Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] . Позов обґрунтовує тим, що 26.06.2019 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З лютого 2022 року вони з відповідачем разом не проживають, шлюбні відносини фактично припинились.На даний час вони з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного, і не створюють єдину сім`ю. Між ними відсутня взаємна повага та підтримка, так само, як і намір продовжувати шлюб чи зберегти сім`ю.Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з несумісністю характерів, з приводу чого у них почали часто виникати сварки та конфлікти, що призводило до погіршення відносин та розладу в сім`ї. Останням часом вони жили кожен своїм життям і не намагалися перейнятися проблемами іншого. Примирення між ними виключається. За спільною домовленістю між ними, дитина залишається проживати з нею, спору про поділ спільного майна немає. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вказує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. У зв`язку з наведеним, просила шлюб розірвати. Аргументи учасників справи Заперечень на позов відповідач не подав. Позивач [PERSON] подала 09.08.2022 року заяву, у якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила строк на примирення не надавати, не заперечує проти прийняття у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] 07.09.2022 року через свого представника [PERSON] подав до суду заяву, у якій просив зупинити провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Хмельницького зонального відділу Військової служби порядку, що переведений на воєнний стан, також подав до суду заяву від 28.09.2022 року, у якій просив розгляд справи здійснити за його відсутності, повідомив, що знаходиться у бойовому відрядження, на розірвання шлюбу не згідний, просив надати строк на примирення (а.с. 22-23). Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області 05.10.2022 року клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі задоволено: зупинено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у зв`язку з перебування відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України, - до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. 06.12.2022 року представник позивача адвокат Лукіянчук О.М. подала до суду заяву, у якій просить поновити провадження у справі у зв`язку з закінченням відрядження відповідача [PERSON] та продовженням проходження його служби за місцем знаходження його частини в м. Хмельницький. 21.02.2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про поновлення провадження. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце його проведення. 29.03.2023 року представник позивача адвокат Лукіянчук О.М. подала до суду заяву, у у якій просила суд розглянути справу без її та позивача участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила строк на примирення не надавати. Відповідач [PERSON] ,який про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений в порядку ст. 128 ЦПК України належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с. 51), у судове засідання не з`явився. Суд приходить до висновку про можливість розглянути справи без участі відповідача на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Позиція суду Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи Сторони знаходяться у шлюбі з 26.06.2019 року, який зареєстрований Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що було зроблено актовий запис № 854. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Також судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт непроживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту суд розцінює, як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згідна на примирення, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сім`ї - відсутність спільних інтересів та взаємопорозуміння, різні погляди на життя, втрата почуття любові та поваги один до одного. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач шлюбне прізвище змінювати не просила. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню, в порядку ст. 206 ЦПК України. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ухвалою суду від 14.07.2022 року позивач була звільнена від сплати судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., тому оплату судового збору в розмірі 496 грн. 20 коп., відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України необхідно покласти на відповідача, та стягнути з нього судовий збір у вказаному розмірі в дохід держави. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved