Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування\~своїх вимог\~щодо предмета\~спору позивачка\~покликається на\~те,\~що весною 2015 року на інтернет сайті ОЛХ вона з чоловіком знайшли оголошення про продаж квартири по в [ADDRESS] наступного\~змісту:\~«Продається двохкімнатна\~квартира,\~ціна 29000,00\~(двадцять\~дев`ять тисяч)\~доларів США,\~можливо під\~виплату,\~з наступними\~умовами:\~60\~%\~перший внесок,\~решта суми\~до року\~часу».\~Зателефонувавши за\~вказаним в\~оголошенні номером\~телефону,\~позивач домовилась\~про зустріч,\~і в\~той же\~день вона\~з чоловіком\~ [PERSON] ,\~а також\~ [PERSON] ,\~та [PERSON] \~прийшли оглядати\~квартиру [ADDRESS] .На момент\~їхнього візиту\~в квартирі\~були присутні\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~чоловік [PERSON] .Позивач\~із родичами оглянули\~квартиру,\~вислухали умови,\~які озвучила\~ [PERSON] (фактично\~ті самі\~умови,\~що були\~в оголошенні)\~та запитали\~чому в\~оголошенні зазначено\~розтермінування платежу.\~На що\~ [PERSON] \~повідомила,\~що одна\~частка в\~квартирі належить\~брату [PERSON] ,\~який помер,\~а відтак\~їм потрібен\~час для\~переоформлення його\~частки на\~маму [PERSON] .\~Крім того,\~ [PERSON] повідомила,\~що всі\~дольові учасники\~згідні на\~продаж квартири,\~а відтак\~проблем ніяких\~не буде.Вислухавши [PERSON] , позивачка повідомила, що для прийняття остаточного рішення їй потрібен час. Додатково позивачка повідомляє, що на час огляду квартири, остання була в жахливому стані, тобто був відсутній ремонт в кухні, туалеті, ванні і коридорі і це її зупиняло від прийняття остаточного рішення щодо купівлі даної квартири. Крім того, на той час ціна квартири, заявлена для продажу, була не маленька, враховуючи стан квартири, оскільки для того, щоб там жити необхідно було зробити повноцінний ремонт із заміною сантехнічного обладнання, в тому числі труб, а також систему опалення. Через день позивачка з чоловіком зателефонували до [PERSON] і повідомили, що вони погоджуються на їхні умови, на що [PERSON] повідомила, що позивачка з чоловіком зобов`язані дати завдаток у сумі 1000,00 (однієї тисячі) доларів США, і вони знімають оголошення про продаж квартири та звільняють квартиру, щоб позивачка могла почати робити ремонт. Через два місяці після першої зустрічі, влітку 2015 року, позивачці зателефонувала [PERSON] і сказала, що квартира вільна, що вони можуть зустрічатися для отримання ключів від квартири та передачі решти коштів. При цій зустрічі [PERSON] повідомила, щоб позивачка не робила ремонт до тих пір поки вони не зроблять оцінку квартири, оскільки після ремонту її вартість суттєво збільшиться, а це вплине на сплату мита при оформленні договору купівлі- продажу. Крім того, [PERSON] запропонував позивачці, щоб вона протягом року, кожного місяця платила рівними частками залишкову суму, а саме 11000,00 (одинадцять) тисяч доларів США. На що позивачка не погодилася, оскільки документи на квартиру не були готові. І позивачка з чоловіком повідомили, що як тільки власники квартири перепишуть частку померлого сина [PERSON] та підготують до продажу всі необхідні документи, позивачка буде готова остаточно розрахуватися. Тоді чоловік\~позивачки передав\~решту суми\~ [PERSON] ,\~а [PERSON] почала\~писати розписку\~про отримання\~коштів від\~позивачки в\~сумі 18000.00 (вісімнадцять тисяч) доларів США, за належну їм на праві власності квартиру та зобов`язання укласти нотаріально посвідчений договір купівлв-продажу. Під розпискою підписалися присутні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Чоловік позивачки запитав щодо думки [PERSON] (батько [PERSON] та [PERSON] та чоловік [PERSON] ), на що всі троє повідомили, що він також згоден і прийде коли необхідно буде укладати угоду в нотаріуса, оскільки на даний час він на роботі. Крім того, [PERSON] передала позивачці всі правовстановлюючі документи на квартиру, техпаспорт і ключі від квартири. Ще через місяць часу, приблизно в липні 2015 року, позивачці передзвонила [PERSON] та повідомила, що прийде експерт робити обміри і оцінку квартири. Вони домовилися на певний день, при обмірах була [PERSON] та інженер з інвентаризації [PERSON] . Після цього [PERSON] повідомила, що позивачка може приступати до ремонту. Позивачка з чоловіком зробили ремонт в квартирі та в середині вересня 2015 року переїхали жити в квартиру [ADDRESS] . Протягом року часу позивачка періодично зідзвонювалася зі Слотовими запитувала за документи, [PERSON] повідомляла їй що все добре, вона займається переоформленням частки померлого сина і щоб позивачка не переживала. Проте, оскільки вони всі знаходяться в Польщі на роботі, сама процедура переоформлення займатиме трошки більше часу. Через рік\~часу,\~а саме\~в кінці\~серпня 2016\~року позивачці\~зателефонувала [PERSON] і\~повідомила,\~що всі\~документи готові\~і можна\~переписувати квартиру,\~але [PERSON] ,\~відмовляється з\~ними спілкуватися,\~тому попросила\~позивачку окремо\~зустрітися з\~ним і\~домовитися про\~продаж його\~частки.\~І [PERSON] повідомила\~адресу проживання\~ [PERSON] \~та номер\~його телефону.Тоді чоловік\~позивачки [PERSON] поїхав\~в село\~ [PERSON] ,\~Стрийського р-ну\~до [PERSON] і\~після розмови\~з ним\~він підтвердив,\~що він\~прийде до\~нотаріуса та\~підпише договір\~купівлі-продажу\~і з\~його сторони\~ніяких заперечень\~не буде.За деякий час позивачка зателефонувала [PERSON] , щоб остаточно визначити день укладення договору і погодити дату укладення договору (вересень 2016). Проте, за день до укладення договору купівлі-продажу [PERSON] повідомила, що вони передумали продавати квартиру і будуть повертати кошти, але оскільки на даний час коштів вже немає, бо вони їх потратили, вона пообіцяла позивачці що будуть повертати кошти частинами протягом трьох років, а для гарантії повернення позивачка з чоловіком можуть залишатися проживати в квартирі, до тих пір поки не буде повернуто остаточно всю суму коштів. Після цієї\~розмови,\~минуло шість\~місяців і\~позивачка передзвонила\~до [PERSON] запитати,\~коли вони\~почнуть повертати\~кошти,\~але [PERSON] \~повідомила,\~що на\~даний час\~коштів не\~має,\~але вони\~планують підзбирати\~кошти і\~повертати,\~оскільки вони\~всі в\~Польщі на\~роботі і\~планують там\~заробити і\~повернути.Відтак з\~лютого 2017\~року по\~лютий 2019\~року з\~періодичністю один\~раз на\~два-чотири\~місяці позивачка\~з чоловіком\~телефонували до\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~щодо повернення\~коштів,\~але постійно\~були якісь\~пояснення щодо\~відсутності коштів.З лютого 2019 року по листопад 2019 року Слотови та [PERSON] перестали зовсім виходити на зв`язок і на наші дзвінки не реагували, а зустрітися з ними позивачка з чоловіком не мали можливості, оскільки відповідачі перебували всі в Польщі. А в грудні 2019 року позивачка з чоловіком отримала позовну заяву про виселення з квартири, проте, в позовній заяві заявники не зазначили жодного слова проте, що між ними була домовленість про купівлю квартири та про те, що вони отримали аванс (завдаток) в сумі 18000,00 доларів США, а видають всі правовідносини як відносини орендодавців та орендарів, хоча жодного договору оренди не укладалось. З огляду на викладене, вважає, що передані за розпискою кошти, в сумі 18000,00 (вісімнадцять тисяч) доларів США підлягають поверненню Відповідачами, в повному обсязі. Відповідачі правом\~на подання\~відзиву не\~скористались.\~Однак відповідач\~ [PERSON] подав\~письмові пояснення,\~згідно із\~якими,\~на його\~думку, зі змісту розписки, наданої позивачкою в додатках до позовної заяви як обґрунтування позовних вимог, дана розписка видана в підтвердження отримання [PERSON] , яка проживає у [ADDRESS] , коштів в сумі 18000 $ (доларів СІЛА) за продаж квартири [ADDRESS] . Крім того, дана розписка містить інформацію щодо зобов`язання інших співвласників\~квартири оформити\~договір купівлі-продажу\~вказаної вище\~квартири.Відтак, кошти за розпискою отримувались [PERSON] ,\~а не\~іншими співвласниками\~квартири,\~натомість інші\~співвласники лише\~зобов`язувались оформити\~в майбутньому\~договір купівлі\~-\~продажу.Вважає, що в частині грошового зобов`язання в сумі 18000 $ за зазначеною вище розпискою, позивачка є кредитором, а [PERSON] - боржником. Посилається на ч. 1 ст. 528 Цивільного кодексу України, згідно якої виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. Крім того, зазначає, що він особисто не уповноважував [PERSON] отримувати від позивачки кошти від його імені; коштів в рахунок продажу належної мені частки квартири він ні від позивачки, ні від [PERSON] особисто не отримував, повноважень на отримання такої суми нікому не надавав. Просить взяти дані пояснення під час розгляду справи по суті. Представниця позивачки у судовому засіданні позов підтримала з мотивів, вказаних в позовній заяві, з врахуванням уточнення позовних вимог, поданих нею 01.02.2023 року. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги не визнає. Жодних грошей він не отримував від позивачки чи її чоловіка, хоч визнав, що підпис на розписці ставив. При написанні розписки було п`ятеро осіб: [PERSON] , її чоловік, [PERSON] , [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Зазначив, що не пам`ятає чи був присутнім при написанні тексту розписки, однак і тоді, і зараз погоджується на продаж квартири. Домовленість між відповідачами була, що коли вже офіційно переоформлять право власності на квартиру, він повинен отримати гроші готівкою у сумі 5\~500 доларів США. Однак згодом вони не уклали договір, у зв`язку з тим, що його батьки передумали продавати квартиру, а також позивачці уже не підходила квартира. Жодних коштів з продажу квартири він так і не отримав. Інші відповідачі чи їх представники у судове засідання повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Заяви, клопотання учасників справи. Представником відповідача [PERSON] 01.04.2020 подано заяву про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення із матеріалами справи. 15.05.2020 представником відполвідача [PERSON] подано заяву про відкладення розгляду справи. Представником позивачки 15.05.2020 подано клопотання про призначення справи до судового розгляду. 05.10.2020 відповідачем [PERSON] подано клопотання про застосування строків позовної давності та пояснення по суті спору. Представником відповідача [PERSON] 07.12.2020 подано заяву про відкладення розгляду справи. Представником відповідача [PERSON] та представником позивачки 01.02.2021 подано заяву про відкладення розгляду справи з метою позасудового врегулювання спору між сторонами. 11.03.2021 відповідачем [PERSON] подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 08.12.2020 представником позивачки подано клопотання про долучення доказів. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Дмитрович Н. В. 22.03.2021 подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із її зайнятістю у іншому судовому засіданні. Відповідачем [PERSON] 14.05.2021 подано клопотання про відкладення розгляду справи з метою позасудового врегулювання спору між сторонами. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Дмитрович Н. В. 30.08.2021 подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із її зайнятістю у іншому судовому засіданні. Представником позивачки 13.12.2021 подано клопотання про відкладення розгляду справи. Представником позивачки 26.01.2022 подано клопотання про відкладення розгляду справи. Представником позивачки 09.03.2022 подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням воєнного стану. Представником позивачки 15.08.2022 подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням відповідачів за межами України. Представником позивачки адвокатом Поліщук І. М. 01.02.2023 подано заяву про уточнення позовних вимог. Процесуальні дії у справі. 05.02.2020 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів. Ухвалою від 19.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою підготовчого засідання від 31.03.2020 відкладено підготовче засідання. Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/478/20 відповідачів. Ухвалою підготовчого засідання від 15.05.2020 закрито підготовче засідання і призначено справу до судового засідання. Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/478/20 відповідачів. Ухвалами судових засідань від 01.02.2021, 22.03.2021, 14.05.2021, 13.12.2021, 25.01.2022 відкладено розгляд справи. Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/478/20 відповідачів. Ухвалою судового засідання від 10.03.2022 відкладено розгляд справи. Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/478/20 відповідачів. Ухвалою судового засідання від 27.04.2022 відкладено розгляд справи. Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/478/20 відповідачів. Ухвалами судового засідання від 06.06.2022, 15.08.2022, 29.09.2022 відкладено розгляд справи. Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/478/20 відповідачів. Ухвалою судового засідання від 18.11.2022 відкладено розгляд справи. Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/478/20 відповідачів. Ухвалою судового засідання від 05.01.2023 відкладено розгляд справи. Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/478/20 відповідачів. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до розписки підписаної [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , від [PERSON] отримано 18\~000 доларів США з продажу їй належної [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві власності квартири [ADDRESS] . Всі співласники цієї квартири згідні на її продаж, про що ставлять свій підпис в даній розписці. Згідно із вказаною розпискою, власники квартири зобов`язуються нотаріально оформити договір купівлі-продажу згаданої квартири після отримання всіх необхідних документів на неї та отримання від [PERSON] 11\~000 доларів США. Згідно із довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованою 02.01.2020 адвокатом Поліщук І.М., квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленому 08 червня 2015 року, така квартира складається з двох житлових кімнат, кухні, вбиральні, ванної кімнати та коридору, заг. площа 49, 1 кв. м., житлова площа 26, 7 кв. м. Згідно із ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 07 жовтня 2019 року у справі № 456/3618/19, відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою і виселення. Згідно із повідомленням від 26.12.2019 [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] запропоновано укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та прибути до нотаріуса на 17.01.2020 року. Відповідно до вказаного повідомлення, [PERSON] зазначила, що у випадку подальшого ухилення від укладення договору вона змушена буде звертатись до правоохоронних органів, оскільки у діях адресатів вбачається склад кримінального правопорушення шахрайство. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами перед позивачем, взятих на себе зобов`язань. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені\~ст. 16 ЦК України. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4\~ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2\~ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі статтею 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі- продажу. Частиною 1 статті 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. З аналізу зазначеної норми статті убачається, що державній реєстрації укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна має передувати його нотаріальне посвідчення. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12, від 25 вересня 2012 року у справі № 6- 82цс13. Згідно зі ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. У відповідності з вимогами ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок виникає у випадках встановлених договором або законом. У постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 711/5065/15-ц, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов наступних висновків: «Згідно зі\~статтею 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами\~статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. За змістом наведених норм\~ЦК України\~завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей\~546,\~548 ЦК України\~завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Відповідно до частини першої\~статті 635 ЦК України\~попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, -у письмовій формі. Згідно зі\~статтею 657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачкою грошова сума у загальному розмірі 49 150 дол. США є авансом, який підлягав поверненню, а не завдатком. Враховуючи наведене та положення\~статті 570 ЦК України\~суди дійшли правильних висновків про те, що сума, яка названа в розписках завдатком, фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених\~статтею 570 ЦК України, а саме не укладено договору купівлі-продажу на виконання якого передано кошти. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеними Верховним Судом України у постановах: від 25 вересня 2012 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12 та Верховним Судом у постанові від 30 січня 2019 року № 461/5297/16-ц (провадження № 61-22017св18). Посилання заявника на те, що саме з вини позивачки сторони не уклали основний договорів, а тому позивачка за первісним позовом втратила право вимагати повернення коштів, є безпідставними, оскільки сума грошових коштів, що за своєю правовою природою є авансом, підлягає поверненню особі, яка їх сплатила, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору». Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідачі отримали від [PERSON] 18\~000 доларів США з продажу їй належної відповідачам на праві спільної часткової власності квартири [ADDRESS] . Всі співласники цієї квартири були згідні на її продаж, про що поставили свій підпис в розписці. Відповідачі, як співвласники квартири зобов`язались нотаріально оформити договір купівлі-продажу згаданої квартири після отримання всіх необхідних документів на неї та отримання від [PERSON] ще 11\~000 доларів США. Таким чином, зміст розписки свідчить про наявність між сторонами договірних відносин щодо купівлі-продажу в майбутньому квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Згідно зі статтею 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. З аналізу зазначеної норми матеріального права вбачається, що завдаток видається кредиторові боржником у разі укладення договору, а тому гроші, передані майбутнім покупцем потенційному продавцю за усною чи письмовою домовленістю, але до укладення основного договору, ще не є завдатком, не виконують забезпечувальної функції, а відтак їх видача не має правових наслідків для продавця, відповідно до норми ч. 1\~ст. 571 ЦК України. Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. Другим критерієм відмінності завдатку від авансу є умова обов`язкового дотримання сторонами форми укладення договору, встановленої законом. Викладені положення закону є підставою для обґрунтованого висновку про те, що основними критеріями відмінності завдатку, як одного із засобів забезпечення виконання зобов`язань від авансу, як однієї з форм розрахунків є: забезпечення завдатком тільки дійсного, тобто укладеного сторонами цивільно-правового зобов`язання; обов`язкове дотримання сторонами встановленої законом форми укладення договору, який забезпечений завдатком. За умови відсутності хоча б одного із вищевказаних критеріїв, передані однією стороною другій стороні грошові суми є не завдатком а авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння. Згідно зі\~статтею 657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав би вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеними Верховним Судом України у постановах від 25 вересня 2012 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12 , а також Верховним Судом у постанові від 30 січня 2019 року № 461/5297/16-ц, від 17 червня 2021 року у справі № 711/5065/15-ц. Відповідно до\~ст.\~ст.\~256,\~257\~ЦК України,\~позовна давність\~-\~це строк,\~у межах\~якого особа\~може звернутися\~до суду\~з вимогою\~про захист\~свого цивільного\~права або\~інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила . За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Судом встановлено, що конкретний строк виконання зобов`язання сторонами не було визначено, окрім цього, відповідачам позивачкою фактично було надано пільговий строк для повернення авансу терміном на три роки. Відтак, суд доходить висновку, що перебіг позовної давності почався у вересні 2019, а тому станом на дату подання позовної заяви строк позовної давності тривалістю у три роки не сплив. Враховуючи вищевикладене, в своїй сукупності позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] про стягнення коштів підлягають до задоволення. Згідно із попереднім розрахунком суми судових витрат, позивач поніс у зв`язку з розглядом справи 14\~500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Вказане підтверджується квитанцією про сплату послуг про надання правової допомоги від 25.01.2020, долучену позивачкою до позовної заяви. Відповідно до\~ч.\~1,2\~ ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі статей 11, 216, 509, 526 ЦК України та

Outcome: approved