Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-29 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернувсь до суду із позовом з врахуванням уточнених позовних вимог визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянка площею 0.1198 кадастровий номер: 3221482000:05:008:0050, цільове призначення: для колективне садівництва, що розташована за адресою: садівниче товариство «Дружба», с. Кожухів Васильківський р-н., Київська обл., укладений між [PERSON] та [PERSON] , 30.05.2017року; 31.05.2020 визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки 7/9, площею 0,1198: кадастровий номер: 3221482000:05:008:0050,що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , від 31.01.2018року; 31.05.2021 визнати недійсним договір купівлі-продажу садового будинку [ADDRESS] оі укладений між [PERSON] та [PERSON] , від 31.01.2018 року; 31.05.2022 визнати право власності на об єкт нерухомого майна - будинок, розташований адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , пасту /серія МЕ, номер 054414/ виданий Святошинським РУ ТУ МВС України в місті Кис 25.04.2002 р. Свої вимоги обґрунтував тим, що з 1991 року [PERSON] він, був член садівничого товариства «Дружба». Садівничим товариством «Дружба» позивачу та членам його сім`ї, було передано земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується рішенням сесії Данилівської сільської ради Київської області, а також державним актом на право власності на земельну ділянку та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На території зазначених земельних ділянок, позивач разом із родиною побудував будинок, який з 1994 року ним та його сім`єю використовується у якості житла. 12.09.2003 року садівничим товариством «Дружба» [PERSON] була видана довідка в тому, що вона є власником недобудованої будівлі (будинку), яка розташована на земельній ділянці [ADDRESS] , яка належить позивачу, будується за особисті кошти та за рахунок особистої фізичної праці. Однак будівництво зазначеного будинку фактично проводилося позивачем та за його кошти, будівництво відбулося на законних підставах. Земельну ділянку на якій розташований зазначений будинок, рішенням II сесії 24 скликання Данилівської сільської ради від 23.07.2004 року було передано у приватну власність дочці позивача [PERSON] та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №148399 від 21.05.2005 року. Після розлучення [PERSON] із колишнім чоловіком [PERSON] рішенням Апеляційного суду міста Києва від 16.07.2011 року було проведено розподіл спільного майна подружжя та стягнуто з доньки позивача різницю у вартості 1/2 частки спільного майна в розмірі 170 635,81. В результаті чого було відкрито виконавче провадження, та на земельну ділянку, яка належала [PERSON] накладено арешт. В подальшому без відома боржника щодо належної їй земельної ділянки були проведені електронні торги на підставі Акту державного виконавця від 10.05.2017 року. При здійсненні продажу земельної ділянки на електронних торгах були використані фотокартки на яких будівництво зазначеного будинку начебто ще не відбувалося, але на той момент, будинок хоча не був введений в експлуатацію, але вже був, збудований Позивачем. Тобто при накладанні арешту на майно, яке належало боржнику та при подальшому його відчуженню не було враховано всіх об`єктів, які знаходяться на земельній ділянці та кому вони належать, та відповідно не було враховано права інших осіб на об`єкт нерухомості, що знаходиться на земельній ділянці належній [PERSON] . Також, дану обставину не було враховано при подальшому укладанні договорів купівлі-продажу даної земельної ділянки та будинку який знаходиться на земельній ділянці який був побудований за кошти позивача. Отже є всі підстави для визнання даних договорів недійсними, адже при накладенні арешту та відчуженні майна не повинно бути порушено права інших осіб. Таким чином 20.05.2017 року приватним нотаріусом Васильківського нотаріального : кругу Київської області Бобковим О. В. було посвідчено та видано свідоцтво зареєстроване з реєстрі за №599, про те, що земельна ділянка площею 0.1198 га, кадастровий номер: 221482000:05:008:0050, цільове призначення: для колективного садівництва, що розташована :д адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Кожухівка, садівниче товариство «Дружба», належить на праві власності [PERSON] 31.05.2017 року після придбання земельної ділянки на електронних торгах [PERSON] укладає договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки з [PERSON] , а тому позивач вважає вище вказані дії такими, що порушують його права, як власника майна. Відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом в якому просить заборонити вчинення позивачем будь яких дій, які можуть порушити право [PERSON] , користування та володіння майном, у зв`язку з придбанням земельної ділянки, яка розташована за адресою; Київська обл., Васильківський р-н, Данилівська сільська рада с-т «Дружба», кадастровий номер 221482000:05:008:0050», 10.05.2017 року через електронні торги ДП «СЕТАМ», оскільки право власності на вказане нерухоме майно він набув на законних підставах. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника до суду неодноразова надходили клопотання про відкладення розгляду справ, що свідчить про зловживання своїми процесуальними правами, оскільки розгляд даної справи є значно тривалим. Представник відповідача та позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні в задоволенні первісного позову просив відмовити, наполягаючи на наявності достатніх доказів, що містять матеріали справи, зустрічний позов свого довірителя просив задоволити. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісного позову та у задоволенні зустрічного позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що з 1991 року [PERSON] , був членом садівничого товариства «Дружба», що підтверджується членською книжкою садовода від 25.06.1991 року. Садівничим товариством «Дружба» позивачу та членам його сім`ї, було передано земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується рішенням сесії Данилівської сільської ради Київської області. 12.09.2003 року садівничим товариством «Дружба» [PERSON] (тещі позивача) була видана довід в тому, що вона є власником недобудованої будівлі (будинку), яка розташована на земельній ділянці [ADDRESS] , яка належить позивачу. Ділянки [PERSON] №7 та Позивача №9 - суміжні та мають єдину огорожу. Земельну ділянку на якій розташований зазначений будинок, рішенням II сесії 24 скликання Данилівської сільської ради від 23.07.2004 року було передано у приватну власність дочці позивача [PERSON] та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №148399 від 21.05.2005 року. Після розлучення [PERSON] із колишнім чоловіком [PERSON] рішенням Апеляційного суду міста Києва від 16.07.2011 року було проведено розподіл спільного майна подружжя та стягнуто з доньки Позивача різницю у вартості 1/2 частки спільного майна в розмірі 170 635,81. В результаті чого було відкрито виконавче провадження, на земельну ділянку, яка належала [PERSON] накладено арешт. В грудні 2017 року [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду міста Києва із позовом про визнання прилюдних торгів недійсними, просила визнати недійсними прилюдні торги від 03 травня 2017 року з реалізації земельної ділянки пл. 0,1200 га., розташованої за адресою Київська область Васильківський район, Данилівська сільська рада, с-т «Дружба», кадастровий номер 3221482000:05:008:0050, результати якої оформлені протоколом № 253759 проведення електронних торгів від 03 травня 2017 року; визнати недійсним та скасувати свідоцтво від 12 травня 2017 року про право власності на земельну ділянку за вказаною адресою, видане [PERSON] . В задовленні вказаного позову рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 08 липня 2020 року відмовлено та залишено в силі Постановою Київського апеляційного суду, якими підтверджено, що прилюдні торги від 3.05.2017 р. з реалізації земельної ділянки площею 0,1200 га, яка розташована за адресою : Київська область, Васильківський район, Данилівська сільська Рада, СТ «Дружба», кадастровий номер 3221482000:05:08:0050 результати яких оформлені протоколом № 253759 проведенні на законних підставах без будь-яких порушень, а відповідно [PERSON] набув права власності на спірну земельну ділянку на законних підставах. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог частини другої статті 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 125 цього Кодексу визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до глави 16 ЦК України правочин може бути визнано недійсним з підстав, визначених законом. У разі визнання недійсним правочину може бути визнано недійсними і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно. Підпунктом в) пункту 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2014 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що з 1 січня 2002 року відповідно до статті 125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 року у відповідності із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 5 березня 2009 року № 1066-УІ право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з вимогами ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, враховуючи, що судовими рішеннями, які набрали чинності встановлено що прилюдні торги від 03.05.2017 року з реалізації земельної ділянки пл. 0,1200 га., розташованої за адресою Київська область Васильківський район, Данилівська сільська рада, с-т «Дружба», кадастровий номер 3221482000:05:008:0050, результати якої оформлені протоколом № 253759 були проведені без будь-яких порушень, то правомірність набуття у власність вказаного нерухомого майна [PERSON] знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а тому первісний позов [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed