Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з цією заявою, просила встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , яка народилась у с.Юрченкове Чугуївського району Харківської області та померла [INFO] у смт.Шевченкове Куп`янського району Харківської області.Заявник [PERSON] зазначає, що [INFO] на тимчасово окупованій території України у смт.Шевченкове Куп`янського району Харківської області померла її мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть №112, виданим 28 липня 2022 року Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Шевченківської селищної ради Харківської області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де було видане свідоцтво, яке не може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне для реєстрації факту смерті матері та отримання свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до вимог законодавства України, подальшого оформлення спадкових прав. Так, у пункті 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 встановлено, що підставами державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106- l/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту' смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Посилаючись та те, що Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров`я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, заявник вказує, що з лікарського свідоцтва про смерть № 112 від 28.07.2022, виданого сімейним лікарем [PERSON] на ім`я [PERSON] , [INFO] , остання була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Факт смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , підтверджується свідоцтвом про смерть №112, виданим 28 липня 2022 року Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Шевченківської селищної ради Харківської області, лікарським довідкою про причину смерті від 28.07.2022, згідно з якими[PERSON] , [INFO] , померла [INFO] вдома у смт.Шевченкове Куп`янського району Харківської області, причина смерті - серцево- судинна недостатність. Свідоцтво про смерть[PERSON] видано органом, що знаходився на тимчасово окупованій території, а саме Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Шевченківської селищної ради Харківської області. Заявник зазначає, що Внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України Шевченківська селищна територіальна громада Куп`янського району Харківської області була тимчасово окупована (згідно з Переліком територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 серпня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року за № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 17 серпня 2022 року за № 188). Враховуючи викладене, вищезазначене свідоцтво про смерть [PERSON] №112, виданим 28 липня 2022 року Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Шевченківської селищної ради Харківської області, не створює правових наслідків. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Крім того, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Зі змісту закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні вбачається, що документом, який підтверджує факт смерті фізичної особи може бути рішення суду про встановлення такого факту. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у смт.Шевченкове Куп`янського району Харківської області, має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для державної реєстрації смерті матері та отримання свідоцтва про смерть останнього встановленого законодавством України зразка. За змістом положень ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно з ч.ч.І, 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь- які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на ЗО діб введено в Україні воєнний стан, який в подальшому було продовжено до 19 лютого 2023 року. Зі змісту закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні вбачається, що документом, який підтверджує факт смерті фізичної особи може бути рішення суду про встановлення такого факту. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Заявник в судове засідання надав письмові покази та просив розглянути справу у його відсутність, заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, про засідання повідомлений належно, пояснення письмові по справі не надавав, заперечень щодо встановлення факту смерті не надав. Заявник на підтвердження своєї заяви надав суду всі вище перелічені документи (копії): свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] у смт.Шевченкове Куп`янського району Харківської областіУкраїна №112, виданим 28 липня 2022 року Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Шевченківської селищної ради Харківської області;лікарським довідку про причину смерті від 28.07.2022, згідно з якими[PERSON] , [INFO] , померла [INFO] вдома у смт.Шевченкове Куп`янського району Харківської області; свідоцтво про народження [PERSON] , де мати - [PERSON] ; паспорт громадянки України [PERSON] [NUMBER] , виданий 10.06.2002 року. Відповідно до норм ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, Суд розглядає справи про встановлення наступних фактів: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ст. 257-1 ч.1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином, дослідивши у відкритому судовому засіданні заяву, надані докази на підтвердження викладених обставин , а щодо загальновідомих подій ( тимчасова окупація ), то вони не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved