Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

09 лютого 2023 [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої на його користь частину боргу за договором позики від 08 липня 2022 у сумі 182\~843,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 08 липня 2022 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці в борг 30000 (тридцять тисяч) доларів США, які остання повинна була повернути до 20 вересня 2022 року. У вказаний строк відповідачка кошти не повернула. Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області у справі №732/1182/22 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто частину \~боргу за вказаним договором позики в розмірі 9000 доларів США. Оскільки відповідачка решту боргу добровільно не повертає, позивач змушений звернутися до суду з указаним позовом. Наразі позивачем заявлено вимогу про часткове стягнення боргу, а саме 5000 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно з офіційним курсом НБУ на день подання позову становить 182\~843,00 грн. Ухвалою судді від 24 лютого 2023 року\~відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач не з`явився, у додатках до позовної заяви міститься письмове клопотання позивача з проханням розглянути справу без його участі. (а.с.12) Згідно з положеннями ч. 3 ст.\~211\~ЦПК\~України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце\~\~судового розгляду повідомлена\~\~належним чином за місцем реєстрації її проживання. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Чернігівській області відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно з відміткою поштового відділення судову повістку про виклик в судове засідання на 24.03.2023 відповідачка отримала особисто. (а.с.11) Відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч. 4 ст.\~223,\~280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідачка [PERSON] в розумінні\~ст. 130 ЦПК України\~вважається належним чином повідомленою\~\~про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, не подала заяви про розгляд справи за її відсутності, не подала відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За правилами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Дослідженням копії договору позики грошових коштів від 08 липня 2022 року, установлено, що позикодавець [PERSON] , [INFO] , передав позичальнику [PERSON] , [INFO] , у власність грошові кошти в сумі 30000 доларів США, які позичальник отримала в день підписання цього договору (п. 3.1. договору позики). (а. с. 3) Підпунктом 2.1. договору позики передбачно, що позичальник [PERSON] зобов`язується повернути позикодавцеві [PERSON] суму позики, яка еквівалентна 30000 доларів США, не пізніше 20 вересня 2022 року. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з положеннями статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 340/385/17 (провадження № 14-495цс19) зроблено правовий висновок про те, що позикодавець за договором позики в іноземній валюті має процесуальне право обирати валюту зобов`язання та пред`явити позовну вимогу щодо стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ. Як вбачається з договору позики грошових коштів від 08 липня 2022 року, позикодавець [PERSON] передав позичальнику [PERSON] у власність грошові кошти в сумі 30000 доларів США. Проте, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути на його користь частину боргу за договором позики від 08.07.2022 у сумі еквівалентній 5 000 доларів США, яка за курсом НБУ станом на 09.02.2023 становила 182\~843,00 грн. Водночас суд вважає, що така вимога позивача відповідає вимогам закону та правовій позиції Верховного Суду, а позивач мав право на свій вибір пред`явити позовну вимогу щодо стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ. Судом установлено,\~що відповідачка\~своїх грошових\~зобов`язань перед\~позивачем не\~виконує.\~Письмових доказів\~виконання грошового\~зобов`язання відповідачкою\~суду не\~надано. Відповідачкою не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо розміру боргу за договором позики. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідачки заявленої позивачем суми боргу. Відповідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо\~сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», якою закріплені ставки судового збору, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи той факт, що позивач [PERSON] при зверненні з позовом був звільнений від сплати судового збору як постраждалий від Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, то з відповідачки на користь держави слід стягнути 1828,43 грн судового збору (1 відсоток від задоволених вимог). На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved