Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на її користь у розмірі 7 000 грн., щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] до досягнення сином повноліття та понесені судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що не перебувала з відповідачем у зареєстрованих шлюбних відносинах, однак [INFO] у них народився син [PERSON] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а вона одна не може забезпечити дитині такий рівень. Батько дитини ухиляється від виконання свого обов`язку щодо матеріального забезпечення сина. Вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина у примусовому порядку в розмірі 7 000грн., щомісячно, що буде необхідним розміром для належного матеріального забезпечення дитини усім необхідним. Ухвалою від 27.12.2022 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просить такий задоволити. Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив частково, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в сумі 2 000 грн. Заслухавши вступні слова учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, постановляючи рішення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно з ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обов`язку по утриманню дітей, а також фактичних доказів виконання останнім такого обов`язку, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання дитини до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, а також вищезазначених норм Сімейного кодексу України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі вищенаведеного, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яку утримує позивачка, матеріальне становище відповідача, та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання малолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 14.12.2022 та в порядку ч.1 ст.430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн. в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 182, 184, 191, 192 СК України та

Outcome: partial