Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.12.2020 по 30.09.2021 в сумі 5126 грн. 39 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] та відповідно є споживачем послуг з централізованого опалення, якому відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , у зв`язку з чим в силу вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ЖК України, зобов`язаний оплачувати надані йому послуги, однак такий належним чином не виконує, внаслідок чого за період з 01.12.2020 по 30.09.2021 допустив утворення заборгованості в розмірі 5126 грн. 39 коп. ЛМКП «Львівтеплоенерго» зверталося із заявою про видачу судового наказу, однак виданий судовий наказ в подальшому був скасований, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із позовною заявою, яку просить задовольнити. Ухвалою від 06.09.2022 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначити судове засідання для розгляду справи по суті 06.10.2022, яке у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача було відкладено на 22.11.2022. 31.10.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому [PERSON] просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки такі є повністю необґрунтованими, а докази, наведені позивачем недостовірними. Зазначив, що протягом 2018-2022 років, зокрема і у спірний період, всупереч вимогам Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Порядку оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, вузол обліку теплової енергії був встановлений не в межах, а далеко за межами будинку [ADDRESS] та був з`єднаний з точкою входу неізольованими трубопроводами довжиною 20 м, що призводило до великих втрат тепла ще до поступлення його в будинок, що підтверджував своїми обстеженнями та висновками і сам позивач. Незважаючи на це, при нарахуванні вартості послуг з теплопостачання позивачем неправомірно застосовувався тариф для будинків при наявності в будинку засобів обліку теплової енергії, а не тариф на опалення для будинків без встановлених приладів обліку, який з 01.01.2019 становить 32 грн. 15 коп. за 1 кв.м опалювальної площі в місяць та згідно з таким тарифом відповідачем в період з грудня 2020 року по квітень 2021 року і оплачувались щомісяця послуги з теплопостачання в сумі 1739 грн. 32 коп. (54,1кв.м площа квартири відповідача * 32,15 грн. тариф на теплопостачання для будинків без встановлених приладів обліку). Лише листом №33-11477 від 18.10.2021 позивач повідомив мешканців будинку, що вузол обліку тепла нарешті встановлений в межах будинку і відповідно в опалювальному сезоні 2021-2022 відповідач регулярно і в повному обсязі сплачував позивачу за опалення вже у відповідності до виставлених рахунків згідно з будинковим лічильником тепла, які відповідали реально спожитим обсягам теплової енергії. При цьому, зазначає, що після перенесення лічильника обліку теплової енергії в межі будинку середня величина рахунку за спожите тепло для відповідача зменшилась на 830 грн. в місяць. З урахуванням наведеного вважає, що позивач вимагає стягнути з нього незаконно нараховані при виставленні рахунків за надані послуги опалення надлишкові суми, що виникли внаслідок застосування позивачем неправомірних тарифів оплати, що суперечать чинному законодавству та нормативним документам, в той час як відповідачем повністю і своєчасно оплачені надані позивачем з 01.12.2020 до 30.09.2021 послуги опалення у відповідності до передбачених законодавством та нормативними документами тарифів. В судовому засіданні 22.11.2022 вказаний відзив долучено до матеріалів справи та оголошено перерву до 31.01.2023 у зв`язку з ненадходженням на адресу суду скерованої представником позивача відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду після судового засідання та у якій представник позивача зазначила, що вузол обліку теплової енергії був встановлений перед елеваторним вузлом, який разом з трубопроводами перебувають на обслуговуванні ЛКП «Господар», яке є балансоутримувачем будинку. Позивач неодноразово звертався в ЛРА ЛМР з проханням зобов`язати управителя будинку - ЛКП «Господар» виконати свої зобов`язання щодо піднятих відповідачем питань. Вважає, що оскільки матеріали справи не містять жодних доказів неналежного надання позивачем послуги теплопостачання до квартири відповідача, то підстави для відмови у задоволенні позовних вимог відсутні. Крім цього, вважає, що оскільки у будинку [ADDRESS] встановлений прилад обліку теплової енергії, то оплату наданих послуг відповідач зобов`язаний проводити згідно з показами такого приладу обліку, а самовільно проведені відповідачем розрахунки не можуть бути взяті до уваги, оскільки не відповідають Правилам надання послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. 07.12.2022 від відповідача надійшло заперечення, а 11.01.2023 від представника позивача додаткові пояснення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та просив у їх задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом першим частини першої статті 7 вказаного Закону передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.2 ст.7 Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч.1 ст.10 Закону «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] . З представленого позивачем суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач в період з 01.12.2020 по 30.09.2021 плату з централізованого опалення вносив у розмірі меншому, ніж нараховано позивачем. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні з пояснень учасників справи та підтверджено матеріалами справи у період з 01.12.2020 по 30.09.2021 прилад обліку теплової енергії знаходився не у будинку [ADDRESS] , а в одноповерховій прибудові «Укртелекому». В результаті обстеження, яке проводилось 23.11.2018 були проведені заміри температури на тепловій мережі вузла обліку теплової енергії до житлового будинку та виявлено суттєве падіння температури, що характеризує пошкоджений стан ізоляції трубопроводів. У зв`язку з чим позивач у 2018 році звертався до Голови ЛРА ЛМР із проханням зобов`язати балансоутримувача ЛКП «Господар» розглянути можливість заміни тепломережі з використанням попередньоізольованих трубопроводів з метою мінімізувати тепловтрати та покращити якість подачі теплоносія до будинку. Наведене спростовує доводи позивача про виконання ним свого обов`язку з надання належної якості житлово-комунальних послуг та свідчить про надання позивачем послуги з централізованого теплопостачання мешканцям будинку [ADDRESS] , в тому числі і відповідачу, неналежної якості та звернення мешканців будинку з цього приводу зі скаргами до позивача. Більше того, як вбачається з листів позивача №18-10568 від 24.09.2021, №33-11477 від 18.10.2021, останнім все ж таки було прийнято рішення про самостійне розроблення проектно-технічної документації на проведення реконструкції внутрішньобудинкової системи центрального опалення в частині перенесення загальнобудинкового вузла обліку теплової енергії та елеваторного вузла в межі зовнішніх стін будинку [ADDRESS] та в жовтні 2021 року повідомлено мешканців будинку про те, що вузол знаходиться в межах житлового будинку. Тобто, незважаючи на виявлення проблем із тепловтратами та відповідно зниження якості послуг, що надаються, ще у 2018 році позивачем усунуто такі лише у 2021 році. Враховуючи вищенаведене, суд вважає необґрунтованими посилання представника позивача на те, що так як у будинку [ADDRESS] встановлений прилад обліку теплової енергії, то оплату наданих послуг відповідач зобов`язаний проводити згідно з показами такого приладу обліку, оскільки як зазначалося вище в ході розгляду справи судом встановлено, що надані позивачем у спірний період послуги були неналежної якості у зв`язку зі значними тепловтратами, а перерахунок вартості відповідно до фактично отриманих послуг позивачем не проведено. Враховуючи вищенаведене, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами розміру заборгованості відповідача за послуги з централізованого теплопостачання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed