Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить зазначений житловий будинок, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 02.08.2011 року № 30824568. У даному будинку зареєстрований її брат [PERSON] , проте з січня 2020 року останній в цьому будинку не проживає у зв`язку із переїздом в місто Вінниця, на прохання позивачки самостійно знятися з місця реєстрації відмовляється за браком часу. Реєстрація відповідача порушує право позивачки на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості здійснювати будь-які операції щодо власної нерухомості, оформити субсидію, тощо, а тому змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі та просить проводити розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до витягу про державну реєстрацію № 30824568 від 02.08.2011 року [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування № 936 від 28.10.2010 року посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Кушпиль С.М. (а.с.11). Відповідач зареєстрований у вищезазначеному будинку, але не проживає в ньому з 2020 року, про що свідчать акти, складені 27.09.2021 року, 06.01.2023 року, депутатом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області Мигуш Р.С. в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також довідка виконавчого комітету Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області № 33 від 09.01.2023 року (а.с.8 -10). Згідно положень ст. 150 ЖК України власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Аналогічні вимоги містить стаття 383 ЦК України. Члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів\~сім`ї власника\~будинку,\~належать особи,\~зазначені в\~частині другій\~статті 64\~цього Кодексу, тобто дружина\~(чоловік),\~діти і\~батьки кожного\~з подружжя.\~Членами сім`ї\~власника можуть\~бути визнано\~й інших\~осіб,\~якщо вони\~постійно поживають\~разом з\~наймачем і\~ведуть з\~ним спільне\~господарство (ч. ч. 1, 4 ст. 156 ЖК України). За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи те, що відсутність між сторонами домовленості щодо користування житловим приміщенням, приймаючи до уваги те, що відповідач понад 1 рік, без поважних причин за своїм зареєстрованим місцем проживання не мешкає, визнання відповідачем позову, а тому він має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим будинком, який належить позивачці на праві власності. Судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору позивачка просить покласти на неї.

Outcome: approved