Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 15 грудня 2022 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] (далі відповідачі) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно. 2. Позов обґрунтований тим,\~що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, яке складається із житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, яке видане 24 липня 1989 року на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів № 100 від 24 квітня 1989 року вищезазначений будинок належить колгоспному двору, головою якого був [PERSON] . Станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору по [ADDRESS] були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач у позові вказує, що відповідач [PERSON] на даний час також проживає разом з ним у будинковолодінні колишнього колгоспного двору, не претендує на виділення їй частки у колгоспному дворі та не заперечує щоб її частка перейшла у власність позивача. Інші члени колгоспного двору, які були зареєстровані в будинку станом на 15 квітня 1991 року, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , втратили в даний час зв`язок з колгоспним двором вже протягом багатьох років, оскільки не ведуть в ньому господарства, не приймають участі в його утриманні, а також мають свої сім`ї та проживають окремо. Вони також не заперечують, щоб майно колгоспного двору перейшло у власність позивача, оскільки останній фактично вступив у володіння майном, веде у ньому господарство, надає допомогу матері та утримує домоволодіння в належному стані. Крім того, померлий [PERSON] мав у власності земельний пай площею 1,86 га. на території Підгаєцької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №383 Підгаєцької сільської ради народних депутатів, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №705837 виданим на підставі рішення IX сесії III скликання Підгаєцької сільської ради народних депутатів від 14 березня 2001 року. В подальшому позивач звернувся до приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Зелінського П.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак нотаріус своєю постановою від 01 грудня 2022 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька, оскільки житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , який є спадковим майном та власністю членів колгоспного двору, частки яких не визначені, а померлий не є останнім членом колгоспного двору. На підставі вищевикладеного, просив позовні вимоги задовольнити та визнати за ним в порядку спадкування за законом, право власності на майно, що залишилось після смерті батька [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позові та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги визнали повністю та не заперечили, щоб за позивачем було визнано право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , крім того відповідачі, які були членами колгоспного двору, у своїх письмових заявах відмовились від своїх часток на користь позивача. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 19 грудня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 03 січня 2023 року. Витребувано у приватного нотаріуса\~Кременецького районного\~нотаріального округу\~Зелінського Павла\~Ігоровича належним чином завірену копію спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в м. Кременець, Кременецького району Тернопільської області, у зв`язку з ненадходженням витребовуваної судом інформації підготовчий розгляд справи відкладено на 18 січня 2023 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 18 січня 2023 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано повторно у приватного нотаріуса\~Кременецького районного\~нотаріального округу\~Зелінського П.І. належним чином завірену копію спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в м. Кременець, Кременецького району Тернопільської області, підготовчий розгляд справи відкладено на 31 січня 2023 року, у зв`язку із заявою позивача підготовчий розгляд справи відкладено на 16 лютого 2023 року. 5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2023 року справу призначено до судового розгляду на 06 березня 2023 року, у зв`язку із клопотанням позивача судовий розгляд справи відкладено на 20 березня 2023 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 6.\~Судом встановлено,\~що [INFO] помер\~ [PERSON] ,\~про що\~в Книзі\~реєстрації смертей\~12\~жовтня 2021 року зроблено відповідний актовий запис № 594, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого\~12\~жовтня 2021\~року Кременецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). 7. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що складається із права власності\~на земельну\~ділянку,\~яка знаходиться\~на території\~Підгаєцької сільської\~ради Шумського\~району Тернопільської\~області в\~розмірі 1,8610\~га.\~кадастровий номер\~земельної ділянки\~6125885900:01:001:0366,\~цільове призначення\~земельної ділянки\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва на\~підставі державного\~акту на\~право приватної\~власності на\~землю серії\~Р2\~№ 705837\~виданого 05\~квітня 2002\~року Підгаєцькою\~сільською радою\~Шумського району\~Тернопільської області; 1/6 частини житлового\~будинку з\~господарськими будівлями у [ADDRESS] . 8. Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68516362 від 14 лютого 2022 року інформація про складені заповіти [PERSON] відсутня. 9. Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 24 липня 1989 р., жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] \~належить колгоспному\~двору,\~головою якого\~є [PERSON] на праві особистої власності виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів № 100 від 24 квітня 1989 р., зареєстровано в Кременецькому БТІ за реєстровим номером 93. 10. Згідно довідки виконавчого комітету Кременецької міської ради Тернопільської області № 132/08-33/4 від 31 жовтня 2022 року вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору по [ADDRESS] були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 11. Згідно висновку про вартість майна, виготовленого ФОП [PERSON] ринкова вартість житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого по [ADDRESS] станом на 06 грудня 2022 року згідно проведених розрахунків становить 110360,00 гривень. 12. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS] . 13. Як стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 серпня 1972 року Підгаєцькою сільською Радою Шумського району Тернопільської області, позивач [PERSON] , народився [INFO] в с. Підгайці Шумського району Тернопільської області та в графі батьки вказано [PERSON] та [PERSON] , а/з № 5. 14 Згідно копії довідки виданої виконкомом Кременецької міської ради Тернопільської області № 24/1016 від 24 січня 2022 року [PERSON] , житель [ADDRESS] є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] . 15. Згідно довідки № 26/08-33/4 виданої 20 березня 2023 року виконкомом Кременецької міської ради Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним проживав та був зареєстрований зокрема і його син, позивач по справі [PERSON] , що дає підставу вважати позивача таким, що прийняв спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем. 16. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Зелінським П.І. після смерті [PERSON] за заявою сина померлого [PERSON] заведена спадкова справа № 6/2022 р. Також в матеріалах спадкової справи міститься заява дружини померлого [PERSON] від 29 листопада 2021 року, згідно якої остання відмовилась від належної їй спадщини, що залишилась після смерті чоловіка [PERSON] в користь свого сина [PERSON] . 17. З метою оформлення права власності на вказане спадкове майно після смерті батька та видачі свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса, де постановою приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Зелінського П.І. від 01 грудня 2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . ІV. Оцінка Суду. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. 18. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. 19. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 20. Відповідно до статті 120 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI (далі - ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору у складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини. 21. Згідно з частиною другою статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. 22. 15 квітня 1991 року набув чинності Закон України від 07 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном. 23. Положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, є співвласниками у рівних частках у праві спільної власності на майно колгоспного двору. Правильне застосування судами норм статей 120, 123 ЦК УРСР 1963 року передбачає з`ясування питання про віднесення будинку до відповідної суспільної групи господарств. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-350цс15. Той факт, що вказане будинковолодіння є майном колгоспного двору підтверджується матеріалами справи та ніким з учасників судового розгляду не оспорюється. 24. Згідно довідки виконавчого комітету Кременецької міської ради Тернопільської області № 132/08-33/4 від 31 жовтня 2022 року вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору по [ADDRESS] були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, право власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] мали [PERSON] , [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/6. Оскільки, [PERSON] , на час смерті мав право на частку в майні колишнього колгоспного двору, то відповідно спадщина після його смерті відкрилася лише на 1/6 частину будинковолодіння. Доводи позивача про те, що станом на час смерті [PERSON] був власником спірного домоволодіння, є помилковими, оскільки доказів того, що інші члени колгоспного двору втратили право на його частину, матеріали справи не містять. Крім того, суд не приймає до уваги заяви відповідачів [PERSON] , [PERSON] ), [PERSON] , [PERSON] про визнання позовних вимог [PERSON] . Оскільки, відповідно до ч.ч. 1, 2 ,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається зі змісту позовної заяви [PERSON] , предметом його позову є визнання права власності на спадкове майно. При цьому судом встановлено, що частка спадкодавця в спірному домогосподарстві становила 1/6. Отже,\~визнання відповідачами\~позову [PERSON] \~щодо визнання\~за ним\~права власності\~на увесь\~житловий будинок\~суперечить закону,\~оскільки виходить\~за межі\~пред`явлених\~ним вимог. 25. Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 26. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 27. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 28. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 29. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 30. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 31. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 32. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. 33. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 34. Положеннями статей 15, 16\~ЦК України, статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом визнання за позивачем права власності\~на земельну\~ділянку,\~яка знаходиться\~на території\~Підгаєцької сільської\~ради Шумського\~району Тернопільської\~області в\~розмірі 1,8610\~га.\~кадастровий номер\~земельної ділянки\~6125885900:01:001:0366,\~цільове призначення\~земельної ділянки\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва на\~підставі державного\~акта на\~право приватної\~власності на\~землю серії\~Р2\~№ 705837\~виданого 05\~квітня 2002\~року Підгаєцькою\~сільською радою\~Шумського району\~Тернопільської області; права\~власності на\~1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на цілий житловий будинок, оскільки в судовому засіданні встановлено, що померлому як одному з шести членів колгоспного двору належала 1/6 частина спірного будинковолодіння, а тому спадщина після смерті [PERSON] відкрилась лише на 1/6 частину спірного житлового будинку. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 39. Позивачем при подачі позову було сплачено 2096 грн. 00 коп. судового збору. У зв`язку з тим, що позивач не заявив вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується. З цих підстав,

Outcome: partial