Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , Антонінської селищної ради Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який на час смерті постійно та одиноко проживав в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] вона є спадкоємицею першої черги. Окрім неї спадкоємцями [PERSON] був його син [PERSON] , який спадщини батька не приймав та помер [INFO] . Спадкоємцями [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] , які на спадщину [PERSON] не претендують. Інших спадкоємців у [PERSON] не має. До складу спадщини [PERSON] входить право на земельну частку (пай) розміром 4,1 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності КСП «Надія» с. Велика Медведівка. Позивач бажала та бажає прийняти спадщину батька [PERSON] однак з об`єктивних та поважних причин пропустила встановлений законом строк для подання нотаріусу заяви про її прийняття, у зв`язку із чим державним, нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В.В. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач планувала та хотіла подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини батька в межах встановленого для цього законом шестимісячного строку, а саме наприкінці вересня 2008 року, в той час коли була б менш зайнятою робочими, сімейними проблемами та доглядом за важко хворою донькою. Так, в перші два місяці після смерті батька позивач була постійно зайнята організацією його похорон та поминальних обідів, власними сімейними питаннями. До того ж, відразу після смерті батька їй було морально важко змиритись із його смертю та займатись переоформленням його спадку. В подальшому вона була зайнята доглядом за хворою донькою [PERSON] , 1985 року народження, яка з дитинства хворіє психічним захворюванням, а саме епілепсією, є інвалідом першої групи, потребує постійного стороннього догляду та нагляду, визнана недієздатною та рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 12 серпня 2004 року № 498-Д позивача призначено її опікуном. За таких обставин, позивач періодично відкладала у часі звернення до нотаріуса, з приводу прийняття спадщини батька та розраховувала, що встигне здійснити це до закінчення визначеного законом строку, а саме наприкінці вересня 2008 року, в той час коли буду менш зайнятою. Однак, в зазначений час, коли вона планувала оформити та подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини батька, а саме в період з 16 вересня 2008 року по 08 жовтня 2008 року стан здоров`я доньки [PERSON] значно погіршився, а тому вона змушена була бути постійно поруч із нею та не могла залишити її на інших, так як саме вона, як її опікун володіє навичками надання необхідної їй медичної допомоги, коли, які та в якій кількості надати ліки та інше. За таких обставин, з об`єктивних та незалежних від позивача причин, внаслідок значного погіршення стану здоров`я її недієздатної доньки та необхідності бути постійно поруч із нею вона не змогла реалізувати своїх планів; а саме оформити та подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини рідного батька, тому просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій позов підтримує, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій позов визнав, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій позов визнала, просила розглядати справу у її відсутність. Представник відповідача Антонінської селищної ради Хмельницької області у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 30 жовтня 1963 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] , помер. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] , померла. Як вбачається із свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 22 січня 1984 року [PERSON] зареєструвала шлюб, після чого своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] позивач є спадкоємицею першої черги. Окрім неї спадкоємцями [PERSON] був його син [PERSON] , який спадщини батька не приймав та помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 01 грудня 2019 року. Спадкоємцями [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] , які на спадщину [PERSON] не претендують, про що вказали у своїх заявах про визнання позовних вимог. Інших спадкоємців у [PERSON] не має. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Позивач, як спадкоємець за законом, згідно вимог ст. 1269, 1270 ЦК України, повина була подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті спадкодавця проте, такої у передбачений законом строк не подала. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Судом встановлено, що [PERSON] вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що була зайнята доглядом за хворою донькою [PERSON] , 1985 року народження, яка з дитинства хворіє психічним захворюванням, а саме епілепсією, є інвалідом першої групи, потребує постійного стороннього догляду та нагляду, визнана недієздатною та рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 12 серпня 2004 року № 498-Д позивача призначено її опікуном. За таких обставин, позивач періодично відкладала у часі звернення до нотаріуса, з приводу прийняття спадщини батька та розраховувала, що встигне здійснити це до закінчення визначеного законом строку, а саме наприкінці вересня 2008 року, в той час коли буде менш зайнятою. Однак, в зазначений час, коли вона планувала оформити та подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини батька, а саме в період з 16 вересня 2008 року по 08 жовтня 2008 року стан здоров`я доньки [PERSON] значно погіршився, а тому вона змушена була бути постійно поруч із нею та не могла залишити її на інших, так як саме вона, як її опікун володіє навичками надання необхідної їй медичної допомоги, коли, які та в якій кількості надати ліки та інше. Таким чином, зазначені обставини, на думку суду, були об`єктивними перешкодами для прийняття спадщини та визнаються поважними у розумінні ст. 1272 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача не вбачається. На підставі викладеного та

Outcome: approved