Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів. в якому просить про позбавлення їх батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] - відносно свого сина [PERSON] , [INFO] відомості про батька [PERSON] , [INFO] зареєстровані відповідно до ч. 1 ст. 135 СКУ та стягнення аліментів з [PERSON] та [PERSON] на утримання малолітніх діте [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а з [PERSON] на утримання свого сина [PERSON] . В обґрунтування посилався на те, що [PERSON] майже з самого народження проживає в сім`ї бабусі, а мати самоусунулася від утримання та виховання сина. Малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] батьки залишали одних вдома без нагляду, або залишали під нагляд неповнолітнього брата [PERSON] . Таким чином, залишали дітей в небезпеці. В зв`язку з вищевикладеними обставинами виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування змушений звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . Стягнути аліменти з [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути аліменти з [PERSON] для утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частки прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь закладу КП «Кременчуцький спеціалізований будинок Полтавської обласної ради». Стягнути аліменти з [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі частини прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на користь закладу КП «Кременчуцький спеціалізований будинок Полтавської обласної ради». Стягнути аліменти з [PERSON] для утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, на користь закладу де перебуває дитина КП «Кременчуцький спеціалізований будинок Полтавської обласної ради». Стягнути аліменти з [PERSON] для утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь КП «Кременчуцький спеціалізований будинок Полтавської обласної ради». Передати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] [INFO] органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради. Ухвалою суду від 07.09.2022 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23.11.2022 року по справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечували. Відповідачка [PERSON] пояснила, що відносно сина [PERSON] належним чином виконує свої батьківські обов`язки, виховує та утримує його. Після реєстрації шлюбу з [PERSON] вона переїхала проживати за його місцем проживання. З [PERSON] у нового чоловіка відносини не дуже складалися, умов для проживання великої сім`ї після народження ще двох їх спільних дітей не було і тому за домовленістю із своєю мамою- бабусею [PERSON] він залишився проживати з нею. Тим не менш весь час вони дуже тісно спілкуються, а останній час проживають всі разом, так як вона пішла від чоловіка. Щодо дітей [PERSON] та [PERSON] пояснила, що матеріально утримує на виховує їх, діти обуті, одягнуті, накормлені, дівчинка ходила у дитячий садок. Однак дійсно вона була вимушена залишити дітей вдома одних, або просила старшого сина, бабусю, куму, так якій потрібно було поїхати на відмітку в орган пробації, однак це зайняло мало часу і маленький син в цей час спав. В подальшому вона переїхала з дітьми до матері, так як відносини з чоловіком погіршилися і залищила дітей на старшого брата, щоб вирішити свої справи. Наразі визнає свою провину та просить не позбавляти її батьківських прав. Відповідач [PERSON] пояснив, що працює в іншому місці і не може побути з дітьми, коли дружині необхідно відлучитися. Однак наразі він переосмислив свою поведінку, дітей любить, їздить до них в дитячий будинок, вирішив з відповідачкою [PERSON] внутрішні сімейні проблеми і просить не позбавляти його батьківських прав. Третя особа - [PERSON] заперечувала проти позову та зазначила, що гострий момент конфліктної ситуації, який спонукав її звернутися до органів опіки та піклування минув, відповідачі переосмислили свою поведінку та заслуговують на шанс проявити себе гарними батьками. Третя особа - КП «Кременчуцький спеціалізований будинок Полтавської обласної ради» в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, надав суду заяву про розгляд участі справи без представника КП «Кременчуцький спеціалізований будинок Полтавської обласної ради» про винесення рішення покладаються на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, неповнолітнього [PERSON] , показання свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази в їх сукупності суд приходить до висновку. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до положень ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Стаття ст.164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, одна з яких, передбачена п.2 ч.1 цієї статті - це ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матірью [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 08.12.2010 р.н. Згідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно до копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 18.09.2015 року а/з 240 В шлюбі [PERSON] та [PERSON] мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] відповідно до копій свідоцтва про народження. Згідно до повідомлення № 3557/115/101/01-2021 від 08.06.2022 року ГУ НП В Полтавській області Полтавське РУП 02.06.2022 року о 11-00 год. працівниками ювенальної превенції Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області спільно із працівниками служби у справах дітей Шевченківського району м. Полтави, працівниками Полтавського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, було здійснено комісійне відвідування родини [PERSON] . Під час відвідування було виявлено, що малолітні діти : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] перебували за місцем мешкання без нагляду батьків у зачиненому будинку . У будинку санітарно-гігієнічні умови в незадовільному стані. У відношення до [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП у відношення гр.. [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Відповідно до постанови Київського районного суду м. Полтави від 21.07.2022 року визнано [PERSON] винною у скоєнні адміністративного правопорушенні передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та піддано її адміністративному стягненню у виді штрафу 1700 грн. на користь держави та стягнуто з [PERSON] судовий збір в розмірі 454 грн. Згідно до повідомлення ГУ НП в Полтавській області Полтавського РУП, що 08.07.2022 року о 18-07 год. до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення зі служби «102» від гр.. [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , про те, що дружина заявника, гр. [PERSON] [INFO] не належним чином виконує батьківські обов`язки по догляду за дітьми, а саме залишила дітей без нагляду та пішла у невідомому напрямку. Під час проведення перевірки працівниками Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області було встановлено, що 23.06.2022 року гр.. [PERSON] залишила дітей бабусі, гр.. [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Також гр.. [PERSON] повідомила, що наразі малолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зараз перебувають з нею, батьки не приймають участь у догляді та вихованні дітей. Згідно до Характеристики учня 4-Г класу [PERSON] Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 29 , який проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] навчається в вищезазначеній школі, мати не приділяє належну увагу вихованню сина, батьківські збори відвідувала [PERSON] , яка щоденна спілкується з класним керівником. Відповідно до повідомлення адміністрації КЗ «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 27 Полтавської міської ради Полтавської області» [PERSON] мати малолітнього [PERSON] , належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, також [PERSON] з 06.04.2022 року переведений на класно-урочну форму (онлайн) навчання, але заняття не відвідував, домашні завдання не виконував. Згідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 23.07.2022 року у присутності понятих працівниками закладу охорони здоров`я, представником служби у справах дітей складений цей акт про те що, 23.07.2022 року за адресою [ADDRESS] (біля будинку) знайдена дитина [PERSON] , [INFO] , дитину доставлено до ДМКЛ м. Полтави. Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 23.07.2022 року у присутності понятих працівниками закладу охорони здоров`я, представником служби у справах дітей складений цей акт про те що, 23.07.2022 року за адресою [ADDRESS] (біля будинку) знайдена дитина [PERSON] , [INFO] дитина доставлена до ДМКЛ м. Полтави. Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 23.07.2022 року у присутності понятих працівниками закладу охорони здоров`я, представником служби у справах дітей складений цей акт про те що, 23.07.2022 року за адресою [ADDRESS] (біля будинку) знайдена дитина [PERSON] , [INFO] , дитина доставлена до ДМКЛ м. Полтави . Згідно до повідомлень про дитину позбавлення батьківського піклування КП «Дитяча МКЛ ПМР» від 27.07.2022 року №1180, 1179, 1178, що з 23.07.2022 року перебуває дитина позбавлена батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , стан здоров`я дітей - соматично здоровий. Відповідно до повідомлення НП України ДПП УПП в Полтавській області від 27.07.2022 року № 7615/41/26/03-2022 начальнику служби у справах дітей Київської районної у м. Полтаві ради , що 23.07.2022 року на спеціальну лінію «102» надійшло повідомлення «Неналежне виконання обов`язків по догляду за дитиною» за адресою: [ADDRESS] . Матір залишала свої малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на пішла в невідомому напрямку. Дітей доставлено до ДМКЛ у м. Полтаві та складено акт. Згідно до повідомлення Шевченківської районної у м. Полтаві ради виконавчого комітету начальнику служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, що 02.06.2022 року відбулося комісійне відвідування родини за участі спеціалістів служби у справах дітей Шевченківського району, представника ювенальної превенції, фахівця Полтавського міського центру спеціальних служб за фактичним місцем проживання родини [ADDRESS] . На час відвідування малолітні діти перебували дома самі, але через 10 хв. [PERSON] повернулась до дітей. Санітарно-гігієнічний стан помешкання в задовільному стані. В родині відбуваються випадки неналежного виконання батьківських обов`язків. На обліку служби у справах дітей Шевченківського району родина не перебуває. Від соціального супроводу гр.. [PERSON] відмовилася. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 03.08.2022 року № 7 про соціальний захист [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] вирішила рекомендувати виконавчому комітету Київської районної у м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування : тимчасово влаштувати малолітнього [PERSON] , [INFO] , в сім`ю [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] . Влаштувати малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради», терміном на 6 місяців. Звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітніх дітей. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] - соціальний працівник Полтавського міського центру соціальної служби повідомила суду, що 02.06.2022 року надійшов лист про те, що [PERSON] лишає малолітніх дітей самих вдома. Вони виїзджали за місцем мешкання малолітніх дітей по [ADDRESS] , де двоє малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] були вдома самі. [PERSON] був у безпеці, так як знаходився у кроватці, в будинку було брудно, але їжа в холодильнику та у дітей була. Через декілька хвилин приїхала мама. Вони запропонували матері соціальне супроводження, однак вона відмовилася. В результаті повторного обстеження будинку вже було чисто. Однак через деякий час їх вже викликали сусіди за адресою [ADDRESS] , де діти були на вулиці самі без дорослих, однак із старшим братом [PERSON] . Допитана в судовому засіданні [PERSON] - старший інспектор Полтавського РУП, повідомила суду, що працівники поліції неодноразово приїжджала за місцем проживання [PERSON] та їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , були складані протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП. Також були складені три протоколи відносно [PERSON] про адміністративне правопорушення за неналежне виконання батьківських обов`язків стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , так як він не відвідував навчання в ЗОШ № 29 м. Полтави за повідомлення адміністрацією навчального закладу. Як встановлено у судовому засіданні, малодітні діти Прокопенків влаштовані в КП «Кременчуцький спеціалізований будинок Полтавської обласної ради». Як пояснили відповідачі і це не спростовується представником позивача, батьки по декілька разів на тиждень провідують дітей, привозять їм необхідні речі, солодощі. Іграшки тощо. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Виконавчим комітетом Київської районної в м.Полтаві ради було розглянуто питання доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно трьох неповнолітніх дітей, а [PERSON] відносно двох своїх малолітніх дітей , за результатами чого складено та подано суду письмовий висновок, в якому орган опіки та піклування вважав за доцільне позбавлення їх батьківських прав відносно своїх дітей. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58). У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Як зауважив Європейський Суд з прав людини ( далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. При цьому звертає увагу на те, що позивач у цій справі намагався побачити дитину та оскаржував заяву про позбавлення батьківських прав і цей факт міг свідчити про його інтерес до дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. В своїй постанові у справі №214/1048/15-ц від 03.05.2018 року ВС звернув увагу на те, що у статті 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Також суд касаційної інстанції роз`яснив, що тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить і вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України). Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Такого ж висновку і дійшов ВССУ в ухвалі від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц ВССУ зауважив, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд вказав, що потрібно встановити винну поведінку батька щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а також те, чи можливо змінити його поведінку в кращу сторону попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а також сприяти захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування та перевірити ставлення дитини до свого батька. ВС в постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Разом з тим, обставини на які вказує представник позивача, як на підставу позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно свого сина [PERSON] , в сукупності інших доказів наявних в матеріалах справи, пояснення відповідачки, третьої особи [PERSON] в судовому засіданні, думка дитини [PERSON] , не можуть вважатися достатніми та визначальними для позбавлення її батьківських прав відносно свого сина. Крім того, проаналізувавши всі докази по справі суд прийшов до висновку, що не є доведеним той факт, що сім`я [PERSON] , яка наразі проживає разом з матір`ю [PERSON] та сином [PERSON] є особливо непридатною чи неблагополучною, а також врахував той факт, що інтересам [PERSON] , якому наразі вже 12 років, найкраще відповідає збереження його звичних зв`язків з родиною. Відповідно до ст.170 СК суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. 2. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. 3. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. 4. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Таким чином, відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав - це або крок до оздоровлення неблагополучної сім`ї, або, навпаки, крок до повного припинення правовідносин шляхом позбавлення батьківських прав зі всіма наслідками. Враховуючи бажання відповідачів виконувати свої батьківські обов`язки відносно своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , розуміння своєї вини в неналежній поведінці у вихованні та розвитку дітей, їх поведінка та ставлення до дітей після їх фактичного відібрання та поміщення в дитячий будинок, нерозривність їх сімейних зв`язків та прояв своїх батьківських обов`язків, а також, виходячи з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідачів батьківських прав з огляду на недоведеність позивачем виключних підстав, з якими закон пов`язує можливість позбавлення батьківських прав. Разом з тим, зважаючи на доведеність фактів залишення відповідачами малолітніх дітей в умовах, що могли загрожувати їх життю та здоров`ю, суд вважає за необхідне попередити їх про необхідність змінити ставлення до виховання та утримання дітей та відібрати дітей [PERSON] та [PERSON] від батьків без позбавлення їх батьківських прав відносно дітей, цим самим надавши їм шанс на виправлення, оздоровлення сімейних відносин, вирішення соціально-побутових проблем. В протилежному випадку це може стати підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно своїх дітей. Відповідно до ст.ст. 170 СК України суд стягує з відповідачів аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради», де наразі перебувають діти. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 ЦК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. Таким чином, з кожного з відповідачів [PERSON] та [PERSON] потрібно стягнути на користь КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] в розмірі частини прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку на кожну дитину починаючи з 22.08.2022 року. Так як суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , то і в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на його утримання суд також відмовляє. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1984 грн. та 80 к. з кожного. На підставі викладеного і

Outcome: partial