Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~22.11.2022\~року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого: \~ \~ \~ \~1. Розірвати шлюб між нею, - [PERSON] , [INFO] ( [ADDRESS] , рнокпп: [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] ( [ADDRESS] , рнокпп: [NUMBER] ), який було зареєстровано 16 січня 2021 року Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис № 3. \~ \~ \~ \~2. Стягнути з Відповідача понесені нею судові витрати. \~ \~ \~ \~22.11.2022\~року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/1197/22, провадження № 2/368/169/23. \~ \~ \~ \~27.1.2022\~року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 187, 189, 197 200 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначено справу\~до підготовчого\~судового засідання на 14 год. 00 хв. 24.01.223 року. \~ \~ \~ \~В підготовче\~судове засідання,\~яке відбулося\~24.012.2023\~року,\~позивачка [PERSON] не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про денгь, час та місце слухання справи. \~ \~ \~ \~В підготовче\~судове засідання,\~яке відбулося\~24.01.2023\~року,\~відповівдач [PERSON] \~не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу суду надійшла письмова заява відповідача [PERSON] , в якій він просить суд надати йому термін на примирення, так як він хоче зберегти сім`ю. \~ \~ \~ \~24.01.2023 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, згідно якої: \~ \~ \~ \~1.\~Клопотання відповідача\~ [PERSON] про надання сторонам терміну на примирення, - задовольнити. \~ \~ \~ \~2.\~Надати сторонам\~по справі, - позивачці [PERSON] та відповідачу [PERSON] термін на примирення до 14 год. 00 хв. 24.03.2023 року. \~ \~ \~ \~3. Провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, - зупинити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та надати подружжю термін для примирення строком до 14 год. 00 хв. 24.03.2023 року. \~ \~ \~ \~24.03.2023\~року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, на підставі якої поновлено провадження у справі та призначено справу до слухання на 14 год. 00 хв. 24.03.2023 року. \~ \~ \~ \~В підготовче судове засідання, яке відбулося 24.03.2023 року, позивачка [PERSON] не з`явилася, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивачки, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти надання терміну на примирення заперечує категорично, так як примирення не відбулося, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. \~ \~ \~ \~В підготовче\~судове засідання,\~яке відбулося\~24.03.2023\~року,\~відповідач [PERSON] \~не з`явився,\~проте,\~на адресу\~Кагарлицького районного\~суду надійшла\~письмова заява\~відповідача,\~в якій він просить суд слухати справу без його участі, позов визнає, процесуальні наслідки визнання позову йому зрозумілі, проте, - наполягає на задоволенні позову, категорично заперечує проти надання терміну на примирення, так як примирення не відбулося. \~ \~ \~ \~Визнання позову відповідачем [PERSON] в підготовчому судовому засіданні дає підставу суду застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Отже, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд приходить до висновку щодо можливості винесення судового рішення по результатам проведення підготовчого судового засідання, не призначаючи судове засідання до основного судового розгляду по суті. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині уточненої позовної заяви задовольнити, - шляхом винесення рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Підсудність. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~27\~ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~28\~ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, - з витягу з реєстру територіальної громади № 2022/001380486, який видано 22.11.2022 року Кагарлицькою територіальною громадою, - позивачка по справі, - [PERSON] , [INFO] , - зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та на її утриманні знаходиться малолітня дитина, - [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідно, враховуючи місце реєстрації та місце реєстрації позивача, та ту обставину, що на її утриманні перебуває малолітня дитина, та враховуючи положення\~ч.\~2\~ст.\~28\~ЦПК України,\~дана справа\~підсудна Кагарлицькому\~районному суду\~Київської області,\~- як суду першої інстанції загальної юрисдикції, - подана за місцем проживання фізичної особи позивача, так як в даному випадку має місце альтернативна підсудність, - підсудність за вибором позивача. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Позивачем по даній справі є фізична особа [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Кагарлик Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України № [NUMBER] , виданий 19.02.2021 року органом 3231, РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідачем по справі є фізична особа, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Кагарлик Київської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 16 червня 2015 року Кагарлицьким РС УДМС України в Київській області, РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Спір між сторонами виник щодо шлюбу, зокрема, щодо його розірвання за наступних обставин. - 16 січня 2021 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , відповідачем по справі. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 16 січня 2021 року Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому зазначено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Кагарлик Київської області, громадянин України, та [PERSON] , [INFO] , уродженка місто Кагарлик Київської області, громадянка України, зареєстрували шлюб 16 січня 2021 року, про що 16 січня 2021 року складено відповідний актовий запис за № 3. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: [PERSON] . Дружини [PERSON] . \~ \~ \~ \~Від спільного шлюбу торони мають одну малолітню дитину, - сина, - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 02 червня 2021 року Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому зазначено, що [PERSON] народився [INFO] в місті Київ, про що 02 червня 2021 року складено відповідний актовий запис за № 93. \~ \~ \~ \~В графі «Батьки» зазначено: \~ \~ \~ \~Батько [PERSON] , - відповідач по справі; \~ \~ \~ \~Мати [PERSON] , - позивач по справі; \~ \~ \~ \~Сторони розривають шлюб вперше. \~ \~ \~ \~Відомостей про вагітність позивачки в матеріалах справи немає. \~ \~ \~ \~Майнового спору між сторонами немає. \~ \~ \~ \~Спору щодо місця проживання малолітньої дитини в сторін немає, - вона залишається проживати з матір`ю, - позивачкою по справі. \~ \~ \~ \~Обставини справи, що характеризують обставини сімейного життя сторін. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом під час судового засідання з матеріалів справи, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] не проживають спільно, як одна сім`я, - більше 5 ти місяців, окрім того, ще на час спільного проживання між сторонами в них на протязі тривалого часу (6 ти місяців) існували усталені неприязні відносини, що слугувало виникненню сварок між сторонами, що лише сприяло погіршенню відносин між подружжям. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] проживають на різних житлових площах, в різних населених пунктах, відповідно, - практично не спілкуються між собою, відповідно, спільного сімейного життя не мають, спільного бюджету не мають, більше того, - практично не спілкуються між собою, а їхнє епізодичне спілкування обумовлено спілкуванням відповідача [PERSON] з своєю малорлітньою дитиною. Відповідно, як вбачається з матеріалів справи, які встановлені судом в судовому засіданні, позивачка [PERSON] категорично наполягає на розірванні шлюбу, категорично не бажає продовжувати шлюбно сімейні відносини з відповідачем [PERSON] , категорично бажає не тільки фактичного припинення шлюбу ( що вже є здійсненим фактом на протязі більше 6 ти місяців), а й юридичного припинення шлюбу, так як продовження юридичного існування такого шлюбу суперечить її інтересам, та інтересам малолітньої дитини. Що стосується відповідача [PERSON] , то він опосередковано шляхом неявки в судові засідання, та прямо, - шляхом направлення на адресу суду письмової заяви про визнання позову, - визнає позов, та, відповідно, - наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи категоричну позицію як позивача, так і категоричну позицію відповідача, які спрямовані на розірвання шлюбу, та враховуючи фактичні обставини справи, які судом викладено вище, суд вважає, що в даному випадку примирення між сторонами є неможливим, оскільки надання сторонам повнторного строку на примирення, на думку суду, - є безперспективним, та таким, який тільки посилить негативне відношення сторін один до одного, та надання такого терміну на примирення буде шкодити як інтересам позивача, так і інтересам малолітньої дитини. Крім того, суд зазначає, що судом в рамках даного цивільного провадження вже надавався строк на примирення тривалістю два місяці (ініціатором надання строку на примирення був відповідач), але примирення не відбулося, - з огляду на категоричну позицію позивачки, яка спрямована на розірвання шлюбу. Що ж стосується застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даного спору, то суд при винесенні рішення керувався наступним. Норми Конституції України. Згідно ст.\~21\~Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є не відчужуваними та непорушними. Згідно ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. \~ \~ \~ \~Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. \~ \~ \~ \~Слід зазначити, що ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплює принципове поло\-ження, за яким шлюб як сімейний союз жінки та чоловіка, заре\-єстрований у державному органі реєстрації актів цивільного ста\-ну, набуває юридичної сили за умови, що він грунтується на віль\-ній згоді жінки та чоловіка. Це положення повністю відтворено в ч. 1 ст. 24 С К України. \~ \~ \~ \~Слід також зазначити, що згода не може вважатися вільною, коли вона дається під впливом фізичного чи психічного насиль\-ства з боку інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно, як вбачається з обставин, встановлених судом в судовому засіданні, в даному випадку відсутня згода на продовження існування даного шлюбу як позивачки [PERSON] , - в зв`язку з тим, що в сторін різне ставлення до подружніх обов`язків, різні характери та різні погляди на життя, так присутня і пряма згода відповідача [PERSON] на розірвання шлюбу, що, на думку суду, - є достатніми підставами для розірвання такого шлюбу, так як, на думку суду, - продовження існування даного шлюбу суперечить як інтересам позивача, так і інтересам відповідача, та спільної малолітньої дитини. \~ \~ \~ \~Норми галузевого права, - норми СК України. Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Як встановлено судом в даному випадку між сторонами тривалий час, - близько року відсутні почуття взаємної поваги та любові, підтримки, даний шлюб існує лише формально на протязі вже більше 5 ти місяців, - завдяки його державній реєстрації, хоча нормальних, фактичних шлюбно сімейних відносин немає понад розумні строки, (близько року), відсутнє поняття сім`ї як в розумінні норм СК України, так і в розумінні норм звичаєвого права, яке, також, на думку суду повинно враховуватися в справах даної категорії, так як воно основане на загальнолюдських поняттях, що стосуються сім`ї, напроти, між сторонами існують відносини, які унеможливлюють існування сім`ї між сторонами, та дані негативні відносини з часом, зважаючи на окреме проживання сторін на різних житлових площах, в різних населених пунктах, - лише посилюються. Згідно ч. 3 ст. 2 СК України Сімейний Кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між подружжям. Згідно ч.\~2\~ст.\~3\~СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Як судом вказано вище, під час слухання справи встановлено, що, зглядаючись на обставини проживання сторін, їхнє спільне проживання не утворює поняття «сім`я» в розумінні положень СК України, так як судом вже зазначалося вище, сторони по справі поза розумним строком, - більше 5 ти місяців, - не проживають як чоловік та жінка, у позивачки [PERSON] відсутнє бажання підтримувати будь які відносини з відповідачем [PERSON] , що є обопільним, в сторін відсутній спільний побут, спільний бюджет, тощо, - що обумовлено тими обставинами, що сторони проживають на різних житлових площах, в різних населених пунктах, та не бажають більше проживати спільно з огляду на обставини, які судом зазначено вище. Згідно п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~18\~СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення. Отже,\~припинення правовідношення,\~-\~антипод встановлення\~правовідношення,\~який має\~випадки,\~коли інтересам\~особи,\~права якої\~порушені значною\~мірою,\~відповідає саме\~припинення існуючого\~сімейного правовідношення. Згідно ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Щодо відсутності згоди сторін на продовження шлюбу судом вказано вище, при обгрунтуванні застосування положень ст. 51 Конституції України до даного спору. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає положенню ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Аасамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно якої чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та дружини та збереження шлюбу буде суперечити як інтересам чоловіка, так і інтересам дружини, так і інтересам малолітніх дітей. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, як це зазначено в абз. 3 ч. 2 ст. 1 СК України, чого в даному шлюбі, на думку суду, немає, причому, - з обох сторін. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~104\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Отже, шлюб може бути припинено шляхом його розірвання за життя подружжя внаслідок волевиявлення обох або одного з них у суді або в органах РАЦСу. Відповідно, згідно з законом розірвання шлюбу має місце у випадках, коли подружжя або один із них вважають, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе і бажають його розірвати. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного або обох подружжя є проявом принципу свободи шлюбу і рівності подружжя, відповідно, припинення шлюбу внаслідок його розірвання має суб`єктивну підставу, яку судом слід ретельно дослідити в судовому засіданні, з метою недопущення безпідставного розірвання шлюбу, застосування можливих засобів для збереження сім`ї, як основи суспільства. Для розірвання шлюбу потрібна воля подружжя або одного із них, спрямована на юридичне закріплення відсутності шлюбу між сторонами. Суд наголошує, що в даному випадку має місце як пряма, визначена воля позивачки [PERSON] на розірвання шлюбу, яка має вираз у позовній заяві та у письмовій заяві, яка надійшла до суду, та в прямій позиції відповідача [PERSON] , - який направив на адресу суду письмову заяву про визнання позову. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Слід зазначити, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`ялений одним із подружжя у будь який час, окрім того, одностороннє подання позовної заяви про розірвання шлюбу виникає у випадках, коли один із подружжя ініціює розірвання шлюбу, а другий вважає за можливе збереження сімейних стосунків або просто ухиляється від подачі спільної заяви до суду або від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Як вказано судом вище, сторони фактично не підтримують шлюбно сімейних відносин тривалий час, - більше 5 ти місяців, спорів майнового спору між сторонами немає, малолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матір`ю, - позивачкою по справі. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При застосуванні положень ст. 112 СК України суд змушений надавати приорітет інтересам другого з подружжя, який наполягає на розірванні шлюбу на шкоду інтересам другого з подружжя. Так, судом встановлено, що існування даного шлюбу суперечить як інтересам позивачки, так і інтересам відповідача, так і інтересам спільної малолітньої дитини сторін. Відповідно до\~п.\~1\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~року №\~11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини. Що стосується прізвища, яке буде мати позивач після розірвання шлюбу, то суд зазначає, що внаслідок реєстрації шлюбу, який розривається даним рішенням, позивач змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », та після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити собі прізвище, яке отримала внаслідок реєстрації шлюбу, що розривається в судовому порядку, а тому суд приходить до висновку щодо задоволення письмового клопотання позивачки щодо залишення їй після розірвання шлюбу прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу, що розривається в судовому порядку, з огляду на наступне. Так, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Окрім того, суд зазначає, що вирішення даного питання цілком та повністю лежить на юридичній відповідальності позивачки [PERSON] , - з огляду на положення ч. 4 ст. 12 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Так, дійсно, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд приймає рішення про залишення позивачці прізвища, яке вона отримала внаслідок реєстрації шлюбу, що розривається судом, - « [PERSON] », причому, суд зазначає, що в даному випадку вибір прізвища після розірвання шлюбу є виключним правом лише позивача, як це передбачено нормою сімейного права, зокрема, - положенням ст. 113 СК України, так як під час вирішення даного питання думка відповідача [PERSON] , - судом не враховується. Що стосується\~порядку та\~способу виконання\~даного рішення,\~то згідно\~ч.\~2\~ст.\~115\~СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовиму записі про шлюб. Згідно ч.\~3\~ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Згідно п.\~1\~ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Згідно п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача. \~ \~ \~ \~Згідно ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому Законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В матеріалах справи міститься: - квитанція ID 8827 29 39 4633 5936 від 22.11.2022 року, з якої вбачається, що позивачкою [PERSON] при подачі позовної заяви були понесені судові витрати в сумі 992 (дев`ятьсот дев`яносто дві) грн. 40 коп., - оплата судового збору при подачі позовної заяви. Вищевказані кошти, сплачені позивачкою і є судовими витратами, які понесла позивачка [PERSON] при розгляді справи. Іших документально підтверджених витрат в матеріалах справи немає. З урахуванням вищевикладених обставин справи та норм процесуального права, що стосується судових витрат, - суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судових витрат в розмірі 992 (дев`ятьсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. сплачених позивачкою коштів у виді судового збору при подачі позовної заяви. Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 264 ЦПК України приходить до наступного висновку: - обставини, якими обґрунтовувала позовну заяву позивач [PERSON] , - мали місце; - із встановлених обставин випливають сімейні правовідносини, - особисті немайнові відносини між подружжям, які регулюються нормами СК України, що закріплено, зокрема, в ч. 1 ст. 2 СК України; - до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - ст.ст.\~21,\~51\~Конституції України,\~абз.\~3\~ч.\~2\~ст.\~1,\~ч.\~3\~ст.\~2,\~ч.\~2\~ст.\~3,\~п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~18,\~ч.\~1\~ст.\~110,\~ст.\~112,\~113\~Сімейного кодексу\~України,\~ч.\~1\~ст.\~3,\~ст..\~4,\~88,\~107,\~118, 119, 120, 215, 218, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»; - зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, позов підлягає до задоволення; - судові витрати слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] ; - підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 367 ЦПК України, - судом не вбачаються; - заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися. Відповідно, даний шлюб на думку суду має лише формальний характер, при його фактичному розпаді протягом тривалого часу, зважаючи на обставини справи, примирення між стронами не можливе, продовження існування даного шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідча, та інтересам спільної малолітньої дитини сторін, а тому має бути розірваний на підставі рішення суду. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved