Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-16 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. Цей позов надійшов до Любешівського районного суду Волинської області через систему «Електронний суд» 14 листопада 2022 року. Провадження у справі відкрито 22 листопада 2022 року, постановлено розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву. Розгляд справи неодноразово відкладався, у тому числі у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів, із визнанням явки сторін у судове засідання обов`язковою тощо. На перенесену дату судового засідання сторони не з`явилися. Представником позивача подано заяву про розгляд справи у його відсутності. Розгляд справи проведено 17 березня 2023 року у відсутності сторін. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. 2. Стислий виклад позиції позивача у позовній заяві. Позов умотивовано тим, що 01 липня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (далі ТОВ ФК «Ріальто») та [PERSON] в електронному вигляді уклали кредитний договір № 210701-38743-3. Відповідач [PERSON] шляхом переказу на її платіжну картку, емітовану в комерційному банку «Приватбанк», отримала від позивача 5 тисяч гривень строком на 19 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування та 4 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну кредиту. Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і беззастережною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ ФК «Ріальто». Правила надання грошових коштів у кредит перебувають у загальному доступі на сайті позивача і є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 Цивільного кодексу України (далі ЦК). На головній сторінці сайту позивача https://monetka.ua/ клієнт має право ознайомитись з Правилами надання кредитів, примірником кредитного договору, іншими документами. Перш ніж оформити позику клієнт обирає на калькуляторі суму та термін кредиту. При цьому одразу вираховується сума, що підлягає поверненню. Після цього клієнту пропонується власноручно пройти реєстрацію та верифікацію шляхом заповнення анкети-підтвердження. На останньому етапі заповнення анкети клієнт може змінити суму і термін кредиту, обрати мету отримання кредиту та ввести код підтвердження. Після введення коду проводиться аналіз введених клієнтом даних та приймається рішення про видачу кредиту. У разі позитивного рішення щодо видачі кредиту клієнту пропонується ознайомитись з договором, підтвердити його умови та згоду на отримання кредиту за допомогою одноразового ідентифікатора, який спрямовується системою на телефон у вигляді СМС-повідомлення. Кредитний договір [PERSON] підписано о 14 годині 54 хвилини 01 липня 2021 року шляхом введення одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті клієнта. В цей же день позивачем відправлено кошти на вказану відповідачем платіжну банківську карту. Відповідач не виконує своїх зобов`язань за договором. Станом на 04 листопада 2022 року заборгованість [PERSON] становить 13884,5 гривні, з яких 4890 гривень заборгованість за кредитом; 2799,50 гривень заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 2,2 % за кожен день користування кредитом за період з 01 по 20 липня 2021 року включно; 6195 гривень заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 4,0 % за кожен день користування кредитом за період з 16 серпня 2021 року по 04 жовтня 2021 року включно відповідно до частини другої статті 625 ЦК. Позивач доводить, що кредитний договір, укладений з [PERSON] , не відноситься до споживчого кредитування, оскільки відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції станом на 01 липня 2021 року дія цього закону не поширювалася на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця. У додатковий поясненнях від 16 березня 2023 року представник позивача [PERSON] визнав, що на рахунок ТОВ ФК «Ріальто» на початку березня 2023 року надійшло 6331 гривня, сплачені [PERSON] на погашення заборгованості. У зв`язку з наведеним вище представником позивача [PERSON] 16 березня 2023 року подано заяву про зменшення позовних вимог з врахуванням визначеної у договорі черговості погашення платежів. В остаточних позовних вимогах сторона позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 210701-38743-3 від 01 липня 2021 станом на 15 березня 2023 року у сумі 7553,50 гривні, з яких 4890 гривень заборгованість за кредитом, 2663,50 гривні -- проценти відповідно до пункту 1.2 договору за період з 01 липня 2021 року по 20 липня 2021 року включно. У матеріально-правовому обґрунтуванні позивач покликається на статті 205, 206, 526, 527, 530, 610, 625, 629, 1054, статті 11-13 Закону України «Про електронну комерцію», рішення Конституційного Суду України № 6-р(ІІ)2022 від 22 червня 2022 року. Крім цього, ТОВ ФК «Ріальто» просить врахувати правові позиції Великої Палати Верховного Суду щодо припинення права кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування згідно з частиною другою статті 1050 ЦК, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання у подібних правовідносинах (постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12; від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц; від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц). 3. Стислий виклад позиції відповідача у відзиві на позовну заяву. [PERSON] не заперечує факту укладення кредитного договору з ТОВ ФК «Ріальто» 01 липня 2021 року. Відповідач отримала 5 тисяч гривень кредиту. Процентна ставка становила 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування ним, строк дії договору становив 19 днів. Відповідач намагалась вирішити спір у позасудовому порядку та пропонувала позивачу сплатити борг та ще 50 % від цієї суми. Однак ТОВ ФК «Ріальто» проігнорувало її пропозицію. [PERSON] настоює, що на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», а укладений договір є споживчим кредитом. Щодо вимог позивача, то відповідач не знає, які з них визнавати, а які заперечувати. Позовні вимоги необґрунтовані належним чином, подані представником ТОВ ФК «Ріальто» розрахунки некоректні та містять арифметичні помилки. Із змісту позову незрозуміло чи враховано позивачем платежі [PERSON] на погашення заборгованості: 21 липня 2021 року на суму 2200 гривень; 08 серпня 2021 року 250 гривень; 07 вересня 2021 року 3585 гривень. У додатку до відзиву від 03 березня 2023 року [PERSON] уточнила свою позицію щодо позовних вимог. Відповідач визнає позов ТОВ ФК «Ріальто» частково: на суму 6331 гривня (1055 гривень проценти, 5276 гривень штрафні санкції відповідно до статті 625 ЦК). При цьому [PERSON] подала квитанцію про сплату 02 березня 2023 року цих коштів на рахунок ТОВ ФК «Ріальто». 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Внутрішніми правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу «Інтернет», які затверджені наказом директора ТОВ ФК «Ріальто» 11 червня 2021 року, встановлено форму звернення для отримання кредитів, порядок формування особистого кабінету позичальником із наданням своїх персональних даних та особистим паролем, звернення та отримання позики, підписання договору тощо. Пункт 4.14 Правил передбачає право позичальника продовжити строк дії договору (зробити пролонгацію), сплативши нараховані проценти по кредиту (до закінчення терміну договору) при цьому продовження відбувається на строк, зазначений у договорі при отриманні кредиту, та діє з дати сплати нарахованих відсотків. Також для продовження договору можливо скористатися послугою пролонгації «за комісію», сплативши комісію, яка відображена в особистому кабінеті. Відповідно до витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua/ [PERSON] 01 липня 2021 року сформувала анкету-заяву № 918194 на отримання 5 тисяч гривень кредиту на 19 днів. В анкеті зазначено складові частини сукупної вартості кредиту. Проценти за користування кредитом: 2090 гривень нараховуються за ставкою 2,2 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, річна процента ставка 803 %. Проценти за прострочення грошового зобов`язання 4,0 за кожен день неповернення кредиту, річна процентна ставка становить 1460 %. При цьому відповідач надала свої персональні дані: ідентифікаційний номер та номер телефону, серію та номер паспорта громадянина України, номер платіжної картки, на яку має бути перерахована сума кредиту. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.5, 1.6 кредитного договору ТОВ ФК «Ріальто» надає позичальникові грошові кошти в розмірі 5 тисяч гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається не на споживчі цілі. Сторони погодили процентну ставку за користування кредитом: 2,2 % від суми кредиту за кожен день (річна процентна ставка становить 803 %) у межах строку користування кредитом. Строк надання кредиту та строк дії договору становить 19 днів. Строк надання кредиту може бути подовжений. Сукупна вартість кредиту зазначена в графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору. Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб № [NUMBER] , що належить позичальникові. Згідно з пунктом 3.2 договору закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії договору, та не припиняє нарахування товариством процентів за користування кредитом. Відповідно до пункту 3.3 кредитного договору у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3, позичальник сплачує товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою 4,0 % від суми несвоєчасного повернутого кредиту за кожний день користування, річна процентна ставка становить 1460 %. Сторони домовились, що процентна ставка визначена в цьому пункті договору, нараховується відповідно до частини другої статті 625 ЦК. Пунктом 2.4.1 кредитного договору встановлено зобов`язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Пунктом 3.6 договору встановлено черговість погашення заборгованості при надходженні коштів від позичальника: у першу чергу здійснюється сплата процентів, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання; у другу чергу здійснюється сплата процентів за користування кредитом; у третю чергу повернення суми кредиту. Згідно з додатком № 1 до договору позичальник 20 липня 2021 року мала сплатити 5 тисяч тіла кредиту та 2090 гривень нарахованих процентів. Відповідно до квитанції № 420419073 ТОВ ФК «Ріальто» 01 липня 2021 року перерахувало 5 тисяч гривень за договором № 210701-38743-3 на платіжну картку позивальника № [NUMBER] . Згідно з квитанцією № 431935463 за замовленням № 918194 08 серпня 2021 року отримано 250 гривень. Отримувачем (receiver) є monetka.ua. Опис (description): оплата пролонгації за комісію. З поданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] по договору № 210701-38743-3\~від 01\~липня 2021\~року слідує,\~що відповідач\~на погашення\~кредиту 21\~липня 2021\~року сплатила\~позивачу 2200\~гривень,\~07\~вересня 2021\~року \~3585\~гривень.\~ З виписки із банківського рахунку [PERSON] , яка витребувана судом в акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» за клопотанням представника позивача, слідує що відповідач 01 липня 2021 року отримала грошовий переказ у сумі 5 тисяч гривень на картковий рахунок № [NUMBER] . При цьому банк надав персональні дані [PERSON] (ідентифікаційний код, повний номер карткового рахунку, фінансовий номер телефону), які збігаються із відповідною інформацією у заяві-анкети про отримання кредиту № 918194. З наданих [PERSON] скрін-шотів з особистого електронного кабінету на сайті https://monetka.ua/ слідує, що відповідачу було надано 5 тисяч гривень кредиту 01 липня 2021 року. Вказано термін кредиту 45 днів. Як сплату кредиту зазначено два платежі від 21 липня 2021 року на 2090 гривень та 110 гривень відповідно. Платіж на 250 гривень від 08 серпня 2021 року зараховано як «пролонгацію за комісію». Крім цього, відповідач 07 вересня 2021 року внесла 3585 гривень, які також включено у сплату кредиту. Із змісту заяв від 27 листопада 2021 року та 17 листопада 2022 року слідує, що [PERSON] зверталась до ТОВ ФК «Ріальто» з пропозицією позасудового врегулювання спору. Із постанов державного виконавця вбачається, що ТОВ ФК «Ріальто» зверталось до нотаріуса про вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 210701-38743-3 від 01 липня 2021 року на загальну суму 14584,50 гривень. Відповідно до рішення Любешівського районного суду Волинської області у справі № 162/122/22 від 04 травня 2022 року виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідач [PERSON] 02 березня 2023 року подала до суду квитанцію про сплату ТОВ ФК «Ріальто» 6331 гривні на погашення кредиту. 5.\~Норми права,\~які застосував\~суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. У відповідності з частиною першою статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності із статтею 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Відповідно до пунктів 3, 6 статті 3 ЦК загальними засадами цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно із статтею 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною першою статті 526 ЦК встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 634 ЦК встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 1046 ЦК за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною першою статті 1050 ЦК встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентирічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договоромабо законом. Відповідно до частин першої-восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до\~пункту 11\~частини першої\~статті 1,\~пункту 1\~частини другої\~статті 3\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування», у\~редакції Закону\~№ 891-ІХ\~від 15\~вересня 2020\~року,\~яка діяла\~на момент\~укладення договору,\~споживчий кредит\~(кредит)\~-\~грошові кошти,\~що надаються\~споживачу (позичальникові)\~на придбання\~товарів (робіт,\~послуг)\~для задоволення\~потреб,\~не пов`язаних\~з підприємницькою,\~незалежною професійною\~діяльністю або\~виконанням обов`язків\~найманого працівника. Цей\~Закон не\~поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 3 Закону України «Про споживче кредитування», у редакції Закону № 1349-ІХ від 19 березня 2021 року, яка почала діяти з 14 липня 2021 року, цей Закон, крім положень щодо врегулювання простроченої заборгованості,\~пункту 9\~частини третьої статті 9, пункту 15 частини першої та\~частини другої\~статті 12 цього Закону, не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця. Згідно з частиною третьою статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до\~статті 19\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» у разі\~недостатності суми\~здійсненого платежу\~для виконання\~зобов`язання за\~договором про\~споживчий кредит\~у повному\~обсязі ця\~сума погашає\~вимоги кредитора\~у такій\~черговості: 1)\~у першу\~чергу сплачуються\~прострочена до\~повернення сума\~кредиту та\~прострочені проценти\~за користування\~кредитом; 2)\~у другу\~чергу сплачуються\~сума кредиту\~та проценти\~за користування\~кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит. Позивачем та відповідачем не заперечується, що вони є сторонами кредитного договору № 210701-38743-3 від 01 липня 2021 року, який укладено в електронній формі. У суді встановлено, що відповідач з власної ініціативи, попередньо вказавши свої персональні дані, в електронному особистому кабінеті на сайті https://monetka.ua/, що належить позивачу, оформила заявку на отримання позики на суму 5 тисяч гривень строком на 19 днів. При цьому [PERSON] підписала договір, використовуючи одноразовий електронний ідентифікатор. Доказів, що позивач діяла під впливом обману, не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, суду не подано. Таким чином, беручи до уваги наведене вище, суд доходить висновку, що сторони у належній формі уклали кредитний договір, підстав констатувати його нікчемність не встановлено. Відповідачем не заперечується факт отримання 5 тисяч гривень кредитних коштів, вказана обставина також підтверджена випискою із банківського рахунку [PERSON] . З пункту 1.1 договору слідує, що договір надається не на споживчі цілі. Отже, і немає підстав вважати, що на спірні правовідносини поширюється норми Закону України «Про споживче кредитування». Відповідач, бажаючи отримати кредит у ТОВ «Ріальто», погодилася із черговістю погашення заборгованості, [PERSON] було відомо про сукупну вартість кредиту та про наслідки прострочення грошового зобов`язання. Пунктом 3.6 договору встановлено черговість погашення заборгованості: у першу чергу здійснюється сплата процентів, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання; у другу сплата процентів за користування кредитом; у третю чергу повернення суми кредиту. У пунктах 1.2., 1.3 та 3.3 кредитного договору № 210701-38743-3 оговорено, що процентна ставка на строк надання кредиту 19 днів становить 2.2 % від суми кредиту за кожен день. Підвищена процентна ставка у розмірі 4,0 % за кожен день несвоєчасно повернутого кредиту нараховується відповідно до частини другої статті 625 ЦК. Зазначене не суперечить практиці Верховного Суду. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 сформулювала правовий висновок з приводу аналогічних правовідносин, згідно з яким після спливу визначеного договором строку кредитування у кредитодавця припиняється право нараховувати передбачені договором проценти. Права та інтереси кредитодавця забезпечуються, частиною другою статті 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до додатку № 1 до договору [PERSON] 20 липня 2021 року мала повернути 5 тисяч гривень суми кредиту та 2090 гривень процентів. З наданого відповідач розрахунку заборгованості слідує, що перший платіж на погашення кредиту у сумі 2200 гривень [PERSON] здійснила 21 липня 2021 року. Ці кошти було зараховано на погашення процентів (2090 гривень) та на погашення тіла кредиту (110 гривень). Наступний платіж на суму 3585 гривень відповідачем здійснено 07 вересня 2021 року. Вказані кошти позивачем повністю враховано на погашення відсотків. У квитанції\~№ 431935463\~від 08\~серпня 2021\~року,\~яка надана\~стороною позивача,\~зазначено про\~отримання monetka.ua\~250\~гривень як\~оплату «пролонгації\~за комісію».\~З наданих [PERSON] скрін-шотів з особистого електронного кабінету на сайті https://monetka.ua/ також додатково зазначено про платіж на 250 гривень від 08 серпня 2021 року, який зараховано як «пролонгацію за комісію». При цьому зазначено, що термін кредиту 45 днів. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] скористалась своїм правом та продовжила строк дії договору до 45 днів, під час яких діяла процентна ставка 2,2 % за кожен день користування кредитом (до 15 серпня 2021 року включно). У первісних позовних вимогах позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на\~04\~листопада 2022\~року,\~а саме: 13884,5 гривні, з яких 4890 гривень заборгованість за кредитом; 2799,50 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до пункту 1.2 кредитного договору за кожен день користування кредитом за період з 01 по 20 липня 2021 року включно; 6195 гривень заборгованість за нарахованими процентами за ставкою відповідно до пункту 3.3 кредитного договору за кожен день користування кредитом за період з 16 серпня 2021 року по 04 жовтня 2021 року включно згідно з частиною другою статті 625 ЦК. Перевіряючи обґрунтованість розміру позовних вимог, суд констатує, що заявлена позивачем у первісних позовних вимогах заборгованість станом на 04 листопада 2022 року відповідає існуючим між сторонами правовідносинам. У ході розгляду справи відповідачем сплачено позивачу 6331 гривню. У зв`язку з цим представником позивача зменшено позовні вимоги. ТОВ ФК «Ріальто» просить стягнути з [PERSON] заборгованість станом на 15 березня 2023 року у сумі 7553,50 гривні, з яких 4890 гривень заборгованість за кредитом, 2663,5 гривні проценти відповідно до пункту 1.2 кредитного договору. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Таки чином, позов підлягає до повного задоволення. 6. Питання розподілу судових витрат. Позивач сплатив 2481 гривню судового збору та 9 тисяч на правничу допомогу. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позову сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягнення з відповідача. На підтвердження витрат на правничу допомогу ТОВ ФК «Ріальто» надало суду акт приймання-передачі наданих послуг № 5 від 02 червня 2022 року, про оплату адвокату Руденку К.В. 9 тисяч гривень за підготовку цієї позовної заяви та складання запиту про витребування доказів у цій справі. Відповідач у відзиві на позов вважає витрати позивача на правничу допомогу завищеними, при цьому просить врахувати, що вона намагалась вирішити спір у позасудовому порядку. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи незначну складність справи, обсяг виконаних адвокатом Руденком К.В. робіт, ціну позову, суд вважає, що заявлений стороною розмір витрат на правничу допомогу дійсно є невиправдано завищеним. У зв`язку з наведеним суд стягує з відповідача у користь позивача 3 тисячі гривень компенсації витрат на правничу допомогу. Таким чином, в цілому з відповідача у користь позивача піддягає стягненню 5481 гривня судових витрат. 7. Висновок суду щодо позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: approved