Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

05.12.2022 року до суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття; аліменти на її утримання у розмірі частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Свій позов позивач мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Зазначає, що вона звернулася до суду про розірвання шлюбу із відповідачем, належний рівень життя дитині вона не зможе забезпечити одна. Відповідач проживає окремо, здоровий, працездатний. Позивач не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка. В судове засідання позивач не з`явилася, у позовній заяві просила розглядати справу без неї (а.с.4). Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі та визнання позову (а.с. 23). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.10.2020 року (а.с. 5). Місце проживання позивача зареєстровано за адресою - [ADDRESS] (а.с.10), але згідно довідки виконкому Селищенської сільської ради вона проживає в домоволодінні по [ADDRESS] спільно з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , без реєстрації з 08.07.2016 року по даний час (а.с.6). Позивач знаходиться на обліку в УСЗН Звенигородської РДА в зв`язку із народженням дитини [PERSON] , [INFO] , і отримує одноразову щомісячну допомогу у розмірі 860,00 грн з 01.09.2020 року по даний час, що підтверджується довідкою №3339, виданою 24.11.2022 року УСЗН Звенигородської РДА (а.с.7), та довідкою №3339/03-29, виданою 24.11.2022 року УСЗН Звенигородської РДА (а.с.8). В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. ч. 1, 2 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідност.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» №2710-ІХ від 03.11.2022 року передбачено, що прожитковий мінімум становить для дітей віком до 6 років - 2272 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Згідно ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і стягує на користь позивача з відповідача аліменти на утримання дитини сторін [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, та на утримання дружини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно ч.1.ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч.1 ст. 79 СК аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивачем позов поданий до суду 05.12.2022 року, тому з вказаної дати суд присуджує аліменти на утримання дитини та дружини. Суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд, задовольняючи позов, відповідно до ст. 142 ЦПК України стягує із відповідача на користь державного бюджету половину суми судового збору, від сплати якого при подачі до суду позовної заяви про стягнення аліментів станом на 02.12.2022 була звільнена позивач - 496.20 грн.

Outcome: approved