Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

19 січня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить дозволити зареєструвати місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2007 року, від шлюбу має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, та рішенням Славутицького міського суду Київської області від 13 липня 2017 року шлюб між ними розірвано.18 червня 2019 року вийшла заміж та змінила прізвище на « [PERSON] ». В шлюбі придбала будинок в [ADDRESS] . Позивач зазначає, що на даний час вона з дітьми зареєстрована в [ADDRESS] , але фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Позивачка звернулась до центру надання адміністративних послуг смт Михайло-Коцюбинське Чернігівського району із заявою про реєстрацію місця проживання її та реєстрацію дітей за місцем фактичного проживання, але у реєстрації їй було відмовлено у зв`язку з не наданням письмової згоди батька на реєстрацію дітей. В усному спілкуванні відповідач відмовляється надавати згоду на реєстрації спільних дітей, та вважає, що порушуються права її дітей . Ухвалою судді від 20 січня 2023 року позовна заява була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам викладених у ст. 177 ЦПК України. 27 січня 2023 року позивачка усунула недоліки. Ухвалою судді від 27 січня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 15 березня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Через канцелярію суду надала заяву про проведення судового засідання без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився. Відзив на позов не надходив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Центр надання адміністративних послуг Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечили, надавши клопотання про розгляд справи без участі представника селищної ради. Відповідно до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 23 червня 2007 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 13 липня 2017 року шлюб між ними було розірвано (а.с.8-9) Сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких у свідоцтві про народження дітей записано [PERSON] (а.с.4,5). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 18 червня 2019 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с.6) З довідки від 9 грудня 2022 року № 646, виданої виконкомом Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за даною адресою без реєстрації проживають діти: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . (а.с.7) Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22 липня 2021 року, індексний номер витягу 267133992 вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . (а.с.10-11, 12) Позивачка звернулася до центру надання адміністративних послуг смт Михайло-Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області з питання реєстрації її місця проживання та реєстрацію дітей в належному їй на праві власності будинку за адресою: [ADDRESS] , але у реєстрації було відмовлено у зв`язку з не наданням письмової згоди батька на реєстрацію дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно із частиною першою нормативно-правовий акт № 2947-III від 10 січня 2002 року\~статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Частиною 4\~ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~встановлено, що реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Згідно із пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207\~у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Закон України «Про охорону дитинства»\~визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Вирішуючи спір щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей без згоди батька, суд враховує, що діти мешкають з позивачкою і у зв`язку зі зміною місця реєстрації позивачки повинні бути зареєстровані за адесою реєстрації матері. Разом з тим, без згоди батька дітей на зміну місця їх реєстрації згідно Правил реєстрації місця проживання така реєстрація є неможливою. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою\~постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. ЄСПЛ неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа "Байт і Кеннеді проти Німеччини (п.67) "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II, проти Німеччини" (п.45).\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що невизначеність реєстрації місця проживання дітей за місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить інтересам дітей та суттєво обмежує реалізацію їх прав, гарантованих\~Конституцією\~та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист та виходячи з пріоритету інтересів дитини, їх найкращого забезпечення, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладено,

Outcome: approved