Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі позивач) через представника звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» (далі відповідач) на його користь нараховану, але невиплачену заробітну плату в сумі 29405,84 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з 19.02.2020 перебуває у трудових відносинах з відповідачем, який останнім часом виплачував заробітну плату не регулярно, а згодом припинив платити, внаслідок чого утворилась заборгованість, загальна сума якої станом на січень 2023 року становить 29405,84 грн. Відповідач відмовляється сплатити заборгованість. Вважає такі дії відповідача протиправними, внаслідок чого йому було завдано значної моральної шкоди у зв`язку з тим, що його було позбавлено можливості до повноцінного життя. Він був вимушений брати кошти в борг. Через відсутність коштів для існування він не міг жити як раніше, втратив спокій, сон, апетит. Моральну шкоду оцінює в 5000 грн. 14.03.2023 представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому не заперечує щодо стягнення заробітної плати в сумі 29405,84 грн. Щодо стягнення моральної шкоди зазначає, що затримка виплати заробітної плати виникла не з вини товариства, а внаслідок військової агресії росії проти України. Листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024.02.0-7.1 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військова агресія російської федерації проти України. Також 30.11.2022, 24.01.2023 та 13.02.2023 Сумською Торгово-промисловою палатою було видано сертифікати, якими засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що відповідно до частини 3 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» є підставою для звільнення товариства від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці. Заяви, клопотання. 14.03.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду від 23.02.2023 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін на 14.03.2023. 14.03.2023 через неявку сторін розгляд справи відкладено на 24.03.2023. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] з 19.02.2020 перебуває у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ІНЖИНІРИНГ» (а.с. 5). Заборгованість Акціонерного товариства\~«Сумське машинобудівне\~науково-виробниче\~об`єднання -\~ІНЖИНІРИНГ» по заробітній платі перед [PERSON] станом на січень 2023 року включно складає 29405,84 грн., з яких заборгованість за червень 2022 року 11882,70 грн., за липень 2022 року 12109,01 грн., за серпень 2022 року 5401,23 грн., за грудень 2022 року 14,90 грн., що підтверджується розрахунковим листом\~Акціонерного товариства\~«Сумське машинобудівне\~науково-виробниче\~об`єднання -\~ІНЖИНІРИНГ» за\~січень 2023\~року (а.с. 6). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. За вимогами частини 1 статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до статті 115 Кодексу Законів про працю України та статті 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата\~виплачується працівникам\~регулярно в\~робочі дні\~у строки,\~встановлені колективним\~договором або\~нормативним актом\~роботодавця,\~погодженим з\~виборним органом\~первинної профспілкової\~організації чи\~іншим уповноваженим\~на представництво\~трудовим колективом\~органом (а\~в разі\~відсутності таких\~органів -\~представниками,\~обраними і\~уповноваженими трудовим\~колективом),\~але не\~рідше двох\~разів на\~місяць через\~проміжок часу,\~що не\~перевищує шістнадцяти\~календарних днів,\~та не\~пізніше семи\~днів після\~закінчення періоду,\~за який\~здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Оскільки відповідач не виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати за червень 2022 року 11882,70 грн., за липень 2022 року 12109,01 грн., за серпень 2022 року 5401,23 грн., за грудень 2022 року 14,90 грн., що у загальному розмірі становить 29405,84 грн., тому з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у вказаному розмірі. Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Частиною 1 статті 237-1 КЗпП України визначено, що відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» (далі постанова) судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Як роз`яснено у пунктах 4 та 5 постанови у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями (бездіяльністю) її заподіяно та якими доказами вона підтверджується. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.02.2023 у справі № 377/169/20 (провадження № 61-13316св21). У позовній заяві зазначено, що позивачу завдано значної моральної шкоди, у зв`язку з тим, що його було позбавлено можливості до повноцінного життя, був вимушений брати кошти в борг, що його пригнічувало, через відсутність коштів не міг жити як раніше, втратив спокій, сон, апетит, постійно знаходився у стані емоційного неспокою, був роздратований та пригнічений. Відповідач не визнає позовні вимоги в цій частині з підстав відсутності його вини та посилаючись на частину 3 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» зазначає, що несвоєчасна виплата заробітної плати виникла не з вини товариства, а внаслідок військової агресії росії проти України. На підтвердження зазначених обставин відповідачем надано лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), постанову від 14.04.2022 про визнання АТ «Сумське МНВО Інжиніринг» потерпілим у кримінальному провадженні, сертифікати Торгово-промислової палати України від 30.11.2022, 24.01.2023 та 13.02.2023 якими засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - забезпечення граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів, а саме зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві. Судом установлено, що дійсно відповідач не виплатив позивачу заробітну плату за червень, липень, серпень та частину грудня 2022 року, що свідчить про порушення прав працівника у сфері трудових відносин, що визнано відповідачем. Сам факт порушення законного трудового права позивача свідчить про заподіяння моральних страждань, втрати ним нормальних життєвих зв`язків, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Надані відповідачем лист та сертифікати Торгово-промислової палати України, постанова про визнання потерпілим у кримінальному провадженні не стосуються періоду за який позивачу не виплачено заборгованість із заробітної плати, тому суд не приймає їх до уваги як докази щодо настання обставин непереборної сили, які б свідчили про відсутність вини підприємства у затримці виплати позивачу заробітної плати за червень, липень, серпень 2022 року у строки, визначені статтею 115 КЗпП України. Враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON] , який є інвалідом другої групи по зору, не значний період заборгованості із заробітної плати, тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки внаслідок невиплати заробітної плати, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 500 грн. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 29405,84 грн. та 500 грн моральної шкоди. Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Позивачі -\~у справах\~про стягнення\~заробітної плати відповідно\~до статті\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнені від сплати судового збору. Судовий збір за вимогою про стягнення заборгованості із заробітної плати становить 1073,60 грн. Зважаючи на викладене, на підставі частини 1 статті 141 Цивільного процесуального\~кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial