Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-15 00:00:00

в липні 2021 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Коломієць Т.М. звернувся до суду із позовом до відповідачів державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренка В.В., Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «Сетам», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ігнатова Д.В., ТОВ «Профітрейд 2016», третя особа: [PERSON] , в якому просив суд: визнати недійсними електронні торги, проведені 18.06.2020 року ДП «Сетам» із реалізації земельної ділянки, площею 0,428 га, кадастровий номер 8000000000:90:452:4280, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 26-б , 26-в , 28-б , 30-а (реєстраційний номер лота 423765); визнати недійсним протокол проведення електронних торгів № 485652, проведених 18.06.2020 року ДП «Сетам» із реалізації земельної ділянки, площею 0,428 га, кадастровий номер 8000000000:90:452:4280, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 26-б , 26-в , 28-б , 30-а (реєстраційний номер лота 423765); визнати недійсним акт про проведення електронних торгів № 485652 від 18.06.2020 року із реалізації ДП «Сетам» земельної ділянки, площею 0,428 га, кадастровий номер 8000000000:90:452:4280, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 26-б , 26-в , 28-б , 30-а (реєстраційний номер лота 423765), складений державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренком В.В.; визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів № 1926 від 06.07.2020 року на земельну ділянку, площею 0,428 га, кадастровий номер 8000000000:90:452:4280, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 26-б , 26-в , 28-б , 30-а , видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ігнатовим Д.В.; витребувати із володіння ТОВ «Профітрейд 2016» на користь [PERSON] земельну ділянку, площею 0,428 га, кадастровий номер 8000000000:90:452:4280, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 26-б , 26-в , 28-б , 30-а ; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 0,428 га, кадастровий номер 8000000000:90:452:4280, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 26-б , 26-в , 28-б , 30-а . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу на праві власності належали земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] , 28-б , 26-в , 26-б , 30-а , кадастрові номери: 8000000000:90:452:0040, 8000000000:90:452:0041, 8000000000:90:452:0042, 8000000000:90:452:0043, 8000000000:90:452:0044. В 2016 році в незаконний спосіб без дозволу та волі позивача, як власника зазначених земельних ділянок, шляхом підробки документів (довіреності), ці земельні ділянки вибули із власності позивача та були зареєстровані за [PERSON] . В травні 2016 року позивачем було подано до Голосіївського районного суду м. Києва позов до [PERSON] про визнання недійсною довіреності, на підставі якої від імені позивача іншою особою було укладено договори купівлі-продажу цих земельних ділянок, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування реєстраційних записів та визнання за позивачем права власності на ці земельні ділянки. В межах розгляду зазначеної справи, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.10.2016 року у справі № 752/7988/16-ц, було забезпечено зазначений позов шляхом накладення арешту на земельні ділянки, зареєстровані за [PERSON] , та заборонено здійснювати будь-які дії щодо проектування та будівництва на земельних ділянках. 31.10.2016 року приватним нотаріусом КМНО Вегерою Л.О. було здійснено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію зазначеного вище обтяження. Крім того, за заявою [PERSON] про вчинення злочину, Печерським УП ГУ НП у м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12016100060003931, внесеного до ЄРДР 04.06.2016 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України. В зазначеному кримінальному провадженні позивача було визнано потерпілим, та ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/32856/16-к, клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києва про арешт земельних ділянок було задоволено, та накладено арешт на земельні ділянки, кадастрові номери: 8000000000:90:452:0040, 8000000000:90:452:0041, 8000000000:90:452:0042, 8000000000:90:452:0043, 8000000000:90:452:0044, у т.ч. і заборонено відчуження і зміну меж зазначених земельних ділянок. 15.07.2016 року державним реєстратором було здійснено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію зазначеного вище обтяження. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2019 року, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 07.07.2020 року, було визнано недійсною довіреність, видану від імені [PERSON] на ім`я громадянина Грузії [PERSON] , посвідчену 24.06.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биченко О.О., зареєстровану в реєстрі за № 621. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04.02.2016 р. між [PERSON] , від імені якого діяв громадянин Грузії [PERSON] на підставі довіреності від 24.06.2015 р., і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрованого за № 172. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04.02.2016 р. між [PERSON] , від імені якого діяв громадянин Грузії [PERSON] на підставі довіреності від 24.06.2015 р., і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрованого за № 175. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04.02.2016 р. між [PERSON] , від імені якого діяв громадянин Грузії [PERSON] на підставі довіреності від 24.06.2015 р., і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрованого за № 178. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04.02.2016 р. між [PERSON] , від імені якого діяв громадянин Грузії [PERSON] на підставі довіреності від 24.06.2015 р., і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрованого за № 169. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04.02.2016 р. між [PERSON] , від імені якого діяв громадянин Грузії [PERSON] на підставі довіреності від 24.06.2015 р., і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрованого за № 181. Скасовано запис про реєстрацію права власності за [PERSON] № 13127597 від 04.02.2016 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:452:0040; № 13127830 від 04.02.2016 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:452:0041; № 13127967 від 04.02.2016 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:452:0042; № 13127375 від 04.02.2016 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:452:0043; № 13128119 від 04.02.2016 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:452:0044. Позивач вказує, що зазначеним судовим рішенням підтверджено незаконність вибуття зазначених земельних ділянок із власності позивача на користь [PERSON] . Однак, в червні 2020 року позивачу стало відомо, що 18.06.2020 року має відбутись аукціон з реалізації п`яти земельних ділянок, які вибули з його власності в незаконний спосіб. Крім того, в результаті технічного об`єднання цих земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] , 28-б , 26-в , 26-б , 30-а , до Державного земельного кадастру було внесено відомості про утворення однієї земельної ділянки з іншим кадастровим номером 8000000000:90:452:4280. Підставою для внесення відповідного запису до реєстру було рішення приватного нотаріуса КМНО Незнайко Н.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) від 02.09.2019 року № 48483850. Позивач вказує, що з огляду на те, що на момент вчинення зазначених реєстраційних дій в реєстрі були зареєстровані обтяження, накладені в межах цивільної та кримінальної справ, а тому приватний нотаріус КМНО Незнайко Н.М., в порушення вимог закону, здійснила незаконну реєстрацію зазначених земельних ділянок. Позивач зазанчає, що до проведення аукціону стороною позивача було направлено до ДП «Сетам», державного виконавця та Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву із долученням вичерпного переліку документів, які свідчили про незаконне вибуття із власності позивача спірних земельних ділянок та наявність чинних арештів та заборон на спірні земельні ділянки. Однак, до припинення зазначених обтяжень на спірне майно, 18.06.2020 року відбулись торги з його відчуження, що свідчить про незаконність таких дій. З огляду на встановлення в судовому порядку незаконного переходу права власності на земельні ділянки від [PERSON] до [PERSON] , які в подальшому були об`єднані в одну земельну ділянку, та реалізовані на спірних торгах без волі власника [PERSON] , аукціон та реєстрація права власності за переможцем торгів відбулась за наявності зареєстрованих арештів, що свідчить про наявність підстав для визнання недійсними електронних торгів, які були проведені 18.06.2020 року ДП «Сетам» із реалізації земельної ділянки, площею 0,428 га, кадастровий номер 8000000000:90:452:4280, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 26-б , 26-в , 28-б , 30-а ; а також визнання недійсними протоколу проведення цих електронних торгів, акту про проведення електронних торгів та свідоцтва про придбання такого майна з прилюдних торгів. Крім того, з огляду на те, що спірні земельні ділянки, які в подальшому були об`єднані в одну, вибули із власності позивача поза його волею, новий власник майна ТОВ «Профітрейд 2016» був обізнаний про наявність арештів на майно та спірність права власності [PERSON] на це майно, а відтак наявні підстави для витребування цього майна із незаконного чужого володіння та визнання за позивачем права власності на спірне майно. Посилаючись на викладене, а також з метою захисту своїх прав позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В. від 26.07.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. В жовтні 2021 року до суду від представника відповідача ТОВ «Профітрейд 2016» надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на відсутність достатніх підстав для визнання недійсними протоколу електронних торгів, акту про проведення електронних торгів та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, оскільки зазначені документи не є підставами виникнення права власності на придбане майно, тобто не є правочинами, а є лише документами, які засвідчують ті, або інші фактичні обставини, які відбулись. В зв`язку із відрядженням судді Слободянюк А.В. до Дніпровського районного суду м. Києва, на підставі розпорядження керівника апарату суду № 186 від 06.04.2022 року, справу було повторно автоматично розподілено та визначено головуючого суддю Чередніченко Н.П. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.10.2022 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених в позові підстав. Представник відповідача ТОВ «Профітрейд 2016» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити, посилаючись на підстави, які викладені в письмовому відзиві. Інші сторони явку своїх представників в судове засідання не забезпечили. Про розгляд справи повідомлялись належним чином, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] був власником земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] , 26-в , 26-б , 30-а , кадастрові номери 8000000000:90:452:0040, 8000000000:90:452:0041, 8000000000:90:452:0042, 8000000000:90:452:0043, 8000000000:90:452:0044 на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок, посвідчених 18.09.2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровими № № 1090, 10892, 10907, 10904, 70895. На підставі зазначених договорів купівлі-продажу земельних ділянок позивачу були видані Державні акти на землю. Поруч із цим, позивачу стало відомо, що на підставі договорів купівлі-продажу зазначених земельних ділянок від 04.02.2016 року, які були укладені від імені позивача іншою особою та [PERSON] , останній, набув право власності на ці земельні ділянки, яке було зареєстроване в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом КМНО Шевченко Д.Г. Зазначені договори купівлі-продажу земельних ділянок були підписані від імені [PERSON] громадянином Грузії [PERSON] , який діяв на підставі довіреності, посвідченої 14.06.2015 року Биченко О.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 621. Однак, позивач вказує, що жодних довіреностей на ім`я громадянина Грузії [PERSON] ним не видавалось, та жодних доручень, в т.ч. щодо продажу належних позивачу земельних ділянок, останній, нікому не надавав. В травні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до відповідачів [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Биченко О.О., третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. про визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, визнання права власності. В рамках розгляду зазначеної справи, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.10.2016 року у справі № 752/7988/16-ц, було забезпечено зазначений позов шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки, які були зареєстровані за [PERSON] , - за адресою: [ADDRESS] , 26-в , 26-б , 30-а , кадастрові номери 8000000000:90:452:0040, 8000000000:90:452:0041, 8000000000:90:452:0042, 8000000000:90:452:0043, 8000000000:90:452:0044, та заборонено [PERSON] здійснювати будь-які дії щодо проектування та будівництва на зазначених земельних ділянках. В іншій частині вимог заяви було відмовлено. 31.10.2016 року приватним нотаріусом КМНО Вегерою Л.О. було здійснено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію зазначеного вище обтяження. Крім того, за заявою [PERSON] про вчинення злочину, Печерським УП ГУ НП у м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12016100060003931, внесеного до ЄРДР 04.06.2016 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України. В зазначеному кримінальному провадженні позивача було визнано потерпілим, та ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2016 року у справі № 757/32856/16-к, клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києва про арешт земельних ділянок було задоволено, та накладено арешт на земельні ділянки, кадастрові номери 8000000000:90:452:0040, 8000000000:90:452:0041, 8000000000:90:452:0042, 8000000000:90:452:0043, 8000000000:90:452:0044, у т.ч. і заборонено відчуження і зміну меж зазначених земельних ділянок. 15.07.2016 року державним реєстратором було здійснено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію зазначеного вище обтяження. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2019 року у справі № 752/7988/16-ц, позов [PERSON] до [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Биченко О.О., третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. про визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, визнання права власності, було задоволено частково. Визнано недійсною довіреність, видану від імені [PERSON] на ім`я громадянина Грузії [PERSON] , посвідчену 24.06.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биченко О.О., зареєстровану в реєстрі за № 621. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04.02.2016 р. між [PERSON] , від імені якого діяв громадянин Грузії [PERSON] на підставі довіреності від 24.06.2015 р., і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрованого за № 172. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04.02.2016 р. між [PERSON] , від імені якого діяв громадянин Грузії [PERSON] на підставі довіреності від 24.06.2015 р., і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрованого за № 175. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04.02.2016 р. між [PERSON] , від імені якого діяв громадянин Грузії [PERSON] на підставі довіреності від 24.06.2015 р., і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрованого за № 178. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04.02.2016 р. між [PERSON] , від імені якого діяв громадянин Грузії [PERSON] на підставі довіреності від 24.06.2015 р., і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрованого за № 169. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04.02.2016 р. між [PERSON] , від імені якого діяв громадянин Грузії [PERSON] на підставі довіреності від 24.06.2015 р., і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрованого за № 181. Скасовано запис про реєстрацію права власності за [PERSON] № 13127597 від 04.02.2016 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:452:0040; № 13127830 від 04.02.2016 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:452:0041; № 13127967 від 04.02.2016 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:452:0042; № 13127375 від 04.02.2016 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:452:0043; № 13128119 від 04.02.2016 р. на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:452:0044. В іншій частині позовних вимог було відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 07.07.2020 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2019 року було залишено без змін. З мотивувальної частини зазначених рішень вбачається, що судами було встановлено відсутність внутрішньої волі позивача [PERSON] на видачу довіреності на ім`я громадянина Грузії [PERSON] , а тому з огляду на те, що договори купівлі-продажу земельних ділянок, які були укладені 04.02.2016 року [PERSON] від імені якого діяв [PERSON] , та [PERSON] , на підставі довіреності, яка є недійсною, а тому, відповідно, і правочини з реалізації земельних ділянок є недійсними. Крім того, судами було зазначено про те, що вимоги позивача про визнання за ним права власності на спірні земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] , 26-в , 26-б , 30-а , кадастрові номери 8000000000:90:452:0040, 8000000000:90:452:0041, 8000000000:90:452:0042, 8000000000:90:452:0043, 8000000000:90:452:0044, - не є належним способом захисту порушеного права, оскільки, після скасування державної реєстрації права на земельні ділянки, яка була здійснена під час недійсного правочину, право позивача буде поновлено. Поруч із цим, позивачу [PERSON] із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.06.2020 року та від 16.07.2020 року, стало відомо про те, що за наявності арештів та заборон щодо спірних земельних ділянках, державним реєстратором приватним нотаріусом КМНО Незнайко Н.М. 29.08.2019 року було внесено запис про реєстрацію об`єднання об`єктів нерухомого майна на підставі заяви [PERSON] . Крім того, приватним нотаріусом КМНО Незнайко Н.М. на підставі заяви [PERSON] , відомостей Державного земельного кадастру від 29.08.2019 року, було прийнято рішення від 02.09.2019 року про реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку, площею 0,428, кадастровий номер 8000000000:90:452:4280 за адресою: [ADDRESS] , 28-б , 26-в , 26-б , 30-а . Крім того, позвиачу стало відомо про те, що 18.06.2020 року мають відбутись торги із реалізації належних позивачу земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] , 28-б, 26-в , 26-б , 30-а , кадастрові номери 8000000000:90:452:0040, 8000000000:90:452:0041, 8000000000:90:452:0042, 8000000000:90:452:0043, 8000000000:90:452:0044, які були об`єднані в одну земельну ділянку, площею 0,428, кадастровий номер 8000000000:90:452:4280 за адресою: [ADDRESS] , 28-б , 26-в , 26-б , 30-а . 04.06.2020 року представником позивача було направлено до ДП «Сетам», та Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву із вимогою припинити електроні торги (номер лоту 423765), до якої було долучено документи, які свідчили про незаконне вибуття із власності позивача [PERSON] спірних земельних ділянок, які в подальшому незаконно були об`єднані в одну земельну ділянку, та наявність чинних арештів та заборон на спірні земельні ділянки. Зазначені заяви були отримані адресатами до 18.06.2020 року, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, 18.06.2020 року відбулись торги, проведені ДП «Сетам» із реалізації земельної ділянки, площею 0,428 га, кадастровий номер 8000000000:90:452:4280, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 26-б , 26-в , 28-б , 30-а (реєстраційний номер лота 423765). За результатами проведення зазначених торгів було оформлено протокол проведення електронних торгів № 485652, проведених 18.06.2020 року ДП «Сетам» із реалізації земельної ділянки, площею 0,428 га, кадастровий номер 8000000000:90:452:4280, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 26-б , 26-в , 28-б , 30-а (реєстраційний номер лота 423765). Складено державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренком В.В. акт про проведення електронних торгів № 485652 від 18.06.2020 року із реалізації ДП «Сетам» земельної ділянки, площею 0,428 га, кадастровий номер 8000000000:90:452:4280, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 26-б , 26-в , 28-б , 30-а (реєстраційний номер лота 423765). Видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ігнатовим Д.В. свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів № 1926 від 06.07.2020 року на земельну ділянку, площею 0,428 га, кадастровий номер 8000000000:90:452:4280, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 26-б , 26-в , 28-б , 30-а . В липні 2021 року позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав, а також в липні 2021 року [PERSON] звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на зазначене рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Незнайко Н.М. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 21.05.2021 року № 1807/5, було скасовано рішення від 02.09.2019 року № 48483850, прийняте приватним нотаріусом КМНО Незнайко Н.М. та анульовано доступ, останньої, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 04.06.2021 року, було встановлено, що наказ Міністерства юстиції України від 21.05.2021 року № 1807/5 виявилось не можливим виконати, оскільки, 06.07.2021 року на підставі рішення № 52983536, прийнятого приватним нотаріусом КМНО Ігнатовим Д.В. відбулась держана реєстрація переходу права власності на земельну ділянку до ТОВ «Профітрейд 2016» на підставі свідоцтва про проведення електронних торгів, а також у зв`язку із наявними записами про обтяження. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірні електронні торги відбулись із порушенням вимог закону щодо майна, на яке в судовому порядку було накладено арешт та яке вибуло із власності позивача поза його волею, торги та реєстрація права власності за переможцем торгів відбулась за наявності зареєстрованих арештів та заборон, що свідчить про наявність підстав для визнання недійсними як електронних торгів, так і документів, які були оформлені за результатами їх проведення. Заперечуючи проти позовних вимог, сторона відповідача вказувала на те, що відсутні достатні підстави для визнання недійсними електронних торгів та документів, які були оформлені в результаті їх проведення, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України „Про виконавче провадження", реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. У відповідності до абзацу 12 пункту 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити, зокрема відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек), а у відповідності до абзацу 8 пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами, зокрема і копіями документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна. Згідно із ч. 3 ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження", у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. З наявних у справі доказів вбачається, що на час проведення спірних торгів на земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] , 28-б, 26-в, 26-б, 30-а , кадастрові номери 8000000000:90:452:0040, 8000000000:90:452:0041, 8000000000:90:452:0042, 8000000000:90:452:0043, 8000000000:90:452:0044, які були об`єднані в одну земельну ділянку, площею 0,428, кадастровий номер 8000000000:90:452:4280 за адресою: [ADDRESS] , 28-б, 26-в , 26-б , 30-а , - в реєстрі були наявні обтяження, а саме: арешт та заборона, застосовані ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.10.2016 року у справі № 752/7988/16-ц, а також ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2016 року у справі № 757/32856/16-к. У відповідності до пункту 9 частини другої статті 129, частини перша статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання; обов`язковість судового рішення належить до основних засад судочинства. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованого у постанові від 05.06.2018 у справі № 543/730/14-ц, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника). Отже, ухвала суду про забезпечення позову, зокрема, про арешт та заборону відчуження нерухомого майна, встановлює обтяження такого майна незалежно від того, зареєстроване це обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи ні. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованого у постанові від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. У відповідності до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18.01.2017 р. у справі № 6-2776цс16, суд має перевірити сумніви щодо добросовісності набувача квартири, з`ясувати причини і обставини неодноразового перепродажу спірної квартири протягом незначного строку, надати оцінку поведінці як продавців, так і покупців цього майна, перевірити поведінку останнього покупця, як перед купівлею спірного майна, так і після його придбання, визначитися з тим, чи знала набувачка, або проявивши принаймні розумну обачність, чи могла і повинна була знати про те, що квартира вибула з володіння власника з порушенням вимог закону, зокрема і через чинність накладеного судом арешту і заборон. Судом встановлено, що після накладення арешту та заборони на земельні ділянки, та після ухвалення судом першої інстанції рішення про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] , 28-б, 26-в , 26-б , 30-а , кадастрові номери 8000000000:90:452:0040, 8000000000:90:452:0041, 8000000000:90:452:0042, 8000000000:90:452:0043, 8000000000:90:452:0044, - [PERSON] було здійснено ряд дій щодо об`єднання цих земельних ділянок в одну земельну ділянку, площею 0,428, кадастровий номер 8000000000:90:452:4280 за адресою: [ADDRESS] , 28-б , 26-в , 26-б , 30-а , а також на підставі рішення приватного нотаріуса Незнайко Н.М. від 02.09.2019 року № 48483850 була здійснена реєстрація права власності в реєстрі на цю земельну ділянку за [PERSON] . За зверненням позивача, зазначене рішення приватного нотаріуса Незнайко Н.М. від 02.09.2019 року № 48483850, - було скасоване, та встановлено порушення приватним нотаріусом під час здійснення зазначеної реєстрації вимог закону, в т.ч. і з огляду на наявність арештів та заборон щодо вказаного майна. У відповідності до висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованого у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №755/5072/17, відповідно до пункту 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року, під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема, серед інших і щодо наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 24 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. Схожі за змістом висновки, викладено у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року у справі № 21-357а14, від 19 травня 2015 року у справі № 21-121а15, відповідно до яких наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Суд вважає, що в порушення вимог закону, за наявності арештів та заборон щодо спірного майна, застосованих ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.10.2016 року у справі № 752/7988/16-ц, а також ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2016 року у справі № 757/32856/16-к, - державним виконавцем було незаконно звернуто стягнення на майно - земельну ділянку за адресою: м. Київ, вул. Старообухівська, 26-а, 28-б, 26-в , 26-б , 30-а , та подано відповідну заявку на адресу організатора торгів ДП «Сетам» на реалізацію зазначеного майна, а ДП «Сетам», в свою чергу, незаконно провело 18.06.2020 року електронні торги з реалізації такого майна, за результатами яких було складено відповідний протокол, акт державного виконавця про проведення електронних торгів, видано приватним нотаріусом Ігнатовим Д.В. свідоцтво про право власності на вказане майно, та внесено запис про право власності за ТОВ «Профітрейд 2016» до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Варто вказати на те, що купуючи на електронних торгах спірне майно відповідач ТОВ «Профітрейд 2016» діяло недобросовісно, адже мало знати, що таке майно не є вільним від обтяжень, спираючись на відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що є у публічному доступі. При вирішенні спору, суд також приймає до уваги те, що відповідно до висновку Верховного Суду, сформульованого у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц, та від 23 січня 2019 року у справі №522/10127/14-ц, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, зазначене свідчить про оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з частиною четвертою статті 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу). Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 ЦК України). Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 12 жовтня 2016 року, у справі № 6-1981цс16, підставою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушень вимог закону при проведенні прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Згідно вимог ст. ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом було достовірно встановлено, що державному виконавцю під час формування заявки було достовірно відомо про арешт майна, накладений ухвалами суду, а відтак будь-яке відчуження третім особам такого нерухомого майна є незаконним. Варто вказати, що наведені стороною відповідача доводи не спростовують висновків суду щодо незаконної реалізації спірного майна. ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи стороною позивача було доведено не дотримання норм закону під час організації та проведення спірних торгів щодо майна, яке фактично вибуло із власності позивача поза його волею, а також у зв`язку із порушенням прав і законних інтересів позивача, як законного власника спірного майна, наявні підстави для визнання недійсними проведених 18.06.2020 року електронних торгів та складених за їх наслідками документів, - щодо об`єкту нерухомого майна - земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , 28-б , 26-в , 26-б , 30-а , яка фактично об`єднує в собі п`ять належних позивачу на праві власності земельних ділянок, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В частині позовних вимог про витребування майна із чужого незаконного володіння, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У відповідності до ч. 2 ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до висновку Верховного Суду, сформульованого у постанові від 23.12.2020 р. у справі № 639/7253/18, застосовуючи положення частини другої статті 388 ЦК України про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті електронних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача. Відповідно до висновку Верховного Суду, сформульованого у постанові від 25.03.2020 р. у справі № 125/2510/16-ц, до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору застосовується віндикація. Вказане відповідає правовим висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 17 лютого 2015 року у справі № 6-2407цс15 і від 13 травня 2015 року у справі № 6-67цс15. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У даній справі наявні докази свідчать про те, що спірне майно вибуло із володіння позивача не з його волі, на підставі недійсних правочинів, укладених із [PERSON] , а в подальшому на підставі торгів, проведених 18.06.2020 року із порушенням чинного законодавства, право власності на це майно було зареєстровано за ТОВ «Профітрейд 2016», яке, в свою чергу, на переконання суду, не є добросовісним набувачем, в розумінні положень ч. 1 ст. 388 ЦК України. Враховуючи викладене, а також з метою належного захисту порушених прав позивача, суд вважає, що наявні підстави для витребування спірного майна у власність позивача на підставі ст.ст. 387, 388 ЦК України, в зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. В частині позовних вимог про визнання права власності на спірне майно, суд зазначає наступне. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 у справі № 338/180/17). Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності з одночасним застосуванням приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними (недоцільним). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем ТОВ «Профітрейд 2016». З огляду на вищевикладене, позовна вимога про визнання права власності на нерухоме майно є неефективною та недоцільною, оскільки, рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є достатньою підставою для здійснення відповідних реєстраційних дій на користь позивача, як законного власника майна, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 12817,80 грн. (за подачу позову) та в сумі 454,00 грн. (за подачу заяви про забезпечення позову) слід стягнути із відповідачів Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «Сетам», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ігнатова Дмитра Володимировича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Профітрейд 2016», - на користь позивача в рівних частинах. Поруч із цим, у стягненні із відповідачів на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 92000,00 грн., слід відмовити, оскільки, стороною позивача не надано суду достатніх та належних доказів, які б засвідчували фактичну сплату позивачем на користь адвоката коштів в пред`явленому до стягненні розмірі за надання правових послуг, відповідно до умов укладеного договору та акту виконаних робіт.

Outcome: partial