Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до суду звернулись [PERSON] та [PERSON] . Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 28 вересня 2017 року виконавчим комітетом Кіптівської сільської ради, актовий запис № 80. Після її смерті [INFO] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 017476 від 20 травня 2001 за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підлісненської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області, рілля площею 1,7463 га, кадастровий номер: 7422088400:62:080:0003; земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 002644 від 16 червня 2002 року, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вовчківської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області, загальною площею 0,8052 га, з яких сіножать, площею 0,5843 га, кадастровий номер: 7422082100:24:041:0272; пасовище площею 0,2209 га, кадастровий номер: 7422082100:24:033:0003. Для позивачів у справі, померла є матір`ю, ступінь родинного зв`язку підтверджується свідоцтвами про народження, а також актовим записом про її шлюб. Померла [PERSON] , на день смерті була зареєстрована та постійно проживала спільно з донькою, позивачем у справі [PERSON] за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 26 жовтня 2009 року секретарем Кіптівської сільської ради, яким належне на день смерті майно, вона заповідала, позивачам у справі. В силу вимог ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, як спадкоємці за заповітом, донька та син померлої, після смерті матері прийняли спадщину, позивачі у справі, позивач [PERSON] , яка постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач [PERSON] , звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, не можуть оформити спадкових прав, не інакше як звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність та втрату, позивачі, змушені звернутись до суду. Позивачі у справі, [PERSON] та [PERSON] , у судове засідання не з`явились, але попередньо надали заяву до суду про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, судові витрати з відповідача просять не стягувати. Представник відповідача, Кіптівської сільської ради Чернігівської області Чернігівського району у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 28 вересня 2017 року виконавчим комітетом Кіптівської сільської ради, актовий запис № 80. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 017476 від 20 травня 2001 за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підлісненської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області, рілля площею 1,7463 га, кадастровий номер: 7422088400:62:080:0003; земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 002644 від 16 червня 2002 року, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вовчківської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області, загальною площею 0,8052 га, з яких сіножать, площею 0,5843 га, кадастровий номер: 7422082100:24:041:0272; пасовище площею 0,2209 га, кадастровий номер: 7422082100:24:033:0003. Для позивачів у справі, померла [PERSON] є матір`ю, ступінь родинного зв`язку підтверджується відповідними свідоцтвами. [PERSON] , на день смерті була зареєстрована та постійно проживала спільно з донькою, позивачем у справі [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 27 вересня 2021 року за вих. № 353. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 26 жовтня 2009 року секретарем Кіптівської сільської ради, яким належне на день смерті майно, вона заповідала, позивачам у справі. В силу вимог ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, як спадкоємці за заповітом, після смерті матері [PERSON] , позивачі у справі, [PERSON] та [PERSON] , прийняли спадщину, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, не можуть оформити спадкових прав не інакше як звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Доказом втрати Державних актів на право на земельну ділянку є оголошення в засобах масової інформації та довідка зі столу знахідок. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність та втрату, позивачі, змушені звернутись до суду. Після смерті [PERSON] завідувачем Козелецької районної державної нотаріальної контори Мотовиловець І.А. була заведена спадкова справа № 63/2022, відповідно до якої: 25 травня 2022 року [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] , 1956 року народження, яка народилась в селі Підлісне Чернігівського (Козелецького) району, Чернігівської області та мешкала на день смерті за адресою: [ADDRESS] . Спадщину приймає за заповітом, посвідченим секретарем Підлісненської сільської ради 26 жовтня 2009 року за реєстровим номером 11. Таким чином, позивачі у справі, [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями за заповітом на спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON] . На даний час відповідно до ст. 25 ЦК України видати нові правовстановлюючі документи на померлих не можливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування нормами ч. 2 ст. 77 ЦПК визначено, що це є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Крім того, нормами ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування та згідно ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірним є доказ, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Доказ вважається достатнім, якщо у своїй сукупності дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування. Спадкодавець [PERSON] мала у власності земельні ділянки, її право посвідчено Державним актом на право власності на землю, який видані у законний спосіб. Вказаний доказ є належним, він містить інформацію щодо предмету доказування належного спадкового права на земельну ділянку, як предмет доказування в даній справі є право на спадкування за заповітом, позивачам, дітям померлої, пропорційно до кількості спадкоємців, кожен на 1/2 частину, що підтверджується довідкою з місця проживання, матеріалами спадкової справи, інших спадкоємців не має. Відповідно до ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відповідно до пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 16 червня 2002 року на ім`я [PERSON] , яка проживає в с. Підлісне, на підставі рішення виконавчого комітету Вовчківської сільської Ради народних депутатів від 17 травня 2001 року № 26, було виготовлено та видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 002644, площею 0,80 га. Земельна ділянка розташована на території Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 20 травня 2001 року на ім`я [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , на підставі рішення виконавчого комітету Підлісненської сільської Ради народних депутатів від 15 березня 2001 року № 17, було виготовлено та видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 017476, площею 1,75 га. Земельна ділянка розташована на території Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, за земельними ділянками з кадастровими номерами: 7422082100:24:041:0272; 7422082100:24:033:0003; 7422088400:62:080:0003, відомості щодо обмеження відсутні. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] , задовольнити. Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На підставі наведеного та

Outcome: approved