Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , Горішньошеровецької сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення №8 виконкому Задубрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 11.08.1999 року «Про оформлення права власності на житловий будинок», виданого на ім`я [PERSON] , яким за [PERSON] оформлено право власності на житловий будинок [ADDRESS] , свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] від 28.09.1999 року, виданого на ім`я [PERSON] , посилаючись на те, що вони видані після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , тобто в той час коли його правоздатність припинилася, а також виданого на підставі вищевказаних рішення та свідоцтва, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2004 року на ім`я [PERSON] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що позивач, будучи сином [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлого [INFO] , на теперішній час має право на спадщину в розмірі 1/12 частки домоволодіння [ADDRESS] , а у разі скасування незаконно виданих рішення №8 виконкому Задубрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 11.08.1999 року «Про оформлення права власності на житловий будинок», свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] від 28.09.1999 року, виданого на ім`я [PERSON] , та виданого на їх підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2004 року на ім`я [PERSON] , його частка у спадщині становитиме . Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. В ході підготовчого провадження ухвалами суду від 07.11.2022 року, 12.12.2022 року витребувано докази. Відповідачі відзив не подали. За відсутності від учасників справи клопотань та необхідності вчиняти інші процесуальні дії, ухвалою суду від 10.01.2023 року підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив, що його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2004 року належало домоволодіння [ADDRESS] . Однак, це свідоцтво слід визнати незаконним та скасувати, оскільки воно видане на підставі незаконних рішення №8 виконкому Задубрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 11.08.1999 року «Про оформлення права власності на житловий будинок» на ім`я [PERSON] , свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] від 28.09.1999 року на ім`я [PERSON] , бо той, ще у 1997 році помер, а отже не міг після смерті набути права власності на житловий будинок [ADDRESS] . Додав, що вказане домоволодіння успадкував за заповітом його рідний брат [PERSON] відповідач по справі. Але враховуючи, що його батько [PERSON] мав право на обов`язкову частку у спадщині після смерті дружини [PERSON] , яка становила 1/6 у вказаному будинку, він, як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька, має право на його 1/12 частку. Отже, після визнання незаконним та скасування правовстановлюючих документів на ім`я [PERSON] та його матері [PERSON] на будинок [ADDRESS] , частка позивача у спадщині становитиме . Вважаючи, таким чином, свої права як спадкоємця за законом порушеними, просив позов задовольнити. Представник позивача адвокат Іонашку В.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Пояснив, що після скасування правовстановлюючих документів на домоволодіння [ADDRESS] позивач зможе в судовому порядку набути права власності на його частку. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] адвокат Марченко Р.М. позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивач не довів порушення своїх прав спірними рішенням та свідоцтвами, намагаючись перейняти на себе права держави з приводу законності набуття права власності [PERSON] на будинок [ADDRESS] . Просив відмовити в позові, а у разі, якщо суд дійде висновку про порушення прав позивача, застосувати позовну давність, оскільки позивач, будучи тривалий час зареєстрований в будинку матері, не міг не володіти інформацією з приводу набуття нею права власності на нього. Представник відповідача Горішньошеровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відзив не подав. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку з чим, відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Частина 2 ст.16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, визнання незаконними рішення органу державної влади, визнання права. Судом встановлено, що за відомостями погосподарської книги №7 Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за 1991-1995 роки, станом на 01.01.1991 року в будинку [ADDRESS] був прописаний власник будинку [PERSON] , [INFO] (а.с.13). [INFO] [PERSON] помер, про що виконкомом Задубрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області видане свідоцтво про смерть, актовий запис №7 від 14.08.1997 року (а.с.15). Спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] була [PERSON] (а.с.17). 11.08.1999 року за заявою [PERSON] виконавчим комітетом Задубрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області було прийняте рішення №8 «Про оформлення права власності на житловий будинок» від 11.08.1999 року (оспорюване рішення), за яким, констатувавши за даними погосподарської книги №3, особовий рахунок [NUMBER] , що будинок [ADDRESS] належав [PERSON] , оформлене право власності [PERSON] на будинок [ADDRESS] (а.с.14). Згодом, на підставі вищевказаного рішення, 28.09.1999 року [PERSON] було видане свідоцтво про право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] від 28.09.1999 року (оспорюване свідоцтво) (а.с.16). Відповідно до ч.2 ст.9 ЦК Української РСР, чинного на час смерті [PERSON] , правоздатність громадянина припиняється з смертю. Цивільною правоздатністю є здатність громадян мати цивільні права та обов`язки (ч.1 ст.9 ЦК Української РСР). Отже, слушними є доводи позивача про те, що видані після смерті [INFO] [PERSON] , тобто після того як його цивільні права припинилися, рішення №8 «Про оформлення права власності на житловий будинок» від 11.08.1999 року, свідоцтво про право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] від 28.09.1999 року, прийняті з порушенням. 21.12.2004 року [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а саме на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, належний [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28.09.1999 року (оспорюване свідоцтво) (а.с.17). [INFO] [PERSON] померла, про що виконкомом Горішньошеровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області складено актовий запис №51 від 27.06.2022 року. За загальними правилами про спадкування (ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст.1220, 1221 ЦК України). Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом заведено спадкову справу №1/2023 (а.с.77). За життя [PERSON] заповідала, зокрема, будинок [ADDRESS] сину [PERSON] і вказаний заповіт є чинним (а.с.103, 110). [PERSON] з 14.12.1992 року постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконкому Горішньошеровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (а.с.102). Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] і є таким, що прийняв спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, зокрема, непрацездатний вдівець спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Визнається сторонами, що [PERSON] , [INFO] , був чоловіком [PERSON] , сторони по справі [PERSON] та [PERSON] синами [PERSON] та [PERSON] , а отже вказана обставина не підлягає доказуванню на підставі ст.82 ЦПК України. Таким чином, за наявності трьох спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а саме: чоловіка [PERSON] , сина [PERSON] , сина [PERSON] , обов`язкова частка непрацездатного вдівця [PERSON] становила 1/6 (1/3 : 2). [INFO] [PERSON] помер, про що відділом ДРАЦС у місті Чернівці Південно-Західного МУ МЮ (м. Івано-Франківськ) вчинено актовий запис №1671 від 09.07.2022 року. Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). [PERSON] , будучи на підставі ст.1241 ЦК України спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , помер [INFO] і не встиг прийняти належну йому частку спадщини. У зв`язку з чим, право на прийняття належної йому частки спадщини, могло б перейти до його спадкоємців [PERSON] , [PERSON] (спадкова трансмісія). Але, слід зазначити, що згідно із ч.1 ст.1276 ЦК України, перехід права на прийняття спадщини за спадковою трансмісією не застосовуються щодо обов`язкової частки у спадщині. Отже, помилковими є твердження позивача про те, що він є спадкоємцем за законом [PERSON] на 1/12 частку домоволодіння [ADDRESS] за спадковою трансмісією. За наявності чинного заповіту після смерті [PERSON] , єдиним спадкоємцем її прав є спадкоємець за заповітом [PERSON] відповідач по справі. За таких обставин, встановивши під час розгляду справи, що відповідач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] , померлої [INFO] , і є таким, що прийняв спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, у вигляді, зокрема, домоволодіння [ADDRESS] , а позивач не має права навіть на частку вказаного домоволодіння, суд приходить до висновку, що позивач не вправі порушувати питання про законність набуття права власності іншими особами на домоволодіння [ADDRESS] , оскільки це не стосується його прав на домоволодіння, не вливає на набуття ним прав на домоволодіння, на розмір частки та інше, а отже не порушує його прав як власника. Скасування спірного рішення органу місцевого самоврядування, інших спірних правовстановлюючих документів на домоволодіння [ADDRESS] , виданих на ім`я [PERSON] , [PERSON] не призведе до захисту прав позивача, оскільки вони не порушені, не спричинить для нього правові наслідки у вигляді набуття права власності на вказане домоволодіння, про що, в тому числі, може свідчити відсутність, похідних позовних вимог у вигляді визнання права на домоволодіння [ADDRESS] чи його частку. Повертаючись до того, що в судовому порядку підлягають захисту тільки порушені права належні особі, а під час розгляду справи встановлено, що права позивача, в даному випадку, законністю набуття права власності [PERSON] , [PERSON] і в подальшому [PERSON] , не порушені, вони не підлягають судовому захисту. Враховуючи викладене, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , Горішньошеровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання незаконним та скасування рішення №8 виконкому Задубрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 11.08.1999 року «Про оформлення права власності на житловий будинок», свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28.09.1999 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2004 року слід відмовити в повному обсязі за його необґрунтованості. При цьому, дійшовши висновку що права або охоронювані законом інтереси позивача, за захистом яких той звернувся до суду не порушені, суд не дає оцінку спливу строку позовної давності, про заявляла сторона відповідача під час розгляду справи, оскільки в позові відмовлено саме за його необґрунтованості. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору стягненню з відповідачів на його користь не підлягають у зв`язку з відмовою з позові (ст.141 ЦПК України).

Outcome: dismissed