Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 36817,50 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом 2021 та 2022 роки позивач працювала на посаді заступника управляючого магазину у відповідача. На день звільнення відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 36817,50 грн. Позивач зверталася до відповідача з проханням провести повний розрахунок у зв`язку із звільненням, однак відповідач не здійснив розрахунок. З цих підстав позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2021 по лютий 2022 у розмірі 36817,50 грн. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 12.01.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 07.02.2023 року розгляд справи призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувалися. Представник позивача до початку судового засідання надав суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи за відсутності позивача, позов підтримав та просила задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у його відсутність, суду не надав. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав, з жодними заявами та клопотаннями до суду не звертався. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що під час роботи позивача у відповідача, останній не регулярно виплачував заробітну плату, заборгував позивачу заробітну плату за наступні періоди у таких розмірах: -Вересень 2021 року 6050 грн.; -Жовтень 2021 року 6050 грн.; -Листопад 2021 року 6050 грн.; -Грудень 2021 року 6050 грн.; -Січень 2022 року 6050 грн.; -Лютий 2022 року 5567 грн. 50 коп.; а всього в загальному розмірі 36817,50 грн. В лютому 2022 року позивач був звільнений, але суми, що належать позивачу відповідачем в день звільнення виплачені не були. Наявність заборгованості по заробітній платі підтверджено довідками (а.с. 5, 7,8) та жодним чином не оспорюється відповідачем. Відповідно до ст.115\~КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як встановлено судом, відповідач заробітну плату в порушення норм ст.\~115\~КЗпП України позивачу своєчасно не виплачував. Разом з тим, відповідні докази виплати позивачу заробітної плати за період з вересня 2021 по лютий 2022 року включно та розрахунку при звільненні позивача, суду, відповідачем надані не були. З цих підстав з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за вказаний період у розмірі 36817,50 грн. Згідно ч.1 ст.116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Оскільки судом встановлено, що відповідач має перед позивачем заборгованість по заробітній платі та затримав розрахунок при звільненні позивача, на користь останнього з відповідача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягненнясудовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved