Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

22.11.2022 [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обґрунтовуючи позов тим, що він є спадкоємцем майна, яке належало [PERSON] , який помер [INFO] , та з поважних причин пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України строк для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про існування заповіту спадкодавця на його користь, та через введення воєнного стану в України був змушений залишити постійне місце проживання, у зв`язку з чим він має статус внутрішньо переміщеної особи. Про існування заповіту йому повідомив у жовтні 2022 інший спадкоємець відповідач у справі [PERSON] , який і надав заповіт для ознайомлення з його змістом. Розпорядженням голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 22.11.2022 року на розгляд судді Нечипоренко І.М. надійшла цивільна справа №535/2181/22 (а.с. 16). У зв`язку із відновленням територіальної підсудності Дергачівського районного суду Харківської області, рішенням Голови Верховного Суду від 22.11.2022 року судді Нечипоренко І.М. достроково припинено відрядження до Котелевського районного суду Полтавської області з 23.11.2022 року (а.с. 18). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 19.01.2023 на розгляд судді Шолудько А.В. надійшла цивільна справа №535/2181/22, провадження №2/535/900/22, №2/535/494/23 (а.с. 20). Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 31.01.2023 року справа №535/2181/22 прийнята до провадження суддею Шолудько А.В. та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження ( а.с.23). На підставі ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 01.03.2023 до участі у розгляді справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] (а.с.38-39). Відповідач відзив на позов не подавав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору пояснення щодо позову відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України до суду не подавала. Учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 36, 41-44, 48, 54, 55), про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення підготовчого засідання до суду не подавали. Позивач 01.03.2023 подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві (а.с.33). 28.02.2023 до суду поштою надійшла письмова заява відповідача [PERSON] про розгляд справи без його участі та про визнання позову у повному обсязі й вирішення позову за наявними у справі доказами (а.с.31, 32). 22.03.2023 року до суду електронною поштою надійшла заява третьої особи [PERSON] про розгляд справи без її участі, заперечень з приводу позову не має (а.с.55). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до\~ч.\~3,\~4\~ст.\~200\~ЦПК України\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено судом, згідно із заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. 01.08.2018, зареєстрованим в реєстрі за №2839, що підтверджується й Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01.08.2018 року, [PERSON] заповів усе належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він за законом матиме право, у рівних частках кожному: синові [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , онукові [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , та онуці [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (а.с.10, 11). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 11.11.2021 (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина. Згідно з довідкою виконавчого комітету Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області від 15.11.2021 року №1990, виданою [PERSON] , [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті був зареєстрований син [PERSON] , 1969 року народження (а.с.14). Відповідно до листа приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець Олени Миколаївни від 13.03.2023 за №128/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не відкрита, за даними Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) [PERSON] було складено заповіт, посвідчений 01.08.2018 приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., за реєстровим №2839 (а.с.50-52). Позивач [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-8), та фактично проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Валіквської міської ради від 17.04.2022 №6304-7000764940 (а.с.12). Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини перша, друга статті 1220 ЦК України). Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, однак у зв`язку з пропущенням строку для подання заяви про прийняття спадщини, неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, які б могли б дати згоду на таке прийняття, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. порекомендувала позивачу для вирішення вказаного питання звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.13). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (постанова Верховного Суду від 18 вересня 2019 року по справі № 234/859/16-ц). При цьому суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22) з цього приводу, де зазначено, що «правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України); законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини; пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Відповідно до\~статті 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою\~статті 1235 ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження\~№ 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). У зв`язку з викладеним, оскільки позивач пропустив встановлений законом строк подачі заяви з поважних причин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, й позивачу слід визначити додатковий строк для подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved