Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

08.02.2023 до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що відповідач за вказаною адресою не проживає більше одного року. Ухвалою судді від 15.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 06.03.2023. 06.03.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 20.03.2023 у зв`язку з витребуванням інформації. У судовому засіданні 06.03.2023 позивач позов підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи оповіщався у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Відзиву не подав. У судове засідання 20.03.2023 учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщалися у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Згідно вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу 20.03.2023 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору дарування, серія та номер: 753, виданий 23.07.2021, видавник: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Сенюк А.В. (а.с. 9-10, 11). У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстрований також [PERSON] , про що свідчить довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1063 від 06.02.2023, видана управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с. 8). Позивач стверджує, що відповідач у вказаній квартирі не проживає і не проживав, але зареєстрований, що перешкоджає йому розпоряджатися власним майном на свій розсуд. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач у квартирі [ADDRESS] ніколи не проживав і не проживає на даний час. Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, з підстав, передбачених частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України, підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved