Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

11.02.2021 до Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що 09.10.2020 приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович вчинив виконавчий напис №71985 про стягнення заборгованості з [PERSON] . Позивача зазначено як боржника за кредитним договором №352551879 від 27.04.2019, укладеним з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №28/1118-01 від 28.11.2018, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 є ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». Сума заборгованості за виконавчим написом складає 10996,60 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 2156 грн. 64 коп.; прострочена заборгованість по несплаті відсотків за користування кредитом - 3856 грн. 80 коп.; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 4983 грн. 16 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плату із стягувача ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» в розмірі 1200 грн., які підлягають стягненню з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». Загальна сума виконавчого напису складає 12196 грн. 60 коп. Представник позивача зазначає, що відповідно до чинного законодавства даний виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Стягувач не надав нотаріусу переліку документів на підтвердження безспірності заборгованості, надав нотаріусу документ для вчинення виконавчого напису у простій письмовій формі, що не посвідчений нотаріально. Отже, вчинення виконавчого напису № 71985 09.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63, код 42254696) 12 196 грн. 60 коп. за договором №352551879 від 27.04.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] здійснено з грубим порушенням законодавства. Окрім того, в наданому нотаріусу примірнику договору №352551879 від 27.04.2019 відсутній підпис позивача [PERSON] , а на підставі наданого договору нотаріус не міг встановити, чи існувала заборгованість взагалі та чи була вона саме такого розміру, як зазначив стягувач.Позивач [PERSON] стверджує, що зі змістом наданого стягувачем договору №352551879 від 27.04.2019 ніколи ознайомлений не був, а значить не надавав згоди на його укладення на викладених в договорі умовах. Тобто позивач [PERSON] вважає договір №352551879 від 27.04.2019 з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» не укладеним. Крім того, стягувач не підтвердив безспірності суми заборгованості, оскільки наданий документ з назвою «Виписка з особового рахунку за Кредитним договором № 352551879 ПІБ [PERSON] » насправді випискою з рахунку боржника не являється, не містить жодної інформації про рух грошових коштів між [PERSON] та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», не містить інформацію про дати погашення заборгованості та навіть про дату та суму отримання [PERSON] суми кредиту. Одночасно, представник позивача зазначає, що договір №352551879 від 27.04.2019 між [PERSON] та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» є договором споживчого кредитування та регулюється законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VIII. Посилаючись на ст. ст. 9, 13 Закону України «Про споживче кредитування», [PERSON] зазначає, що позивач ніколи не отримував від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» примірнику договору №35255І879 від 27.04.2019, який наданий нотаріусу. Також в такій редакції [PERSON] договору ніколи не підписував. У поданій позовній заяві [PERSON] зазначає, що попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які позивач поніс або планує понести у зв`язку з розглядом справи складає 20000 грн. На час подання позовної заяви, витрати на надання професійної правничої допомоги у сумі 5 000 грн. У зв`язку з чим просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №71985, вчинений 09.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63, код 42254696) 12 196 грн. 60 коп. за договором №352551879 від 27.04.2019, укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16 лютого 2021 року відкрито провадження у цивільній справі № 367/984/21 за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 18.10.2022 до суду надійшло доповнення до позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В доповненнях представник позивача зазначає, що 26.03.2021 приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна вчинила виконавчий напис № 41709 про стягнення заборгованості з [PERSON] . Позивач зазначений як боржник за кредитним договором № 608174-А від 18.07.2019, укладеним з ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником всіх прав та обов`язків на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 40071779-22 від 23.10.2019 є ТОВ «ФІНФОРС», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 28/1220-01 від 28.12.2020, є ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». Сума заборгованості за виконавчим написом складає 13677 грн. 50 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5000 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6187 грн. 50 коп.; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 2490 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача в розмірі 1200,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума виконавчого напису складає 14877 грн. 50 коп. [PERSON] вказує, що відповідно до чинного законодавства даний виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Стягувач не надав нотаріусу переліку документів на підтвердження безспірності заборгованості, надав нотаріусу документ для вчинення виконавчого напису у простій письмовій формі, не посвідчений нотаріально. В наданому нотаріусу примірнику договору №608174-А від 18.07.2019 відсутній підпис позивача. На підставі наданого договору нотаріус не міг встановити, чи існувала заборгованість взагалі та чи була вона саме такого розміру як зазначив стягувач. Позивач стверджує, що зі змістом наданого стягувачем договору №608174-А від 18.07.2019 ніколи ознайомлений не був, а значить не надавав згоди на його укладення на викладених в договорі умовах. Тобто позивач [PERSON] вважає договір №608174-А від 18.07.2019 з ТОВ «СС ЛОУН» не укладеним. Крім того, стягувач не підтвердив безспірності суми заборгованості. Одночасно, представник позивача зазначає, що договір №608174-А від 18.07.2019 між [PERSON] та ТОВ «СС ЛОУН» є договором споживчого кредитування та регулюється Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII. Посилаючись на ст. ст. 9, 13 Закону України «Про споживче кредитування», вказує, що позивач ніколи не отримував від ТОВ «СС ЛОУН» примірнику договору №608І74-А від 18.07.2019, який наданий нотаріусу. Також в такій редакції [PERSON] договору ніколи не підписував. У зв`язку з чим просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №41709 від 26.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (м. Київ, вул. Хоткевича Гната, буд. 12, офіс 177, код №42254696) 14877,50 грн. за договором №608174-А від 18.07.2019 між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 жовтня 2022 року постановлено прийняти до розгляду заяву представника позивача про збільшення позовних вимог від 18 жовтня 2022 року. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься заява від представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача, в якій також просить витрати покласти на відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачем не висловлено заперечень проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 09.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 71985, яким стягнуто із [PERSON] грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» у розмірі 12 196 (дванадцять тисяч сто дев`яносто шість) грн. 60 коп. Заборгованість стягувалася за кредитним договором 352551879 від 27 квітня 2019 року. На підставі виконавчого напису № 71985 від 09.10.2020, постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П. В. відкрито виконавче провадження № 63694909. 26.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною було вчинено виконавчий напис № 41709, яким стягнуто із [PERSON] грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» у розмірі 14 877 (чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят сім) грн. 50 коп. Заборгованість стягувалася за кредитним договором 608174-А від 18 липня 2019 року. На підставі виконавчого напису № 41709 від 26.03.2021, постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О. С. відкрито виконавче провадження № 66593863. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595). Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Пунктом 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 до Переліку, визнано незаконними та нечинними, а саме: визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 рішення суду залишено без змін. Суд враховує в якості консультаційних роз`яснень викладене у п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» за змістом якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 (в редакції постанови КМУ від 29.11.2001). Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Суд враховує, що оскаржувані виконавчі написи вчинені нотаріусами 09.10.2020, 26.03.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Слід зазначити, що з матеріалів справи не вбачається, що кредитний договір № 352551879 від 27.04.2019, договір про споживчий кредит № 608174-А від 18.07.20189 були нотаріально посвідчені. Таким чином, подані відповідачем для вчинення виконавчих написів документи не відповідали вказаним вимогам Переліку. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), де, зокрема, зазначено наступне: «укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Пізніше вказану правову позицію підтвердила і Велика Палата Верховного Суду, яка в п.п. 93-95 постанови від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) вказала, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на наведене, вбачається, що нотаріуси вчинили оскаржувані виконавчі написи на підставі кредитних договорів, які не були нотаріально посвідченими, з огляду на що, позов підлягає задоволенню. Крім того, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30 вересня 2019 року (справа № 357/12818/17), від 15 січня 2020 року (справа №305/2082/14-ц). З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусами виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи повідомлявся позивач про наявність такої заборгованості (отримання вимоги про усунення порушень). Одночасно, суд враховує, що виконавчий напис № 41709 вчинено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною 26.03.2021, а заборгованість стягнуто за період з 28.12.2020 по 10.03.2021, вказана обставина підтверджує, що заборгованість не була безспірною за цей період, оскільки об`єктивно боржник не був повідомлений не менше ніж за 30 днів про заборгованість саме за цей період. За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваних виконавчих написів була безспірною. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної заяви про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2 850 грн. 60 коп. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 (двадцяти тисяч) гривень, суд зазначає, що розподіл судових витрат не є позовною вимогою, має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом. Крім того, стаття 137 ЦПК України детально описує порядок відшкодування та визначення вказаних витрат, зокрема: - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша); - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга); - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя); - розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта); - у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята); - обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста). Згідно із частиною третьою статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію договору № 18/01 про надання правової допомоги, укладений між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Тихоненков, Надоля, Шадрін та соратники» в особі Голови - Шадріна Олександра Сергійовича, дублікат квитанції про оплату за договором про надання правничої допомоги за складання позову у розмірі 5 000 грн., розрахунок судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до Договору № 18/01 про надання правової допомоги від 18 січня 2021 року, сторони домовилися, що вартість оплати послуг становить 20 000 грн. (п. 4.1 Договору). При визначенні суми відшкодування, суд має виходити із критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, про захист прав людини заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, значення справи для сторони, з урахуванням вимог розумності та справедливості, участь представника позивача в судових засіданнях, суд дійшов висновку про необхідність часткового відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десяти тисяч) гривень. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути із відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved