Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що 25 липня 2012 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. 15 січня 2015 року Ямпільським районним судом Вінницької області шлюб між ними розірвано. Від сумісного проживання народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час знаходиться на її утриманні та проживає разом із нею по [ADDRESS] . З моменту припинення проживання однією сім`єю, а саме з 2014 року і по даний час батько дитини, відповідач, не бачив сина жодного разу, відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання. Відповідач, покладених на нього законом обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 16.07.2020 року з відповідача було стягнуто аліменти, проте відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого утворилась значна заборгованість по аліментам за 2020, 2021, 2022, 2023 роки, заборгованість становить 85 579, 5 грн. У зв`язку з цим, вона зверталась до органу опіки та піклування при Ямпільській міській раді з проханням позбавити відповідача батьківських прав та їй було надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина. Враховуючи вищевикладене, з метою захисту законних прав та інтересів неповнолітнього сина, просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву вх.№1729 від 15.03.2023 року про розгляд даної справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку ст.128 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та приписи ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі відповідача, який в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області Кіфа А.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечує з приводу задоволення позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до цього правовідносини: Із наданих письмових доказів - із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] в с.Писарівка Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). З копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 15 січня 2015 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.8). З довідки про реєстрацію місця проживання особи встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] (а.с.15). З акта обстеження №3 від 01 лютого 2023 року встановлено, що за адресою по [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В домоволодінні виховується двоє неповнолітніх дітей під наглядом матері та батька, який не є рідним для [PERSON] , так як рідний батько [PERSON] зв`язку з дитиною не підтримує з 2013 року та не приймає участі в його вихованні (а.с.14). З копій розрахунків заборгованості зі сплати аліментів за 2020, 2021, 2022, 2023 роки вбачається, що [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на утримання дитини в сумі 85 579 грн. 50 коп. [PERSON] жодного разу не сплачено аліменти на утримання сина (а.с.10-13). З копії характеристики виданої ОНЗ «ЗЗСО І-ІІІ ступенів с.Клембівка Ямпільської міської ради Вінницької області» від 02.01.2023 року встановлено, що [PERSON] є учнем 5 класу ОНЗ «ЗЗСО І-ІІІ ступенів с.Клембівка Ямпільської міської ради Вінницької області». Батько дитини [PERSON] ухиляється від обов`язків з виховання та утримання дитини, ніколи не відвідує сина ні вдома, ні в школі, не цікавиться його здоров`ям, розвитком та досягненнями. Вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається мати [PERSON] та вітчим [PERSON] (а.с.7). З висновку органу опіки та піклування Ямпільської міської ради та з копії рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав від 08 лютого 2023 року №45 вбачається, що орган опіки та піклування Ямпільської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6, 16). Перевіривши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, чого не виконує [PERSON] . Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовних вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач, будучи батьком дитини, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітнього сина, не забезпечує необхідного харчування, одягу, медичного догляду, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, не створює умов для отримання ним освіти, має заборгованість по сплаті аліментів за 2020-2023 рік. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання сина, оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками. Суд також зазначає, що відповідно до положень статей 168, 169 Сімейного кодексу України відповідач, як батько дитини, у разі позбавлення батьківських прав, не позбавлений права на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з сином, так і з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд відповідно ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору, у сумі 1073 грн. 60 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved