Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом і\~вимоги обґрунтовує\~тим,\~що з\~17.02.2020\~року його\~прийняли на\~роботу до\~Акціонерного товариства\~«Сумське машинобудівне\~науково-виробниче\~об`єднання-\~Інжиніринг».\~14.12.2022\~року він\~звернувся до\~керівництва підприємства\~з заявою\~про звільнення\~з 28\~грудня 2022\~року за\~власним бажанням\~відповідно до\~ч.3\~ст.38\~Кодексу законів\~про працю\~України з\~причини порушення\~підприємством законодавства\~про працю,\~а саме\~систематичного порушення\~строків виплати\~заробітної плати.\~26.12.2022\~року на\~підприємстві було\~видано Наказ\~№3087/ВК,\~відповідно до\~якого його\~начальника бюро\~управління інформаційних\~систем,\~звільнено 28\~грудня 2022\~за власним\~бажанням ст.38\~КЗпП України.\~Позивач не\~погоджується з\~таким формулюванням\~його звільнення\~і вважає\~наказ незаконним,\~виходячи з\~наступного.\~Так,\~станом на\~жовтень 2022\~року борг\~підприємства перед\~позивачем становив\~49571,43грн.,\~на листопад\~2022\~року\~53987,00грн.\~Він вже\~звертався до\~суду з\~позовом до\~АТ «Сумське\~машинобудівне науково-виробниче\~об`єднання\~Інжиніринг» про\~стягнення нарахованої\~але не\~виплаченої заробітної\~плати станом\~на жовтень\~2022\~року в\~розмірі 49571,43грн.\~Рішенням Ковпаківського\~районного суду\~м.Суми\~від 28.12.2022\~року по\~справі №592/9094/22\~стягнуто на\~його користь\~заборгованість по\~заробітній платі\~в сумі\~49571грн.143коп.\~Відповідач відмовляється\~сплатити позивачу\~заборгованість,\~чим грубо\~порушує вимоги\~КЗпП України.\~З такими\~діями відповідача\~позивач категорично\~З такими\~діями відповідача\~він категорично\~не погоджується,\~адже відповідно\~до ст.115\~КЗпП України\~заробітна плата\~виплачується працівникам\~регулярно в\~робочі дні\~у строки,\~встановлені колективним\~договором або\~нормативним актом\~роботодавця,\~погодженим з\~виборним органом\~первинної профспілкової\~організації чи\~іншим уповноваженим\~на представництво\~трудовим колективом\~органом,\~але не\~рідше двох\~разів на\~місяць через\~проміжок часу,\~що не\~перевищує шістнадцяти\~календарних днів,\~та не\~пізніше семи\~днів після\~закінчення періоду,\~за який\~здійснюється виплата.\~Відповідності до\~ч.1\~ст.116\~КЗпП України,\~виплата всіх\~сум,\~що належить\~працівнику від\~підприємства,\~установи,\~організації,\~провадиться в\~день звільнення. Однак,\~виплат так\~і не\~відбулось. Вказане, на його думку, є підставою для зміни формулювання причин звільнення і внесенням відповідних відомостей у трудову книжку. Вона не просила звільнити його за власним бажанням за частиною першою статті 38 КЗпП України. В заяві про звільнення від 14.12.2022 pоку адресованій директору АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» зазначено\~факт порушення\~відповідачем законодавства\~про працю,\~а саме:\~систематичне порушення\~строків виплати\~заробітної плати,\~тому обґрунтовано\~ставилася вимога\~про його\~звільнення за\~частиною 3\~статті 38\~КЗпП України.\~Тому,\~зважаючи на\~його волевиявлення\~щодо звільнення\~за власним\~бажанням та,\~враховуючи наявність\~підстав в\~роботодавця для\~його звільнення\~у відповідності\~до ч.3\~ст.38\~КЗпП України,\~дії відповідача\~щодо припинення\~трудового договору\~з ним\~згідно ст.38\~КЗпП України\~є необґрунтованими\~та такими,\~що вчинені\~не на\~підставі та\~у спосіб,\~що не\~передбачений законодавством\~України.\~У зв`язку\~з отриманням\~ним розрахункового\~листа станом\~на грудень\~2022\~року,\~сума заборгованості\~з виплати\~заробітної плати\~становить 42522,88грн. (за листопад 13093,63грн.+за грудень 29429,25грн.). Тому він вважає необхідним також стягнути з відповідача на його користь нараховану, але невиплачену заробітну плату в сумі 42522,88грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким змінити формулювання причини звільнення та визнати його, [PERSON] , начальника бюро управління інформаційних систем, звільненим з 28 грудня 2022 року за власним бажанням відповідно до частини третьої статті 38 Кодексу законів про працю України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме систематичного порушення строків виплати заробітної плати, з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг»; стягнути на його користь з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, у сумі 37140,11гри., з послідуючим утриманням з цієї сум належних до сплати податків і зборів, а також нараховану, але не виплачену йому заробітну плату в сумі 42522,88грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Супрун Д.В. не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Також представник позивача адвокат Супрун Д.В., надав до суду письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що у Товариства залишається заборгованість перед позивачем за листопад 2022 року та грудень 2022 року, що в сумі становить 42522,88грн. (за листопад 13093,63грн. + за грудень 29429,25грн.). Окрім того, рішення вже вступило в законну силу, але заборгованість так і не погашена AT «СМНВО- Інжиніринг». Наказом Мінреінтеграції від 20 лютого 2023 року №56 внесено зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Відповідно до пункту 2.8. цього Переліку, до територій активних бойових дій віднесено Сумську міську територіальну громаду в період з 24.02.2022 року до 03.04.2022 року. Заборгованість перед позивачем утворилася починаючи з червня 2022 року, тобто після 03.04.2022 року. Отже, порушення роботодавцем зобов`язання щодо строків оплати праці, сталося не внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. В цей час підприємство функціонувало і платило іншим працівникам заробітну плату в значних обсягах. Представник відповідача Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» в судовому\~засіданні заперечувала\~проти задоволення\~позову,\~надала до\~суду відзив\~на позовну\~заяву та\~інформацію про\~заборгованість по\~заробітній платі\~ [PERSON] \~станом на\~27.03.2023\~року \~33630грн.92коп.\~Статтею 44\~КЗпП України,\~перебачено відповідальність\~роботодавця внаслідок\~порушення останнім\~законодавства про\~працю,\~умов колективного\~чи трудового\~договору,\~якщо таке\~прощення допущено\~з вини\~роботодавця. 24.02.2022\~року на\~території м.Суми\~внаслідок військової\~агресії Російської\~Федерації,\~розпочались бойові\~дії,\~у зв`язку\~з чим,\~повністю був\~зупинений рух\~транспорту громадського\~користування,\~введено комендантську\~годину (з\~07:00\~до 18:00),\~запроваджено обмеження\~пересування містом,\~припинена робота\~державних (комунальних,\~приватних)\~підприємства,\~установ та\~організацій,\~та інші,\~що є\~поважними причинами\~для відсутності\~на робочому\~місці. 05.03.2022\~року по\~виробничим приміщенням\~Товариства літаком\~країни агресора\~був нанесений\~авіаудар,\~внаслідок чого\~були зруйновані\~виробничі приміщення,\~знищені засоби\~виробництва,\~виготовлена продукція\~та інші\~матеріальні цінності. 08.04.2022\~року Сумська\~область та\~місто Суми\~(за\~інформацією Сумської\~обласної військової\~адміністрації)\~були звільнені\~від військ\~країни агресора,\~про те,\~останні щоденно\~здійснюють повітряні\~або артилерійські\~обстріли Сумської\~області,\~які вимагають\~від Товариства\~та його\~працівників обов`язкового\~дотримання вимог\~правил цивільного\~захисту,\~та в\~свою чергу\~створюють об`єктивну\~неможливість виконання\~працівниками в\~повному обсязі\~виробничих завдань. Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. Передумовами виникненню заборгованості по заробітній платі було неможливість Товариства в нормальному режимі забезпечувати працею своїх працівників, через що Товариство було вимушено призупинити трудові відносини з усіма своїми працівниками і суттєво скоротити обсяги виробництва. З урахуванням зазначеного зменшення виробничих потужностей Товариства, не могло не позначитись на фінансово-економічному стані. Військова агресія росії проти України безпосередньо та вкрай негативно позначилась на забезпеченні функціонування більшості підприємств, завдавши нищівного удару по логістичних ланцюгах збуту продукції. Виходячи з зазначених норм, які на даний час (в період воєнного стану) регулюють трудові відносини, роботодавець звільняється від відповідальності за несвоєчасну виплату всіх належних грошових сум звільненому працівнику у зв`язку з обставинами непереборної сили, які дійсні на момент такого порушення. В обґрунтування наявності обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які спричинили порушення зобов`язання Товариства по своєчасній виплаті заробітної плати є надзвичайність та невідворотність військової агресії з боку російської федерації. Як вбачається з листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, палата засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 року. Також, 30.11.2022 року Сумською Торгово-промисловою палатою сертифікатами №5900-22-1596, №5900-23-0322 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) AT «CMHBO - Інжиніринг». Просять суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] до AT «CMHBO - Інжиніринг» про зміну формулювання причин звільнення з роботи, стягнення вихідної допомоги відмовити. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Суд установив, що з 17.02.2020 року [PERSON] був прийнятий на роботу до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання- Інжиніринг». 14.12.2022 року позивач звернувся до керівництва Товариства з заявою, у якій просив звільнити його з 28 грудня 2022 року за власним бажанням відповідно до частини 3 статті 38 Кодексу законів про працю України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме систематичного порушення строків виплати заробітної плати. 26 грудня 2022 року було видано наказ №3087/ВК відповідно до якого, [PERSON] , начальника бюро управління інформаційних систем, звільнити 28 грудня 2022 року за власним бажанням, ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.8), копією заяви від 28.12.2022 року (а.с.10) та копією наказу №3087/ВК від 26.12.2022 року (а.с.11). Відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Розірвання трудового договору за частиною третьою статті 38 КЗпП України є різновидом припинення трудових відносин в односторонньому порядку. Для припинення трудового договору за цією підставою має значення, чи мали місце порушення з боку роботодавця законодавства про працю чи умов колективного чи трудового договору, а також письмово викладена ініціатива працівника з наміром припинити трудові відносини, що доведена до відома роботодавця в установленому законом порядку. Особливістю розірвання трудового договору на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України є те, що працівник має право самостійно визначити строк розірвання трудового договору. Роботодавець може не погоджуватись з тим, що мають місце порушення, які відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України є підставами для розірвання трудового договору за ініціативою працівника у строки, визначені останнім, що, у свою чергу, свідчить про виникнення трудового спору. Отже, при вирішенні трудового спору щодо припинення трудового договору на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України визначальним є те, чи мали місце порушення трудового законодавства зі сторони роботодавця стосовно працівника на момент подання таким працівником заяви про звільнення на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України. В заяві про звільнення від 07.12.2022 pоку адресованій Генеральному директору Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» зазначено факт порушення відповідачем законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, а саме - систематичне порушення строків виплати заробітної плати. З розрахункових листків вбачається, що станом на жовтень 2022 року борг перед позивачем по заробітній платі становив 49571,43грн., на листопад 2022 року 53987,00грн. (а.с.12). Крім того, позивач вже звертався до суду і згідно рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 28.12.2022 року по справі №592/9094/22 року стягнуто на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 49571грн. 43 коп. станом на жовтень 2022 року. Тобто, на час подання заяви про звільнення з роботи позивач мав заборгованість з виплати заробітної плати. Отже, порушення відповідачем законодавства про оплату праці носять триваючий характер. Відповідач порушив вимоги трудового законодавства і у позивача були підстави для написання заяви про звільнення за ч.3 ст. 38 КЗпП України. Таким чином, оскільки позивачем було наведено конкретні факти порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, тому були всі підстави для звільнення позивача за частиною 3 статті 38 КЗпП України на підставі поданої ним заяви. Суд відхиляє доводи відповідача щодо застосування ч.3 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», згідно з якою роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Право позивача бути звільненим на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України не є мірою відповідальності роботодавця за порушення строку виплати заробітної плати. Викладені представником відповідача загальновідомі обставини щодо військової агресії російської федерації проти України не є підставами для невиплати заробітної плати позивачу протягом тривалого проміжку часу. У день звільнення працівника за власним бажанням на підставі п.3 ст.38 КЗпП необхідно згідно вимог законодавства у цей же день видати наказ на звільнення, видати трудову книжку та провести розрахунок. Позивач в своїй заяві від 14.12.2022 року просив його звільнити саме 28.12.2022 року, тобто позивач скористався правом, яке йому надає саме частина 3 ст.38 КЗпП України. Таким чином, звільняючи [PERSON] саме з 28 грудня 2022 року відповідачем не заперечувалось порушення законодавства про працю, в частині своєчасної виплати заробітної плати. Отже, роботодавець фактично визнав та погодився із зазначеною працівником підставою для звільнення, тому саме 28 грудня 2022 року роботодавець повинен був звільнити позивача на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, однак відповідачем самостійно було змінено підставу розірвання трудового договору. Адже саме порушення роботодавцем законодавства про працю спонукало позивача розірвати з ним трудовий договір та подати заяву на звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі №754/1936/16-ц і від 22 квітня 2020 року у справі № 199/8766/18, при незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених частиною третьою статті 38 КЗпП України, останній може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися. Таким чином, Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» не мало права звільняти [PERSON] за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, не вирішивши питання щодо можливості його звільнення згідно з поданою ним заявою на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України. З викладених підстав, суд вважає необхідним змінити формулювання причини звільнення [PERSON] та вважати [PERSON] , начальника бюро управління інформаційних систем, звільненим з 28.12.2022 року за власним бажанням відповідно до частини третьої статті 38 Кодексу законів про працю України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме систематичного порушення строків виплати заробітної плати, з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг». Згідно з ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач по справі протягом останнього року виплачував заробітну плату нерегулярно, виплати проводились у частковому еквіваленті від зарплати та за попередні місяці, а в деякі періоди заробітна плата взагалі не виплачувалася, внаслідок чого утворилась заборгованість по заробітній платі. Так, з розрахункового корінця за листопад 2022 року вбачається, що за листопад 2022 року було нараховано 13093,63грн., утримано з заробітної плати - 2356,85грн. та 196,40грн., сума до виплати становить 10540,38грн. За грудень 2022 року нараховано 29429,25грн., з яких утримано 600грн., 5297,27грн. та 441,44грн, сума до виплати становить 23090,54грн., що підтверджується розрахунковим корінцем. Отже, загальна сума заборгованості перед [PERSON] з виплати заробітної плати становить 33630,92грн. (10540,38грн.+23090,54грн.). Відповідач підтвердив заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 27.03.2023 року в сумі 33630грн.92коп. З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 33630,92грн. Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав зазначених у ч.3 ст.38 працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Середній заробіток працівника визначається відповідно ст.27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами передбаченими положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100. Відповідно до п.5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом 1 п.8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються, із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного, заробітку на число робочих днів (годин), а у випадку передбаченим чинним законодавством календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. При нарахуванні та стягненні вихідної допомоги слід виходити з наступного розрахунку середньоденного заробітку: згідно до розрахункових листів, наданих AT «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» та відповідно до порядку визначеного постановою КМУ №100 заробітна плата позивача за два останні місяці, що передували звільненню становить: за жовтень 2022 року - 11666,44грн., за листопад 2022 року - 13093,63грн., що в су складає 24760,07грн. Таким чином, середньомісячна заробітна плата становить 12380,04грн. (24760,07/2). Отже, вихідна допомога, що має бути стягнута на користь [PERSON] відповідно положень ст.44 КЗпП України становить 37140,11грн. (12380,04грн.х3) з наступним утриманням з цієї суми належних до сплати податків і зборів. Відповідно до ст.141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір (на момент подачі позовної заяви) в сумі 1073грн.60коп. (за вимогу немайнового характеру) та 1073грн.60коп. на користь держави за вимогу майнового характеру.

Outcome: partial