Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Відкритого Акціонерного товариства «Одеській ремонтно-монтажний комбінат» реорганізовано у Товариство з додатковою відповідальністю «Одеській ремонтно-монтажний комбінат» (ОРМК), Одеська міська рада, Виконавчий комітет Одеської міської ради, третя особа: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Пішонбуд» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, зобов`язання надати житлове приміщення на умовах найму у безстрокове користування. В обгрунтування позову позивач вказує, що 27.10.1993 року, за ним зареєстровано місце проживання за адресом: [ADDRESS] . Підставою для проживання у квартирі було надання вказаної житлової площі з державного фонду, про що було укладено договір безстрокового найму, тобто власником була держава. 30.10.2003 року, Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 604 розглянуто питання щодо надання Відкритому акціонерному товариству «Одеській ремонтно-монтажний комбінат», земельної ділянки площею 2,7685 га, за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , сп. Ковалевського 5, 5-а, сп. Матроський 13,15, для поетапного будівництва комплексу житлових будинків з окремо розташованим супермаркетом (II - черга) та про надання дозволу на поетапне будівництво. Згідно пункту 3.1.1, зазначеного вище Рішення № 604 від 30.10.2003 року, Відповідача зобов`язано здійснити виселення громадян, що проживають у межах забудови, з наданням благоустроєного жилого приміщення. На підставі Додатку № 3 до Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 604 від 30.10.2003 року, у вигляді Договору на право забудови, де з одного боку Виконавчий комітет ОМР (далі Виконком) та «ОРМК» з іншого, домовились про наступне, а саме: що Виконком надає Відповідачу земельну ділянку для поетапного будівництва житлових будівель на земельній ділянці площею 2,7685 га, а останній в свою чергу, зобов`язується, згідно пункту 3.2 зазначеного Договору на право забудови, відселити громадян з житлових, старих будинків за адресом: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , сп. Ковалевського 5, [ADDRESS] , відповідно до Списку жильців та прописаних осіб. 28.10.2003 року, Відповідачем надіслано Гарантійного листа № 332 на адресу Міського голови міста Одеси, на підставі якого, перший гарантував провести поетапне відселення мешканців старих будівель за адресом: [ADDRESS] , у томі числі. Згідно Рішення Одеської міської ради №4852-Р/ від 09.11.05 р., вирішено перейменувати [ADDRESS] , за тією ж адресою. Таким чином позивач зазначає, що з урахуванням досягнення домовленості з жильцями будинку по вушці Пішонівська 26 та Позивачем, у тому числі, шляхом взятих зобов`язань про надання відповідної жилої площі замість зруйнованої Відповідач отримав право для комерційного проекту по будівництву житлових будівель для продажу та отримання прибутку. Отже, з урахуванням діючого законодавства, Позивач вважає, що дії з укладення Договору на право забудови, наданої Відповідачу земельної ділянки площею 2,7685 га, слід розглядати як відплатний, казуальний правочин, де сторонами такого договору виступали не тільки Відповідачі, а і Позивач, в інтересах якого виступив Виконком. 17.09.2007 року, між Позивачем та Відповідачем укладено Угоду про дії сторін виконання розпорядження Міського виконавчого комітету № 604 від 30.10.2003 року, де пунктом 2.2 закріплено, що Позивачу, у якості компенсації, передається у користування окрема однокімнатна квартира на шостому поверху [ADDRESS] , завдяки чому Відповідач набуває право на демонтаж квартири [ADDRESS] , місце проживання Позивача, пункт 3.2.1 зазначеної Угоди. У той же день, 17.09.2007 року, Відповідач, запевнивши у виконанні своїх зобов`язань, спонукає Позивача на підписання Акту прийому-передачі квартири [ADDRESS] , житлової площі, мешкання останнього, та фактичної її передачі з митою проведення демонтажу будівлі. Позивач, в свою чергу, сподіваючись на узяті зобов`язання Відповідача та запевнення Виконкому, звільнив житлову площу. Таким чином, Позивач, не являючись фахівцем права, спираючись на закріплені договорами зобов`язання Відповідача та запевнення представників Виконкому про обов`язкове надання альтернативної житлової площі, зрозумівши, що Відповідач не в змозі надати не збудовану квартиру [ADDRESS] , вимушено уклав Договір оренди житлового приміщення від 21.09.2007 року, з орендарем в особі [PERSON] . Тобто, Відповідач був повинен надати альтернативне жиле приміщення з моменту отримання квартири [ADDRESS] від Позивача та підписання Акту прийому-передачі від 17.09.2007 року, момент отримання Відповідачем житлового приміщення для подальшого знесення будинку. Отже, починаючи з вересня 2007 року по сьогоднішній час, Позивач вимушено мешкає у двох кімнатах орендної квартири та сплачує середньо ринкову орендну плату, яка виражена та закріплена у еквіваленті 150 доларів США, на підставі умов договору оренди. На протязі усього часу, Позивач неодноразово звертався як до Відповідача, так і до Виконкому, з проханням надання будь якого альтернативного житла, але отримував лише відмовки. 10.06.2019 року, після чергового звернення до Відповідача з вимогою виконання зобов`язання, надати житлову площу Позивачу, від першого отримано Лист-пропозиція за вихідним номером 3, де зазначалось, що 01.12.2016 року, між Товариством з додатковою відповідальністю «Одеській ремонтно-монтажний комбінат» та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Пішонбуд» укладено договір про спільну діяльність у будівництві. Завдяки факту укладення Договору про спільну діяльність у будівництві від 01.12.2016 року, Відповідач зазначив, що усі зобов`язання щодо надання Позивачу для постійного проживання на умовах найму квартири [ADDRESS] , підстава Угода про дії сторін виконання розпорядження Виконкому № 604, перейшли до ОК «ЖБК «Пішонбуд» оскільки останній є власником житлового будинку та квартир, які в ньому розташовані. Таким чином , Відповідач наполягав на відсутності можливості виконання умов Угоди від17.09.2007 року про дії сторін виконання розпорядження Міського виконавчого комітету № 604 від 30.10.2003 року та вимог самого Рішення МВК № 604 з огляду на втрату права власності на житлове приміщення № 36, яке за твердженням самого Відповідача вирішено передати у оплатну оренду Позивачу, але такі дії не відповідають діючому законодавству, а саме ст. 527 ЦК України де вказано, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. До сьогоднішнього часу Відповідачі не виконав узятих на себе зобов`язань, більш того фактично відмовляється від їх виконання, завдяки чому Позивачем понесені значні матеріальні збитки викликані незаконними діями Відповідачів. Позивачем, на підставі не виконаного зобов`язання Відповідача, понесені значні матеріальні збитки вимушеної оренди житлової площі без урахування пільгової оплати. Страх залишитись у похилому віці проживати на вулиці, приносить Позивачу великі моральні страждання та тяжкі душевні хвилювання, що пригнічує останнього та сприяє поганому Фізичному стану. Виходячи з вищевикладеного, позивач просить суд: 1. \~ \~ \~ \~Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Одеській ремонтно монтажний комбінат» матеріальну шкоду у розмірі 669 228 грн. 2. \~ \~ \~ \~Стягнути з Одеської міської ради моральну шкоду у розмірі 110000,00 грн. 3. \~ \~ \~ \~Зобов`язати Виконавчий комітет Одеської міської ради надати приміщення на умовах найму у безстрокове користування \~ \~ \~ \~ [PERSON] [INFO] . Разом з позовом позивачем було надано заяву про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення та заява про забезпечення позову. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 травня 2021 року у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі відмовлено. Ухвалою Приморського районного суду м Одеси від 01 липня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні. Ухвалою Приморського районного суду м Одеси від 01 липня 2021 року вирішено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до Відкритого Акціонерного товариства «Одеській ремонтно-монтажний комбінат» реорганізовано у Товариство з додатковою відповідальністю «Одеській ремонтно-монтажний комбінат», Одеська міська рада, Виконавчий комітет Одеської міської ради, третя особа: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Пішонбуд» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії відмовити. 01 липня 2021 року від позивача до суду надійшла позовна заява про збільшення позовних вимог, поклавши на відповідачів стягнення сплаченого позивачем судового збору. Від представника відповідача 07.12.2021 до суду надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року вирішено Клопотання про витребування задовольнити та витребувати від: Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 03350290; адреса: 65048, м Одеса, вул. Троїцька, 25) наступну інформацію: - чи набувалось [PERSON] , право власності частку/частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , починаючи з 01.01.1999 по 01 01.2013 року. - відомості про осіб, на яких здійснювалось оформлення та/або реєстрація прав на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , починаючи з 01.01.1999 по 01 01.2013 року. - копію свідоцтва № [NUMBER] від 23.11.1999 року видавалось Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради про праве власності на квартиру [ADDRESS] ; - копію реєстрової книги на власників квартири [ADDRESS] , починаючи з 01.01.1999 по 01 01.2013 року; належим чином засвідчені копії документів, які підтверджують наведену вище інформацію. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. 19 жовтня 2022 року від відповідача ТДВ «Одеський ремонтно-монтажний комбінат» до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до наданого відзиву відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. У судове засідання призначене на 28 березня 2023 року з`явився позивач [PERSON] та його представник [PERSON] , представник відповідача [PERSON] (ОМР, ВК ОМР), представник відповідача Шишлюк В.Р. («ОРМК») та представник третьої особи Віхорєв В.В. (ОК ЖБК «Пішонбуд»). Під час судового засідання сторона позивача на задоволенні позову наполягала, просили позовну заяву задовольнити. Представник відповідача [PERSON] вказав, що належним відповідачем по справі є «ОРМК», позовні вимоги до Одеської міської ради не визнав, просив в цій частині в задоволенні позову відмовити. В свою чергу, представник відповідача [PERSON] , позовні вимоги в частині вимог до «ОРМК» не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову в цій частині. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку всіх сторін, суд приходить до наступних висновків. Позивач у позовній вимозі вказав всі обставини, на підставі яких він виступає з вимогою перед судом, а також надав до суду підтверджуючі докази. Принцип диспозитивності судового процесу передбачає, що сторони мають право самостійно вирішувати спірні питання та змагатися за захист своїх прав та інтересів. Суд не може діяти самостійно, він може розглядати лише ті питання, які були порушені сторонами. Цей принцип знаходить своє відображення в статті 4 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з цим принципом, судовий процес залежить від дій сторін, а не від власного бажання суду. Суд може встановлювати правила і процедури, які повинні бути дотримані сторонами під час проведення судового процесу. Але ці правила не повинні перешкоджати сторонам здійснювати свої права на захист та визначення своїх інтересів. Суд діє на підставі позовної заяви, яка містить вимоги сторін та обставини, на яких вони ґрунтуються. Так, суд встановлює, що відповідно до Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання 27.10.1993 року, за позивачем зареєстровано місце проживання за адресою: [ADDRESS] . 30.10.2003 року, Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 604 розглянуто питання щодо надання Відкритому акціонерному товариству «Одеській ремонтно-монтажний комбінат», земельної ділянки площею 2,7685 га, за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , сп. Ковалевського 5, 5-а, сп. Матроський 13,15, для поетапного будівництва комплексу житлових будинків з окремо розташованим супермаркетом (II - черга) та про надання дозволу на поетапне будівництво. Рішення виконавчого комітету (ВК) є актом внутрішнього управління органу місцевого самоврядування, що містить у собі різноманітні рішення та доручення з питань організації роботи територіальної громади. Воно має законну силу та зобов`язує всіх його працівників та мешканців території, що входить до складу даної громади. Вказане рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 604 від 30.10.2003 року не було оскаржене, а тому є діючим. Відповідно до пункту 1.2. Надати ВАТ «ОРМК», за рахунок земель Одеської міської ради, земельну ділянку площею 2,7685 га, за адресами: [ADDRESS] , сп. Ковалевського, 5, 5-а; сп. Матроський 13,15 у короткострокову оренду терміном до 5 років, для будівництва комплексу житлових будинків з окремо розташованим супермаркетом. Відповідно до пункту 3.1. До початку будівництва ВАТ «ОРМК» зобов`язується : 3.1.1. Здійснити виселення громадян, що проживають у межах забудови, з наданням іншого благоустроєного житлового приміщення. 3.1.2. Відшкодувати власникам будівель та споруд збитки в повному обсязі, відповідно до реальної вартості майна на момент припинення права власності. 3.1.3. Виконати знесення будинків та споруд, що знаходяться в межах забудови. Суд звертає увагу, що ключовим у рішенні виконавчого комітету Одеської міської ради № 604 є зобов`язання «ОРМК» є зобов`язання відшкодувати збитки. Згідно з Цивільним кодексом України, збитки - це втрати, завдані майнові чи немайнові, в тому числі ті, що спричинені внаслідок порушення цивільного права. Збитки можуть бути як прямі, тобто безпосередньо пов`язані з певною подією, так і непрямі, тобто наслідком від цієї події. Прямі збитки можуть включати такі втрати, як фізична шкода, втрата майна, втрата прибутку або доходу, втрата здоров`я та травми. Збитки можуть бути оцінені в грошовому виразі, що дозволяє їх компенсувати. 28.10.2003 року, Відповідачем «ОРМК» надіслано Гарантійного листа № 332 на адресу Міського голови міста Одеси, на підставі якого, перший гарантував провести поетапне відселення мешканців старих будівель за адресом: [ADDRESS] , у томі числі. Згідно Рішення Одеської міської ради №4852-Р/ від 09.11.05 р., вирішено перейменувати [ADDRESS] , за тією ж адресою. 17.09.2007 року, між Позивачем та Відповідачем "ОРМК" укладено Угоду про дії сторін виконання розпорядження Міського виконавчого комітету № 604 від 30.10.2003 року. Відповідно до пункту 2.2 закріплено, що Позивачу, у якості компенсації, передається у користування окрема однокімнатна квартира на шостому поверху № 36, загальною площею 45,24 кв.м., у такий який будується будинок по [ADDRESS] , для постійного проживання на умовах найму. Відповідно до пункту 3.4.1. громадянин має право на отримання в користування квартиру [ADDRESS] для постійного проживання на умовах найму у м. Одесі по тарифам, які встановлені рішенням Одеської міської ради. Відповідно до принципу свободи договору сторони мають право укладати будь-які договори, які не суперечать закону. За цим принципом сторони діють вільно і можуть узгоджувати вміст договору за своїм розсудом, у межах, встановлених законодавством. Суд звертає увагу, що відповідно до вказаного договору, позивач отримує право в користування квартирою в будинку, що будується,\~тобто сторонами\~при укладені\~договору достеменно\~відомо,\~що зазначеного\~будинку не\~існує,\~він знаходиться\~в процесу\~будування. Також, важливо зафіксувати, що відповідно до пункту 3.4.1. позивач має право на отримання в користування квартири для постійного проживання на умовах найму у м. Одесі по тарифам, які встановлені рішенням Одеської міської ради. Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 66 Житлового кодексу України Плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. 17.09.2007 року, між позивачем та «ОРМК» підписано Акт прийому-передачі квартири [ADDRESS] , житлової площі, помешкання останнього, та фактичної її передачі з метою проведення демонтажу будівлі. 01.12.2016 між відповідачем «ОРМК» та третьою особою ОК «Житлово-будівельний кооператив «Пішонбуд» укладено договір № 1 про розподіл функцій замовника. Відповідно до п. 3.4 зазначеного договору (в редакції додаткової угоди від 12.10.2017) сторони домовились, що згідно з Угодою про дії сторін на виконання МВК № 604 від 30.10.2003 між ВАТ «ОРМК» та [PERSON] № Б/Н від 17 вересня 2007 р., квартира [ADDRESS] ), площа 46,4 кв. м., після укладення відповідного договору найму передається у користування [PERSON] . Зазначене приміщення після введення Об`єкту в експлуатацію передається [PERSON] на умовах договору найму (оренди). Умови договору найму (оренди) з [PERSON] визначає Кооператив відповідно до діючого законодавства. Суд зазначає, що боржник - це особа, яка зобов`язана виконати певну обов`язкову дію перед іншою особою (кредитором), в результаті чого у боржника виникає зобов`язання щодо виконання цієї дії. У контексті цивільного права, боржник може бути фізичною або юридичною особою, яка бере на себе певні зобов`язання згідно з договором. Так, відповідно до Угоди від 17.09.2007 р. про дії сторін виконання розпорядження Міського виконавчого комітету № 604 від 30.10.2003 року ТДВ «ОРМК» є боржником [PERSON] стосовно передання у користування вказаної квартири. на умовах найму. Таким чином, суд встановлює, що 01.12.2016 між «ОРМК» та ОК «Житлово-будівельний кооператив «Пішонбуд» укладено договір № 1 про розподіл функцій замовника без повідомлення кредитора. Заміна боржника без згоди кредитора можлива лише у випадку, коли це передбачено законодавством або умовами договору. У разі, якщо заміна боржника не передбачена умовами договору, або згода кредитора не надана, то заміна боржника може бути здійснена тільки з дозволу суду або за відсутності заборони закону (ст. 520 ЦК). Суд встановлює, що умовами угоди від 17.09.2007 року не передбачено зміну боржника без згоди кредитора. 11.04.2019 на підставі сертифікату ОД № 162191011166 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради підтверджено готовність житлового будинку за адресою: [ADDRESS] до експлуатації. На підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 06.05.2019 № 205 присвоєно № 24-А побудованому 16-поверховому будинку за адресою: [ADDRESS] . 10.03.2019 спільним листом «ОРМК» та ОК «ЖБК «ПІШОНБУД» за вих. № 3 повідомлено [PERSON] , що зобов`язання щодо надання квартира [ADDRESS] для постійного проживання на умовах найму перейшли до ОК «ЖБК «ПІШОНБУД». Оскільки останній є власником житлового будинку та квартир, які в ньому розташовані, у «ОРМК» відсутні правові підстави для передачі в найм (оренду) квартири [ADDRESS] . Також у додатку до зазначеного листа [PERSON] надіслано проект договору найму житла відповідно до умов якого передбачено, що наймодавець передає, а наймач приймає в тимчасове платне користування квартиру [ADDRESS] . Зазначений лист був отриманий [PERSON] 12.06.2019. 21.06.2019 на адресу «ОРМК» надійшов лист від [PERSON] , у якому він повідомив, що відмовляється від пропозицій щодо прийняття у користування на умовах найму квартири [ADDRESS] . Суд, встановивши обставини по справі на підставі наданих сторонами доказів, досліджує заявлені позивачем вимоги з точки зору вже встановлених обставин. Позивач просить стягнути з відповідача «ОРМК» матеріальну шкоди у розмірі 669228,00 грн. Суд зазначає, що оцінка матеріальної шкоди є процесом встановлення вартості збитків, заподіяних іншій стороні внаслідок порушення прав чи виконання обов`язків сторонами в рамках цивільних відносин. Оцінка матеріальної шкоди може проводитися різними способами, залежно від конкретних обставин справи. Наприклад, може бути проведено експертизу для визначення вартості пошкодженого майна, або можуть бути враховані інші докази, такі як рахунки, накладні, звіти тощо. Отримана оцінка матеріальної шкоди є важливою для вирішення питань щодо компенсації збитків, що заподіяні іншій стороні. Позивач у позові вказує, що у зв`язку з невиконанням зобов`язання відповідача, позивач поніс значні матеріальні збитки вимушеної оренди житлової площі без урахування пільгової оплати. Позивач просить стягнути з відповідача суму оренди з вересня 2007 року по листопад 2020 року. Позивачем зазначено, що ним сплачено грошову суму в еквіваленті 150 доларів США за кожен місяць проживання на загальну суму 669228,00 грн. На підтвердження позивачем надано лише Договір оренди житлового приміщення від 30 березня 2004 року. Відповідно до вказаного Договору, строк оренди встановлено з 2004 року по 2005 рік, однак встановлено автоматичне продовження його на наступний рік у разі його виконання. Відповідно до договору, оплата за договором проводиться у сумі 150 $ США. Оплата проводиться у гривні по курсу НБУ. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Суд зазначає, що для підтвердження оплати орендної плати за квартиру можна використовувати різні документи, залежно від умов орендного договору та домовленостей між орендодавцем та орендарем. Ось декілька можливих способів: Квитанція про оплату: Орендодавець може видати орендареві квитанцію про оплату, де буде вказана дата оплати, сума, номер рахунку і т.д. Орендар може зберегти ці квитанції як доказ оплати. Банківські перекази: Якщо орендар робить оплату через банківський переказ, то можна використовувати виписку з рахунку, яка підтвердить факт оплати. Електронні платіжні системи: Якщо орендар використовує електронні платіжні системи, то може зберегти електронний чек або інший документ, який підтвердить оплату. Якщо оплата здійснюється готівкою підтвердженням передачі буде розписка, надана Орендарем. Суд зазначає, що вказаний Договір теж може слугувати підтвердженням оплати орендної плати з огляду на наявність передбачених ним умов, однак, суд оцінює докази, серед іншого, з точки зору їх достатності. Так, достатність доказів означає, чи достатньо доказів, представлених сторонами, щоб довести свої твердження і вирішити питання в спорі. Для того, щоб докази були достатніми, вони повинні бути: Релевантними - пов`язаними з конкретними питаннями, що розглядаються у справі; Достовірними - містити інформацію, що підтверджується достатньою кількістю інших доказів або яка є достатньо вагомою, щоб переконати суд у її правдивості; Об`єктивними - не містити спотворень фактів або підвищення їх важливості; Законними - бути зібраними та представленими відповідно до правових вимог. Суд вказує, що Договір оренди наданий відповідачем є достатнім доказом на підтвердження вимушеного проживання за вказаною адресою, однак не є достатнім доказом в доведенні завданої матеріальної шкоди. Крім того, суд вказує, що позивач рахує матеріальні збитки завданні вимушеним проживанням на орендованій квартирі з вересня 2007 року, тобто до того, як будинок було збудовано (11.04.2019 року). Вказаний строк передбачений Угодою про дії сторін виконання розпорядження Міського виконавчого комітету № 604 від 30.10.2003 року, а тому не можна вважати, що відповідачем було порушено права відповідача до 11.04.2019 року. Будь яких інших доказів на підтвердження матеріальної шкоди у вказаному розмірі позивач не надає, а отже суд відмовляє у задоволенні вказаної вимоги. Другою вимогою позивача є стягнення з Одеської міської ради моральної шкоди у розмірі 110000,00 грн. Моральна (немайнова) шкода це шкода, яка не пов`язана зі збитками до майна, а пов`язана з причиненням болю, страждань, розчарування, психологічних труднощів або інших негативних емоцій. Моральна шкода може бути спричинена різними діями, такими як порушення прав або свобод особистості, порушення домовленостей, дискримінація тощо. При вирішенні питання про стягнення компенсації за моральну шкоду, суд враховує такі фактори, як ступінь вини винуватого, масштаби збитків, наслідки для потерпілого, труднощі, які він переживає, та інші обставини. Величина компенсації за моральну шкоду визначається судом і може бути різною в кожному окремому випадку. Слід зазначити, що Одеська міська рада - це орган місцевого самоврядування в місті Одеса, який здійснює свої повноваження на території міста. Виконавчий комітет Одеської міської ради - це виконавчий орган міської ради, який здійснює владні повноваження в межах своєї компетенції. Вимоги про завдання моральної шкоди до Одеської міської ради пов`язуються позивачем з тим, що Одеська міська рада сприяла грубому порушені закону Відповідачем. Позивач зазначає, що Одеська міська рада ігнорувала його вимоги, щодо спонукання «ОРМК» виконати умови Договору. Встановлення розміру моральної шкоди відбувається шляхом збору доказів, що підтверджують факт заподіяння шкоди та її наслідки для потерпілого. Розмір моральної шкоди визначається на підставі оцінки судом конкретних обставин справи, зокрема: ?Ступеня тяжкості заподіяної шкоди: чим більша шкода, тим більший розмір моральної шкоди може бути встановлений. ?Тривалості наслідків заподіяної шкоди: якщо наслідки шкоди тривають довгий час або навіть мають постійний характер, то розмір моральної шкоди може бути вищим. ? [PERSON] вини вчинювача: якщо вчинення заподіяння шкоди було зловмисним або з метою завдати шкоди, то розмір моральної шкоди може бути більшим. ?Інших обставин справи, які впливають на визначення розміру моральної шкоди. Суд вбачає, Позивач не ставить питання про оскарження рішень Одеської міської ради. З тексту позовних вимог вбачається, що порушення права позивача на належне йому право проживання порушено в першу чергу невиконанням «ОРМК» взятих на себе зобов`язань. Вказані зобов`язання на «ОРМК» були покладені Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради, як і контроль за їх виконанням. В рамках зобов`язань покладених Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 30.10.2003 року № 604, як вже зазначалось між «ОРМК» та позивачем було укладено Угоду про дії сторін виконання розпорядження Міського виконавчого комітету № 604 від 30.10.2003 року, про що прямо зазначено в пункті 2.1. вказаного Договору. Суд критично ставиться до вказаних обґрунтувань позивача, адже Одеська міська рада взагалі не є стороною вказаних правовідносин, суд не вбачає будь-якої бездіяльності жодного органу місцевого самоврядування в рамках визначених повноважень, що призвели до завдання моральної шкоди позивача. Крім того, розмір моральної шкоди у сумі 110000, 00 грн. позивачем жодним чином не обґрунтовано. Щодо вимоги позивача щодо зобов`язання Виконавчий комітет Одеської міської ради надати житлове приміщення на умовах найму у безстрокове користування [PERSON] суд зазначає наступне. Як вбачається з відзиву та не заперечувались сторонами, вбачається, що у списку громадян, які підлягають виселенню з однокімнатної квартири [ADDRESS] , було 9 осіб, у тому числі [PERSON] , як колишній чоловік дочки основного квартиронаймача. Іншим 8 мешканцям квартири [ADDRESS] «ОРМК» було надано для відселення дві однокімнатні та дві двокімнатні квартири у житловому будинку [ADDRESS] загальною площею 230, 6 кв.м. На виконання зобов`язань встановлених Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 30.10.2003 року № 604 між «ОРМК» та позивачем було укладено Угоду про дії сторін виконання розпорядження Міського виконавчого комітету № 604 від 30.10.2003 року, про що прямо зазначено в пункті 2.1. вказаного Договору. Суд зазначає, що на підставі Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 30.10.2003 року № 604, між позивачем та "ОРМК" на підставі Угоди від 17.09.2007 р. виникли договірні правовідносини у яких ВК ОМР не є стороною. Повноваження Виконавчого комітету Одеської міської ради визначенні в Рішення від 30.10.2003 року № 604. Вони полягають в зобов`язанні "ОРМК" відшкодувати збитки власникам будівель та споруд. Угодою від 17.09.2007 року сторони погодили порядок виконання зобов`язань які виникли на підставі Рішення від 30.10.2003 року № 604. Повноваження втручатися в договірні відносини між "ОРМК" та позивачем у Виконавчого комітету Одеської міської ради не передбачені. Також відсутній обов`язок ВК ОМР контролювати виконання зобов`язань між сторонами які встановлені зазначеною Угодою від 17.09.2007 року. Слід звернути увагу, що Виконавчим комітетом Одеської міської ради та Одеською міською радою, було вжито усі необхідні заходи по контролю за виконанням п. 3.1. рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 30.10.2003 року № 604 в частині відселення [PERSON] та інших мешканців квартири [ADDRESS] в повному обсязі відповідно до чинного законодавства України, адже іншим 8 мешканцям квартири [ADDRESS] «ОРМК» було надано для відселення дві однокімнатні та дві двокімнатні квартири у житловому будинку [ADDRESS] загальною площею 230, 6 кв.м., в той час як відповідач домовився з «ОРМК» про отримання квартири у користування на інших умовах. Виходячи з цього, обов`язок Виконавчого комітету Одеської міської ради надати на умовах найму житлове приміщення у користування позивачем не обгрунтовано та не доведено. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що виконавчий комітет ОМР не є належним відповідачем по даній позовній вимозі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не зміг довести свої вимоги до суду та не зміг переконати суд у правомірності його позиції. Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), у якому, серед іншого, звертається увага, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Outcome: dismissed