на квартиру з цивільною справою №465/2695/21 (номер провадження 2/465/2544/21) за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування рішень та записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Присвоєно об`єднаним судовим справам єдиний номер №465/4775/17 (номер провадження 2/465/1686/21). Ухвалою суду від 08.11.2021 року витребувано із Львівського державного нотаріального архіву Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) (адреса: 79013, м.Львів, вул.Здоровя, 9-а) належним чином завірені копії: договору про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю від 23.01.2020 року, укладеного між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Куйбідою-Кришкевич Х.В.; докуменів на підставі яких було посвідчено Договір про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю від 23.01.2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Куйбідою-Кришкевич Х.В., зокрема: витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №193709012 від 18.12.2019 року; договір дарування, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Куйбідою-Кришкевич Х.В. від 18.12.2019 року за реєстровим №578; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 193691372 від 18.12.2019 року; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №193701965 від 18.12.2019 року; висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна виданого ФОП [PERSON] 02.01.2020 року; документів на підставі яких було зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна за адресою [ADDRESS] та кв. [ADDRESS] в період після 21.10.2019 року по день звернення з вимогою про витребування документів. Ухвалою суду від 05.08.2022 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку в квартирі, яка належать на праві спільної часткової власності та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на квартиру та об`єднаною цивільною справою за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування рішень та записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день час та місце слухання прави повідомлялась належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі, проти вимог за зустрічним позовом та за позовом про скасування рішень та записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень заперечував у повному обсязі. Пояснення надав аналогічні, викладеним в позовній заяві та письмовим поясненням. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог за первісним позовом заперечували у повному обсязі, зустрічну позовну заяву підтримали, а також підтримали позовні вимоги щодо скасування рішень та записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у повному обсязі. Пояснення надали аналогічні, викладеним у зустрічній позовній та об`єднаній заяві, а також у відзиві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] за позовом про скасування рішень та записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи за наявними у справі доказами, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 квітня 1996 року проведено примусовий обмін житлових приміщень між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в результаті якого: [PERSON] з неповнолітнім сином переселено до квартири [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] з неповнолітнім сином переселено до квартири [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] з неповнолітніми дітьми переселено до квартири [ADDRESS] . (т.1 а.с. 70) Згідно з договором купівлі-продажу від 17 липня 1996 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] , яка складається з однієї житлової кімнати площею 19,3 кв. м та має загальну площу 33 кв. м. (т.1 а.с. 47-48) Відповідно до договору дарування частки квартири від 24 лютого 2009 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар 1/2 частку квартири [ADDRESS] . (т. 1 а.с. 49) Згідно з витягом про реєстрацію права власності від 21 жовтня 2009 року [PERSON] є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] . (т.1 а.с. 50) Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . (т.1 а.с.124,125) [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 31 грудня 2011 року, який рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29 вересня 2018 року між сторонами розірвано. У рішенні встановлено, що [PERSON] визнав не проживання однією сім`єю зі [PERSON] з травня 2014 року.(т.1 а.с.126) [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] та приватизована кімната [ADDRESS] . (т.1 а.с.5) Відповідно до висновку про вартість майна від 11 червня 2018 року, наданого Національною компанією «Укрексперт», ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 268 000,00 грн, вартість 1/2 частки - 134 000,00 грн.(т.1 а.с. 98-109) Позивач за первісним позовом [PERSON] внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА в Львівській області - 134 000,00 грн., та відповідно до відповіді з ТУ ДСА України в Львівській області від 29.11.2019 року були на підставі заяви [PERSON] від 21.11.2019 року про повернення коштів з депозитного рахунку територіального управління, до якої долучено рішення Франківського районного суду м. Львова від 23.11.2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21.10.2019 року у справі №465/4775/17, які набрали законної сили, зазначені кошти перераховані на рахунок [PERSON] 26.11.2019 року. (т.2 а.с.31) В розпорядженні Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №94 від 25.02.2011 року «Про завершення самовільно розпочатої реконструкції квартири [ADDRESS] » вказано, що розглянувши заяву [PERSON] , [PERSON] - співвласників квартири [ADDRESS] , подані документи, висновок міжвідомчої комісії, зокрема, затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 24.11.2009 №35 § 07) про погодження технічної можливості завершення самовільно розпочатої реконструкції квартири [ADDRESS] з розширенням за рахунок прибудови згідно з проектними пропозиціями. Погоджено [PERSON] , [PERSON] завершення самовільно розпочатої реконструкції квартири [ADDRESS] з розширенням за рахунок прибудови згідно з проектними пропозиціями. загальна площа становитиме 217,10 м.кв., житлова - 84,50 м.кв. (т. 1 а.с.123) Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , який складений 03.10.2010 р. Обласним КП ЛОР «БТІ та ЕО» зроблено примітку про те, що до квартири самовільно було зроблено прибудову. (т.1 а.с.195) З акту обстеження від 26.10.2018 року, який складено на предмет обстеження прибудинкової території буд. [ADDRESS] , встановлено, що при обстежені до кв. [ADDRESS] здійснено прибудову до кухні розміром приблизно 4х4 м., до квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] здійснено прибудову на 4 поверхи розміром приблизно 10х6 м. (т.1 а.с.196) В акті обстеження від 18.12.2018 року вказано, що при візуальному обстеженні встановлено, що планування квартири [ADDRESS] не відповідає технічному паспорту на квартиру. (т. 1 а.с.197) Згідно акту поточних змін від 08.11.2019 року, який складено ФОП [PERSON] , зокрема, загальна площа квартири збільшилась на 251,6 кв.м., житлова площа - на 109,6 кв.м. за рахунок шляхом перерахунку площ після перемірювання та уточнення лінійних розмірів, без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок та реконструкції. Реконструкція квартири виконана згідно розпорядження Львівської міської ради Франківського районної адміністрації від 25.02.2011 р. №94. Станом на 08.11.2019 року технічна характеристика квартири [ADDRESS] , загальною площею 284,6 кв.м., житлова площа 128,9 кв.м. (т.3 з.а.с.122) В матеріалах справи міститься Договір 37/100 частини квартири від 18.12.2019 року згідно якого [PERSON] подарувала [PERSON] 37/100 часток квартири [ADDRESS] . Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Х.В. Куйбіда-Кришкевич, зареєстровано в реєстрі за №578. (т.3 а.с. 117), а також Договір 46/100 частини квартири від 18.12.2019 року, згідно якого [PERSON] подарувала [PERSON] 46/100 часток квартири [ADDRESS] . (т.3 а.с. 120) З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 01.04.2021 року вбачається, що квартира за адресою [ADDRESS] , загальна площа 49 кв.м., житлова 18,5 кв.м. Згідно технічного паспорта: перший поверх: 1-1/7,4 кв.м. (коридор); 1-2/18,5 кв.м. (житлова кімната);1-3/0,7 кв.м. (комірка); 1-4/3,0 кв.м. (ванна); 1-5/2,6 кв.м. (вбиральня); 1-6/16,8 кв.м.(кухня). Право власності зареєстровано 23.01.2020 року приватним нотаріусом Куйбіда-Кришкевич Х.В. на підставі договору про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю, серія та номер:18, виданий 23.01.2020, видавник: Куйбіда-Кришкевич Х.В. , приватний нотаріус ЛМНО; висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер : б/н, виданий 02.01.2020, видавник: ФОП [PERSON] . Підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50786467 від 23.01.2020 17:44:59, приватний нотаріус Куйбіда-Кришкевич Х.В.Форма власності: приватна. Власник: [PERSON] (т.2 а.с. 93) З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 01.04.2021 року вбачається, що квартира за адресою [ADDRESS] , загальна площа 235,6 кв.м., житлова 110,4 кв.м. Право власності зареєстровано 23.01.2020 року приватним нотаріусом Куйбіда-Кришкевич Х.В. на підставі договору про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю, серія та номер:18, виданий 23.01.2020, видавник: Куйбіда-Кришкевич Х.В. , приватний нотаріус ЛМНО; висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер : б/н, виданий 02.01.2020, видавник: ФОП [PERSON] . Підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50786467 від 23.01.2020 18:17:12, приватний нотаріус Куйбіда-Кришкевич Х.В.Форма власності: приватна. Вид: спільна часткова. Розмір частки: 44/100, Власник: [PERSON] (т.2 а.с. 92) З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 01.04.2021 року вбачається, що квартира за адресою [ADDRESS] , загальна площа 235,6 кв.м., житлова 110,4 кв.м. Право власності зареєстровано 23.01.2020 року приватним нотаріусом Куйбіда-Кришкевич Х.В. на підставі договору про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю, серія та номер:18, виданий 23.01.2020, видавник: Куйбіда-Кришкевич Х.В. , приватний нотаріус ЛМНО; висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер : б/н, виданий 02.01.2020, видавник: ФОП [PERSON] . Підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50786467 від 23.01.2020 18:17:12, приватний нотаріус Куйбіда-Кришкевич Х.В.Форма власності: приватна. Вид: спільна часткова. Розмір частки: 56/100, Власник: [PERSON] (т.2 а.с. 95) 23.01.2020 року між [PERSON] , та [PERSON] , [PERSON] укладено Договір про поділ нерухомого майна що є спільною частковою власністю (далі Договір), який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Х.В. Куйбіда-Кришкевич, зареєстровано в реєстрі за №18. (т.2 а.с.178-180) В п.1 даного Договору зазначено, що співвласники домовляються про поділ між собою квартири [ADDRESS] . Вищевказане майно належить співвласникам на праві спільної часткової власності у такому співвідношенні: 17/100 належить [PERSON] (співвласнику 1) на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 23.11.2018 року, справа №465/4775/17; розпорядження за №94, виданого Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради; дублікату договору купівлі-продажу, виданого [PERSON] , державним нотаріусом Львівського державного нотаріального архіву 10.0702018 року, реєстровий №193 (основний договір купівлі-продажу, посвідчений Корпало Г.В. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 17.07.1996 року за реєстровим №2989), право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Куйбідою- Кришкевич Х.В., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 05.11.2019 року, реєстраційний номер : 1954187346101: Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №193709012 від 18.12.2019 року; [PERSON] (Співвласнику 2) належить 37/100 часток на підставі договору дарування, посвідченого Куйбідою-Кришкевич Х.В., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 18.12.2019 року за реєстровим № 578, право власності зареєстровано попередньовказаним нотаріусом 18.12.2019 року: Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №193691372; [PERSON] (Співвласнику 3) належить 46/100 часток на підставі договору дарування, посвідченого Куйбідою-Кришкевич Х.В., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 18.12.2019 року за реєстровим №580, право власності зареєстровано попередньовказаним нотаріусом 18.12.2019 року: Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №193701965. В п. 5 Договору вказано, що за домовленістю Співвласників Співвласнику 1 ( [PERSON] ) передаються у його приватну власність житлове приміщення загальною площею 49,0 кв.м., житлова 18,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . В п.6 Договору за домовленістю Співвласників співвласнику 2 ( [PERSON] ) передаються у його приватну власність житлове приміщення загальною площею 104,8 кв.м., житловою 59,0 кв.м., що складає 44/100 часток квартири; Співвласнику 3 ( [PERSON] ) передаються у його приватну власність житлове приміщення загальною площею 130,8 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м., що складає 56/100 часток квартири, загальна площа квартири в цілому складає 235,6 кв.м. за адресою [ADDRESS] . Тобто квартири [ADDRESS] була реконструйована, збільшена площа, та в результаті чого з`явилась квартира [ADDRESS] . Отже, площа квартири [ADDRESS] становить 49.0 кв.м. ФОП [PERSON] видано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , загальна площа квартири становить 235,6 кв.м., житлова 110,4 кв.м. ( т. 3 а.с.127-129) З відповіді Управління земельних ресурсів Департамент містобудування Львівської міської ради від 19.01.2020 року зокрема, вбачається, що Львівською міською радою дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення фізичним або юридичним особам земельної ділянки на [ADDRESS] не надавався. Відповідно запитуванні документи в управлінні земельних ресурсів відсутні. (т.2 а.с.169) Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Львівської міської ради від 20.11.2020 надано відповідь, з якої вбачається, зокрема, що в результаті пошуку інформації за адресою [ADDRESS] та кв. [ADDRESS] , то у Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів та в Реєстрі будівельної діяльності, відсутні відомості щодо документів, які дають право на виконання будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. З наведеного вбачається, що Інспекцією не реєструвались/не видавались документи що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за вищевказаною адресою. (т.2 а.с.177) Згідно зі статтею 41 Конституції України, статтею 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Однак, надання у володіння зазначеної частки в натурі можливе лише за умови, що майно є подільним у відповідності до ч.2 ст.183 цього Кодексу. Якщо надання частки в натурі є неможливим, співвласник вправі вимагати від інших співвласників матеріальної компенсації вартості його частки. Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (стаття 365 ЦК України). Результат аналізу вказаних норм дає підстави для висновку, що припинення права особи на частку в спільному майні поза її волею за рішенням суду на підставі позову інших співвласників (співвласника) можливе за наявності хоча б однієї з чотирьох передбачених частиною першою статті 365 ЦК України підстав, проте таке припинення в усякому випадку не повинно завдати істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, і за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Водночас висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати касаційного цивільного суду від 30.05.2018 року у справі № 760/8958/15- ц ( провадження № 61-4860 св 18) вказано, що «висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Та обставина, що відповідач зареєстрований в іншому житловому приміщенні само по собі не є підставою для висновку про те, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено» . Право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Аналогічний висновок викладений у Постановах Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-81ск11 від 02.07.2014 року у справі № 6-68цс14. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч.1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Суд вважає, що відсутні підстави визначити, що частка в спірній квартирі яку просить визнати [PERSON] за первісним позовом є не значною, наявність у відповідача інших об`єктів нерухомого майна не є підставою для висновку про те, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено. Окрім того, в своїх поясненнях [PERSON] зазначає, що спірну квартиру було придбано ним та [PERSON] у 1996 році коли вони проживали у цивільному шлюбі та стали рівноправними власниками спірної квартири. Згодом [PERSON] подарувала йому частку квартири, через що [PERSON] став повноправним власником спірного майна. [PERSON] завжди вважав спірну квартиру своєю, але не оформлював право власності на квартиру в цілому так як проживав разом зі [PERSON] як подружжя. Доказів протилежного матеріали справи не містять, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, та визнанню за ним права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 49,0 кв.м. Згідно зі статтею 365 Цивільного кодексу (далі ЦК) України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. У пункті 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 908/1754/17 зроблено висновок, що стаття 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, у пунктах 13). Депозитний рахунок суду, не є бюджетним рахунком, а є спеціальним реєстраційним рахунком для обліку депозитних сум. Кошти, які зараховуються на цей рахунок є власністю осіб, що їх внесли та підлягають поверненню або перерахуванню за призначенням із настанням відповідних умов. Отже, враховуючи, що підстава для знаходження грошових коштів на депозитному рахунку суду на момент касаційного розгляду відпала, а також враховуючи волевиявлення власника на їх повернення, вказані грошові кошти були повернуті відповідачу в силу презумпції правомірності фактичного володіння майном (ч.3 ст. 397 ЦК України) вони належать останньому. Відповідач за зустрічним позовом про визнання права власності на квартиру просила суд застосувати строки позовної давності. Ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У ч.1 ст.261 ЦК України зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 267 ЦК України - Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч.5). Позивачем за зустрічним позовом зазначається що він вважав спірну квартиру його особистою приватною власністю та в нього не було підстав звертатися до суду, оскільки він проживав з відповідачкою спочатку у цивільних шлюбних відносинах, а потім у зареєстрованому шлюбі. Після того, як позивач за первісною позовною заявою звернулась до суду про припинення права на частку в квартирі, яка належать на праві спільної часткової власності він довідався про порушення свого права, а тому строки позовної давності не є порушеними. Щодо скасування рішень та записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Статтею 718 ЦК України встановлено, що дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому. Згідно з ч.1,4 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п.18,19 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127 за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за умови вчинення дій та/або процедур, передбачених цим Порядком під час розгляду заяви, приймається державним реєстратором у будь-який час до закінчення строку державної реєстрації прав. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження. Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 10 цього закону державний реєстратор: - встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно (п. 1); - перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення (п. 2). Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядок державної реєстрації прав передбачає, зокрема наступне: - прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; - виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; - встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; - перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; - прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав). Частиною 2 ст. 18 зазначеного закону передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Частиною 8 цієї статті визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. П.1 ч.1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Однак, Постановою Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №465/4775/17 рішення Франківського районного суду м. Львова від 23.11.2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21.10.2019 року скасовано, правова підстава на якій [PERSON] набула право власності на частину квартири за адресою: [ADDRESS] відпала, а тому позовні вимоги щодо скасування рішень та записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень підлягають задоволенню. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки [PERSON] за первісним позовом відмовлено у задоволені її вимог то судові витрати залишаються за нею. Сплачений судовий збір [PERSON] по зустрічній позовній заяви у сумі 1319, 00 грн та судовий збір за позовні вимоги про скасування рішень та записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на його користь у повному обсязі.

Outcome: approved