Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-22 00:00:00

Підстави заявлених позовних вимог. [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , про визнання заповіту недійсним. В своїх позовних вимогах позивач просить визнати недійсним заповіт, який склала Пороло Тамара Миколаївна, посвідчений 27 жовтня 2006р. державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Романовою В.В., у реєстрі за №1-2038. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Так, позивач є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] .. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, що знаходяться у [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , позивач звернувся до Четвертої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і дізнався, що до смерті [PERSON] склала заповіт, який заповіла частину житлового будинку з надвірними господарськими будівлями на користь [PERSON] . Заповіт на ім`я [PERSON] був посвідчений 27 жовтня 2006 року Четвертою одеською державною нотаріальною конторою. Позивач вважає, що даний заповіт є недійсним, оскільки останні десять років [PERSON] страждала від різних захворювань, які завдавали їй фізичного болю і страждань. При цьому, оскільки [PERSON] відчувала біль, стала зловживати спиртними напоями та в стані алкогольного сп`яніння не усвідомлювала значення свої дій та (або) не могла керувати ними. Під час нормального стану здоров`я вона завжди казала про те, що заповідає своє майно чотирьом онукам після її смерті. Останні роки, коли [PERSON] після інсульту не могла самостійно доглядати за собою і рухалася з труднощами, позивач та його родичі постійно доглядали за нею та допомагали їй. В останні роки у [PERSON] розвився віковий склероз і почастішали випадки невірного сприйняття подій, що відбуваються, у зв`язку з чим перебувала на обстеженні у невропатолога та психіатра. Позивач вважає, що заповіт взагалі може не був підписаний [PERSON] , або був складений під впливом, а тому просить визнати даний заповіт недійсним. (Т.1, а.с. 2-6) Пояснення сторін в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач, а також його представники, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Позивач пояснив, що його бабуся [PERSON] піж час життя постійно йому говорила, що вона залишить йому частину будинку. У зв`язку з чим, він подав заяву про прийняття спадщини, але дізнався про існування заповіту. Позивач впевнений, що відповідачка [PERSON] скористалась станом [PERSON] , яка останні роки важко хворіла, а, тому за його думкою, не мала можливості повноцінно розуміти, які саме документи вона підписує. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Сагайдак О.В. позовні вимоги не визнав у повному обсязі, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими, а також ґрунтуються лише на особистих уявленнях позивача. Він пояснив, що на час складання заповіт померла [PERSON] розуміла значення своїх дій. Окрім того, під час посвідчення заповіту були присутні свідки, які можуть підтвердити, що заповіт був складений на підставі волевиявлення померлої. Представник відповідача уважає, що саме позивач навмисно пред`явив безпідставні позовні вимоги, лише з метою затягнути отримання відповідачкою спадщини, а внаслідок чого, умовити відповідачку надати йому частину спадщини. Представники Суворовської державної нотаріальної контори у м.Одесі в судове засідання не з`явились, згідно поданого клопотання просили справу розглянути у її відсутність. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, згідно поданого клопотання просила справу розглянути у її відсутність. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Так судом встановлено, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №4103, зареєстрований 13.04.2015р.. Відділом ДРАЦС у м.Одесі ОМУЮ. (Т.1, а.с. 8) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Четвертою одеської державною нотаріальною конторою (правонаступник Суворовська державна нотаріальна контора у м.Одесі) була відкрита спадкова справа №463/2015р.. В нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини після [PERSON] звернувся [PERSON] , як спадкоємець за правом представлення, після своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] та була дочкою [PERSON] (а.с. 47) В процесі оформлення спадщини, було встановлено наявність заповіту [PERSON] від 27.10.2006 року, який був посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Романовою В.В., у реєстрі за №1-2038. Відповідно до змісту даного заповіту [PERSON] заповіла все своє майно та права [PERSON] . (Т.1, а.с. 7,45) Позивач вважає, що даний заповіт є недійсним, оскільки останні десять років [PERSON] страждала від різних захворювань, які завдавали їй фізичного болю і страждань. При цьому, оскільки [PERSON] відчувала біль, стала зловживати спиртними напоями та в стані алкогольного сп`яніння не усвідомлювала значення свої дій та (або) не могла керувати ними. Під час нормального стану здоров`я вона завжди казала про те, що заповідає своє майно чотирьом онукам після її смерті. Останні роки, коли [PERSON] після інсульту не могла самостійно доглядати за собою і рухалася з труднощами, позивач та його родичі постійно доглядали за нею та допомагали їй. В останні роки у [PERSON] розвився віковий склероз і почастішали випадки невірного сприйняття подій, що відбуваються, у зв`язку з чим перебувала на обстеженні у невропатолога та психіатра. Позивач вважає, що заповіт взагалі може не був підписаний [PERSON] , або був складений під впливом. Судом встановлено, що Суворовським районним судом м.Одеси розглядалась цивільна справа №523/13861/15-ц за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] . У вищевказаній позовні заяві Позивач наполягав на тому, що при складанні заповіту [PERSON] не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси у справі 523/13861/15-ц від 29 жовтня 2018 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про визнання заповіту недійсним відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 23.12.2021р. вищевказане рішення залишено без змін. В процесі розгляду справи 523/13861/15-ц була проведена судова-психіатрична експертиза. З висновку судово-психіатричної експертизи № 350 від 16.08.2017 року убачається, що на час складання заповіту 27.10.2006 року [PERSON] усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними( Т.1,а.с.198-214). Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 16.10.2018р. була призначена посмертна судова почеркознавча експертиза, проведення якої було доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз: Експертам були поставлені питання: 1. Чи виконано підпис у графі «Підпис» з зазначенням тексту «Пороло» у заповіті від 27 жовтня 2006 року (бланк ВЕІ №008203), який був посвідчений 27 жовтня 2006р. державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Романовою В.В., у реєстрі за №1-2038. - [PERSON] або іншою особою? 2. Чи є ознаки, що підпис у графі «Підпис» з зазначенням тексту «Пороло» у заповіті від 27 жовтня 2006 року (бланк ВЕІ №008203), який був посвідчений 27 жовтня 2006р. державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Романовою В.В., у реєстрі за №1-2038 виконаний у незвичних умовах під впливом негативних факторів (природних, штучних, відсутність або обмеження зорового контролю, незвична поза, незвичне тримання приладу для писання, захворювання, травми, стомлення, хвилювання, алкогольне або наркотичне сп`яніння, під дією фармакологічних препаратів збуджуючої дії тощо)?» (Т.1, а.с. 132-133) Ухвалою суду від 25.03.2019р. було призначено посмертну судову технічну експертизу документу, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз: Експертам поставлено питання: 1.Чи виконано підпис від імені [PERSON] у заповіті від 27 жовтня 2006 року (бланк ВЕІ №008203) у графі у графі «Підпис» з зазначенням тексту «Пороло» з попередньою технічної підготовкою чи застосуванням технічних засобів»? (Т.1, а.с. 152-153) Висновком експерта №19-1808 судової технічної експертизи документів від 04.07.2019р. було встановлено, що рукописний текст « [PERSON] », який розміщений у графі «Підпис» на лицевому боці наданого на експертизу документу - Заповіт від 27 жовтня 2006р., серія ВЕІ №008203, виконаний пишучим приладом із стержнем, заправленою пастою для кулькових ручок без використання технічних засобів та без попередньої технічної підготовки. (Т.1, а.с. 164-166) Висновком експерта №18-4514 судової почеркознавчої експертизи від 19.07.2019р. було встановлено 1. Вирішити питання: « Чи виконано підпис у графі «Підпис» з зазначенням тексту «Пороло» у заповіті від 27 жовтня 2006 року (бланк ВЕІ №008203), який був посвідчений 27 жовтня 2006р. державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Романовою В.В., у реєстрі за №1-2038. - [PERSON] або іншою особою?», не виявилося можливим з причин, викладених у дослідницькій частині висновку. Підпис від імені [PERSON] : у графі «Підпис» з зазначенням тексту «Пороло» у заповіті від 27 жовтня 2006 року (бланк ВЕІ №008203), який був посвідчений 27 жовтня 2006р. державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Романовою В.В., у реєстрі за №1-2038, виконаний під впливом на виконавця якихось збиваючих факторів, серед яких могли бути, як природні (до них можна віднести похилий вік, алкогольне сп`яніння, хворобливий стан тощо) так і штучні (виконання підпису в незвичних умовах або виконання підпису іншою, особою з наслідуванням якимось підписам [PERSON] ), встановити більш конкретний характер збиваючих факторів, не виявилося можливим з причин, викладених у дослідницькій частині висновку. Отже для вирішення позовних вимог по суті, необхідно встановити чи існували на час складання заповіту будь-які обставини, які мали можливість впливати на волевиявлення спадкодавця на час складання заповіту. Вищевказані правовідносини пов`язані з реалізацію права особи на вчинення заповіту. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Згідно ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною 1 статті 225 ЦК України, може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до роз`яснень п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та(або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 1247 ЦК України встановлено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. За змістом частини четвертої статті 207 ЦК України, якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Згідно з абзацом 3 частини 2 статті 1248 ЦК України, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Частини 2-6 статті 1253 ЦК України встановлюють, що у випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: 1) нотаріус або інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт; 2) спадкоємці за заповітом; 3) члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; 4) особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків. Текст заповіту має наступний запис на підставі ст.ст. 1248, 1253 Цивільного кодексу України цей заповіт на моє прохання моїх слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (комп`ютера) та моїм дорученням у зв`язку з поганим зором заповіт мені прочитаний вголос [PERSON] та [PERSON] і ними власноручно. Зміст ст. 1255 Цивільного кодексу України свідкам [PERSON] та [PERSON] , нотаріусом було роз`яснено. Окрім того, заповіт оформлений на дому заповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS] у зв`язку її хворобою. На час посвідчення заповіту була чинною «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України», затверджена наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 р. N 22/5., станом на 18.04.2005р.. (далі «Інструкції») Пунктом 8 Розділу ІІ «Інструкції» було встановлено, що нотаріальні дії вчиняються в приміщенні виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Частиною 2 даного пункту встановлено, якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням виконавчого комітету, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстри нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії (на дому, в лікарні, на підприємстві, установі, організації та ін.) із зазначенням адреси, а також причини цього. Згідно з ч. 3 п. 13 розділу ІІ «Інструкції» якщо громадянин внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин не може власноручно підписати заповіт, доручення, заяву чи інший документ, за його дорученням і в його присутності та в присутності посадової особи виконавчого комітету, яка вчиняє нотаріальні дії, заповіт, доручення, заяву чи інший документ може підписати інший громадянин. Про причини, з яких громадянин, заінтересований у вчиненні нотаріальної дії, не міг підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Заповіт чи доручення не може підписувати особа, на користь якої їх посвідчено. Отже, суд приходить до висновку, що форма та порядок посвідчення заповіту, який було посвідчено 27 жовтня 2006р. державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Романовою В.В., у реєстрі за №1-2038 відповідає положення ЦК України, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України», затверджена наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 р. N 22/5., станом на 18.04.2005р.. Суд також не погоджується з позицією представника позивача, яка уважає, що наявність виготовленого машинописного тексту заповіту, який був наявний у нотаріуса під час посвідчення заповіту є порушенням порядку посвідчення заповіту, оскільки це не було заборонено «Інструкцією». Суд також звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 20 липня 2022 року по справі № 461/2565/20 вказано, що кваліфікація заповіту як нікчемного із мотивів розширеного розуміння вимог до форми і порядку його посвідчення, про які згадується у частині першій статті 1257 ЦК України, порушить принцип свободи заповіту. За відсутності дефектів волі та волевиявлення заповідача при складанні і посвідченні заповіту кваліфікація останнього як нікчемного з підстав, що прямо не передбачені ані цією статтею, ані взагалі нормами глави 85 ЦК України, по суті скасовує вільне волевиявлення заповідача без можливості виразити свою волю шляхом складання іншого заповіту у зв`язку з його смертю. Тільки у разі наявності фізичних вад у заповідача, які позбавляють його можливості прочитати заповіт, посвідчення заповіту відбувається лише при свідках. І саме в цьому разі недотримання такої вимоги щодо порядку посвідчення заповіту відповідно до частини першої статті 1257 ЦК України має наслідком нікчемність заповіту. З метою встановлення волевиявлення заповідача при складанні і посвідченні заповіту судом були опитані свідки по справі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що померла [PERSON] було його сестрою. Свідок пояснив, що взаємовідносини між сторонами по справі до смерті [PERSON] були нормальні. Він також пояснив, що родичі не знали про існування заповіту [PERSON] .. Останні роки [PERSON] хворіла, і ці хвороби були пов`язані з її віком, а за нею доглядали знайомі [PERSON] .. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживала у будинку [ADDRESS] . В будинку проживав [PERSON] , та його мати. Вона також спілкувалась, що з [PERSON] , яка їй розповідала, що бажає передати будинок усім членам сім`ї у рівних частках, у тому числі онуку [PERSON] .. Свідок пояснила, що взагалі вона не помічала, що [PERSON] хворіла, оскільки вона постійно займалась огородництвом. Окрім того, вона [PERSON] була адекватною людиною. Вона пояснила, що певний період часу [PERSON] проживала у [PERSON] .. Свідок [PERSON] в судовому пояснила, що вона була присутньою 27 жовтня 2006р. під час посвідчення заповіту [PERSON] державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Романовою В.В.. Нотаріус їй роз`яснила, що вона викликана з метою засвідчення волі [PERSON] на надання заповіту. В судовому засіданні вона також підтвердила, що підпис на заповіту в якості свідка належить саме їй, і вона його підписувала. Свідок також пам`ятає, що [PERSON] говорила їй, що у неї погіршився зір, а тому її було запрошено. Під час посвідчення заповіту був нотаріус та інший свідок. Свідок також бачила, що [PERSON] підписує заповіту, але їй було дуже важко, оскільки вона погано бачила. Нотаріус прочитала у голос заповіт, спитала у [PERSON] чи вона розуміє текст заповіту, а також чи саме таке розпорядження вона бажає зробити, на що, [PERSON] підтвердила своє бажання заповісти своє майно [PERSON] .. В судовому засіданні була також допитана в якості свідка колишній державний нотаріус Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Романова В.В., яка пояснила, що вона дійсно посвідчувала заповіт 27 жовтня 2006р.. Вона пояснила, що її було запрошено до будинку, в якому проживала заповідач [PERSON] її родичами, які пояснили, що вона за станом здоров`я не може з`явитись до нотаріальної контори. Після обговорення тексту заповіту з [PERSON] за допомогою комп`ютерної техніки було зроблено текст заповіт, а також було вирішено запросити свідків для посвідчення волі [PERSON] саме за її бажанням, оскільки вона погано бачила. Під час посвідчення заповіту текст заповіту неодноразово зачитувався вголос у присутності [PERSON] та свідків, при цьому, вона роз`яснила [PERSON] всі наслідки складання заповіту, а також роз`яснила свідкам нотаріальні дії. Нотаріус впевнилась у дієздатності [PERSON] , а також встановила наявність волевиявлення. В процесі розгляду справи, за судовим дорученням також була допитана свідок [PERSON] , яка пояснила, що вона проживала неподалеку, та її було запрошено бути свідком під час вчинення нотаріальної дії. Вона підтвердила, що нотаріусом неодноразово вголос зачитували текст заповіту, а також перепрошували [PERSON] чи розуміє вона зміст заповіту, а також чи дійсно вона бажає його скласти на користь [PERSON] .. На вищевказані запитання [PERSON] відповідала, що це є дійсним її бажанням. Свідок підтвердила, що дійсно підписувала заповіту. На підставі аналізу показань свідків, суд приходить до обґрунтованого висновку, що відсутні дефекти волі та волевиявлення заповідача при складанні і посвідченні заповіту. Суд приймає до уваги також той факт, що з дати посвідчення заповіту 27.10.2006р. по дату смерті [PERSON] [INFO] пройшло майже дев`ять років. За вищевказаний період ознак наявності психічного розладу у [PERSON] не було встановлено, оскільки доказів протилежного позивач не надав. Окрім того, [PERSON] неодноразово приймала участь в справах як сторона по справі, а саме: справа № 2-2040/07 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, справа 2-35/11 за позовом [PERSON] , яка виступає в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про виділення частки в натурі, встановлення порядку користування земельною ділянкою. Отже у разі наявного бажання на вчинення іншого заповіту, [PERSON] мала можливість його скласти у будь-який час, але цього не зробила. На підставі вищенаведеного, позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: dismissed