Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

06.02.2023 року (направлено засобами поштового зв`язку 02.02.2023 року) [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , який навчається, в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення сином навчання, а саме до 30.06.2026 року, але не більше як до досягнення сином двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , який з 15.02.2023 року є повнолітнім, знаходиться на повному утриманні, навчається в учбовому закладі. Позивачем в добровільному порядку витрачаються значні кошти на його утримання, що включає в себе: придбання одягу, продуктів харчування, сплата за побутові потреби, надання коштів на плату за проїзд, сплата комунальних коштів, ліки (у випадку хвороби). Крім того, переведення студентів на дистанційне навчання потребує додаткових витрат на технічне забезпечення навчання в режимі онлайн, а саме: ноутбук, забезпечення мережею інтернет, додаткові витрати на забезпечення мобільним зв`язком. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, проте не надає сину матеріальної допомоги в добровільному порядку, тому позивач вимушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою. 13.02.2023 року ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні, призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні, в яке викликано учасників справи. Визначено учасникам строк на подання заяв по суті спору. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 30.03.2023 року подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] , будучі завчасно та належно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, з заявами про відкладення судового засідання або проведення судового засідання без його участі не звертався, відзиву на позов не надав. Третя особа [PERSON] , будучі завчасно та належно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, з заявами про відкладення судового засідання або проведення судового засідання без його участі не звертався. Згідно ч.1\~ст.280 ЦПК України\~якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3\~ст.211 ЦПК України\~суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. ст.12,13,81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитинство - період розвитку людини до досягнення повноліття. Тобто до 18 років особа вважається такою, що в силу свого віку та не до кінця сформованого світосприйняття не здатна, зокрема і без шкоди самій собі, реалізовувати права і свободи, у зв`язку із чим потребує патронату. В той же час для вступу у доросле та самостійне життя необхідна певна соціальна адаптація, складовою якої є право на отримання спеціальної чи вищої освіти для подальшого працевлаштування. Реалізація права на освіту не є обов`язком, проте якщо особа до повноліття чи з настанням повноліття почала навчання на денній формі навчання, це значно обмежує її у можливостях на отримання доходів, які мають забезпечити покриття її необхідних побутових витрат. Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 15.03.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №226 (а.с.5). Повнолітній [PERSON] з 19.09.2022 року є студентом денної форми здобуття освіти Запорізького національного університету, факультет: менеджмент, спеціальність: менеджмент, освітня програма: менеджмент міжнародного бізнесу, термін навчання до 30.06.2026 року, що підтверджується довідкою з місця навчання №03-56/12 від 10.01.2023 року (а.с.6). У зв`язку\~з навчанням\~син потребує\~матеріальної допомоги , так як форма навчання денна, через денну форму навчання він не працює, доходів не отримує, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, при цьому має таку можливість, виходячи з того, що він є працездатною особою, інших утриманців не має, що не заперечується відповідачем. Згідно зі\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Відповідно до змісту ч.2\~ст. 200 СК України\~при визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітніх дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності,корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує матеріальне становище позивача, яка має на утриманні двох дітей, один з яких навчається на денній формі навчання та через денну форму навчання ніде не працює, ніяких доходів не отримує, а інший є неповнолітнім. Також суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, доказів неможливості влаштуватися на роботу не надав. Будь-яких заперечень чи заяв про не визнання заявлених вимог від відповідача до суду не надходило, а отже, суд вважає за можливе покласти в основу рішення зазначені позивачем підстави на обґрунтування заявлених нею вимог. Враховуючи ту обставину, що повнолітній [PERSON] навчається, у зв`язку з денною формою навчання ніде не працює, власного доходу не має, перебуває на утриманні позивача, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , який навчається, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з дня подачі позову та до закінчення сином навчання, а саме до 30.06.2026 року, але не більше як до досягнення ним 23 років. На думку суду, такий розмір аліментів буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам як повнолітньої дитини, яка навчається, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч.ч.1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)у разі задоволення позову-на відповідача; 2)у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1\~073,60 грн. На підставі викладеного, ст. ст.\~182,\~191,\~199,\~200,\~201 СК України,

Outcome: approved