Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з заявою про встановлення факту батьківства, відповідно до якої, просила, встановити, факт, що [PERSON] , який помер [INFO] був батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована тим, що з березня 2012 року по 13 жовтня 2017 року заявниця проживала спільно в не зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання з [PERSON] в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що [PERSON] не перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , в свідоцтві про народження дітей в графі батько записаний з її слів, а саме - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер і вони не встигли привести свідоцтва про народження їхніх спільних дітей у відповідність, а саме записати [PERSON] батьком дітей. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина і їхні спільні діти, як спадкоємці першої черги мають право на отримання спадщині. [PERSON] зазначила, що діючи в інтересах дітей, зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак її повідомили, що не можуть прийняти заяви, оскільки [PERSON] не записаний в свідоцтві про народження дітей як батько. У зв`язку із чим нотаріус запропонувала їй звернутися до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Встановлення зазначеного факту необхідно заявниці для проведення дій юридичного характеру та в майбутньому для оформлення спадщини. Представник заявниці - адвокат Нечепуренко Г.І. в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити з мотивів, викладених у заяві. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , надав суду показання, що [PERSON] - його син, а [PERSON] - його невістка. Вони в зареєстрованому шлюбі не були. Його син помер, залишилось двоє дітей, це його онуки. Невістка обіцяла зареєструвати їх на прізвище батька, однак цього не зробила. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON] жили з нею по-сусідству. Тримали господарство. В них було двоє дітей, які народились під час спільного проживання, проте, в зареєстрованому шлюбі вони не були. [PERSON] помер. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , надав суду показання, що дуже добре знає заявницю, проживає по-сусідству. Її чоловіка звали [PERSON] , він був родом із [PERSON] . З чоловіком у них було двоє дітей: [PERSON] і [PERSON] . [PERSON] помер. За життя [PERSON] дітей визнавав та дуже любив. Суд, заслухавши представника заявника, допитавши свідків та вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Згідно ст. 293 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 ч.1 ст.315ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.3ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п. 1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно п. 7Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1ст.135 цього Кодексу. Суд визнає доведеним, факт, що [PERSON] , який помер [INFO] був батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , адже вказане підтверджується поясненнями представника заявниці, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] та [PERSON] серії [NUMBER] , де матір`ю зазначена [PERSON] , а батько - [PERSON] (а.с.9-10); копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 11), копією довідки Брацлавської селищної ради Тульчинського району Вінницької області № 1-111 від 01.12.2021, згідно якої [PERSON] , [INFO] , проживав в [ADDRESS] без реєстрації місця проживання з березня 2012 по липень 2017 року (а.с.12), копією довідки Брацлавської селищної ради Тульчинського району Вінницької області № 1-170 від 17.07.2022, згідно якої [PERSON] , [INFO] , проживав із [PERSON] з березня 2012 по липень 2017 року в [ADDRESS] без реєстрації і вели спільне домашнє господарство (а.с.14) та показанями свідків, які є чіткими, послідовними, логічними і узгоджуються між собою щодо обставин, які мають значення для правильного вирішення справи і підлягають доказуванню у цьому випадку. З огляду на вищевказане, суд, дійшов висновку, що встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , був батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не має можливості, крім як в судовому порядку, суд дійшов висновку, що вимоги заявниці є доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved