Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Представник позивача КП «Харківводоканал» Панасенко І.О. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить: визнати поважними причини пропуску позовної давності для звернення КП «Харківводоканал» до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованості в сумі 54816,27 гривень,, із них: - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2016 по 31.10.2021 у розмірі 32164,95 гривень; - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2016 по 31.10.2021 у розмірі 17665,86 гривень; - інфляційні витрати 3610,05 гривень; - 3% річних від простроченої суми 1375,41 гривень, а також стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору, сплаченого за подання даної позовної заяви у сумі 2270 гривень. В обґрунтування\~\~заявлених позовних вимог, представник позивача посилається на те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та являються споживачами послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . В порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, передбаченого п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІУ, ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», п.18, 30 Правил № 630 відповідачі неналежним чином виконували зобов`язання з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за відповідачами утворилась заборгованість в сумі 54816,27 гривент, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2016 по 31.10.2021 у розмірі 32164,95 гривень; - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2016 по 31.10.2021 у розмірі 17665,86 гривень. Вказує, що на момент подання позовної заяви відповідач не здійснив жодних заходів до повного погашення заборгованості. На підставі ст.625 ЦК України відповідачу нараховано 3610,05 гривень - суми інфляційних витрат за час прострочення та 1375,41 гривень - три проценти річних від простроченої суми. При цьому представник вказує, що що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Щодо періоду виниклої заборгованості представником зазначено, що КП «Харківводоканал» є єдиним підприємством, яке здійснює водопостачання та водовідведення у м. Харкові, іншої альтернативи водопостачання та водовідведення в місті немає. Структура підприємства налічує лише один відділ, який здійснює претензійно- позовну роботу. Із врахуванням кількості боржників - фізичних осіб, строк заборгованості яких перевищує 3 роки, підприємство повинно щорічно подавати до суду 7-8 тисяч позовних заяв і заяв про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, при цьому сума судового збору, встановлена для пред`явлення позовних заяв і заяв про видачу судового наказу юридичними особами, суттєво обмежує можливість підприємства своєчасно, в межах строку позовної давності звертатися до суду для стягнення заборгованості по всім боржникам. Перевага надається боржникам з найбільшою сумою боргу. У зв`язку з чим, представник просить суд вважати, що строк позовної давності для звернення КП «Харківводоканал» до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] пропущено з поважних причин. У зв`язку з викладеним представник позивача звернулась до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2021 справу передано для розгляду судді Садовському К.С. На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України судом сформовано запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача у справі та 28.12.2021 отримано відповідну довідку. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, перше судове засідання було призначено на 10 лютого 2022 року. Відповідно до ч.1,2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. При відкритті провадження у справі судом було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам\~ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 29.12.2021 та примірник позовної заяви з доданими до неї документами було направлено за місцем реєстрації відповідача, однак конверт повернуто до суду без вручення адресатові. 10.02.2022 відповідачем подано до суду заяву у якій [PERSON] просить застосувати позовну давність до позову КП «Харківводоканал», вказує, що він не заперечує проти стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за останні три роки до дати подання позову КП «Харківводоканал» по справі №953/24725/21 до суду, а в іншій частині позовних вимог просить відмовити через пропуск позивачем строку позовної давності. Судове засідання просив провести без його участі. Судове засідання, що було призначене на 14 год. 00 хв. 10 лютого 2022 року було відкладено за клопотанням представника позивача для надання часу на проведення розрахунків заборгованості в межах строку позовної давності. На світанку 24 лютого 2022 року Російська Федерація розпочала широкомасштабне вторгнення в Україну по всій довжині спільного кордону, від міста Луганська до міста Чернігова, а також із території Республіки Білорусі та окупованого Криму. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2102-IX від 24.02.2022), в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено. У зв`язку з цим справа тривалий час не розглядалась. 26.01.2023 представником позивача подано до суду розрахунки сум заборгованості в межах строків позовної давності. У судове засідання представник позивача не з`явилась, до канцелярії суду подала заяву про розгляд справи без участі представника КП «Харківводоканал», позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також повідомила про зміну банківських реквізитів, на необхідно врахувати при ухваленні рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку, про причини неявки у судове засідання суду повідомлено не було. У заяві від 10.02.2022 просив проводити судове засідання без його участі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджуєтсья довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. З матеріалів справи вбачається, що у КП «Харківводоканал» на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені\~Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 13, 14 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги»\~послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями. Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст.31\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги». До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. Згідно з п. 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідач має право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх. Це випливає з положення\~ст. 11 ЦК України\~відповідно до якої, цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідача є фактичне користування послугами, що надаються позивачем. Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовився від послуг, які надавало йому КП «Харківводоканал», то в нього виник обов`язок сплатити ці послуги. Відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконував, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2016 по 31.10.2021 у розмірі 32164,95 гривень; - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2016 по 31.10.2021 у розмірі 17665,86 гривень, що підтверджується сводкою карткою абонента. Доказів того, що послуги відповідачу не надавались, що він не користувався наданими послугами і потреби в таких послугах не мав, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обгрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має. Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом. Досліджуючи вимоги позивача в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. КП «Харківводоканал» заявлено вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2016 по 31.10.2021 та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2016 по 31.10.2021. Суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача про застосування строку позовної давності до даного позову, оскільки визначений законодавством трирічний строк для звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення позивачем було пропущено, підстав для його поновлення суд не вбачає. Згідно наданого розрахунку суми заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , розрахованому у межах строків позовної давності, заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2018 по 31.10.2021 становить 20232,66 гривень, а за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2018 по 31.10.2021 становить 11210,99 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь КП «Харківводоканал». Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання слід зазначити наступне. У відповідності до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2\~ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п. 10 ч.3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2\~ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Відтак, враховуючи положення ч. 2\~ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений\~Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 3606,37 гривень - індексу інфляції за час прострочення та 1374,37 гривень 3% річних від простроченої суми. Враховуючи, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу не є штрафними санкціями та в даному випадку не застосовується положення ст..258 ЦК України, суд приходить до висновку, що суми нарахувань проведено в межах позовної давності та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони нараховані на виниклу заборгованість. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як напідставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2270 грн. Відповідно до положень\~ст. 141 КПК України, суд має розподілити судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (68,075 %) та стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1545,30 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial