Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-27 00:00:00

[PERSON] у січні 2023р. звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом в якому просить стягнути з Державного бюджету України моральну шкоду, завдану внаслідок незаконно прийнятого рішення в розмірі 100000,00 грн. В обґрунтування позову вказує, що 16.09.2021р. працівники Житомирського районного управління ГУ НП в Житомирській області неодноразово зупиняли транспортний засіб, яким керував позивач, обгрунтовуючи порушенням правил дорожнього руху. Поліцейськими офіцерами громади Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області майором поліції Свірчевським В.В., та капітаном поліції Кириленко С.М. було складено постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №825192 від 16.09.2021р. та серії БАБ 825046 від 16.09.2021р. Відповідно до матеріалів позовної заяви, вищезазначені постанови були скасовані рішеннями Корольовського районного суду м. Житомира від 17.01.2022р., які набрали законної сили, а провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно позивача закриті. Внаслідок неправомірних дій працівників поліції, [PERSON] було завдано моральної шкоди, яка полягає у хвилюванні, безсонні, набутому відчутті тривоги. Через потребу довести свою невинуватість, у останнього з`явилось відчуття несправедливості, що принизило честь та гідність позивача. У зв`язку з вищезазначеним [PERSON] просить стягнути з Державного бюджету України моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн. Від представника Головного управління Національної поліції в Житомирської області Мельнічука Ю.В. 10.02.2023р. надійшов відзив, згідно якого останній вказує, що судовими рішеннями, постановленими при розгляді справ про скасування постанов про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] , неправомірність дій або бездіяльність уповноважених осіб не встановлювались. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження завданої моральної шкоди співробітниками поліції та факту заподіяння такої шкоди. З огляду на зазначене, представник ГУ НП в Житомирській області вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими що не підлягають до задоволення. Відповідно до відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 22.02.2023р., [PERSON] з твердженнями представника відповідача не погоджується, посилаюсь на ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», оскільки притягнення останнього до адміністративної відповідальності співробітниками поліції на підставі постанов про адміністративне правопорушення, які в подальшому скасовані в судому порядку, а справи про адміністративні правопорушення закриті, свідчить про незаконні дії посадових, службових осіб. Вказує, що діями співробітників поліції йому завдано моральної шкоди у зв`язку з незаконним затримання, відмовою у наданні правової допомоги. Під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення у останнього з`явилось відчуття тривоги, хвилювання, безсоння. Завдана моральна шкода полягала у моральних (душевних) стражданнях. В судовому засіданні [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представники ГУ НП в Житомирській області та Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом отримання судової повістки, про причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до обставин справи, поліцейськими офіцерами громади Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області майором поліцій Свірчевським В.В. та капітаном поліції Кириленко С.М. 16.09.2021р. складено постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 825192 та серії БАБ № 825046 відносно [PERSON] (а.с. 26, 27). Рішеннями Корольовського районного суду м. Житомира від 17.01.2022р. у справах № 296/8643/21 та № 296/8640/21 (які набрали законної сили), постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 825192 та серії БАБ № 825046 відносно [PERSON] скасовані, а провадження у справах про адміністративне правопорушення відносно останнього закрито за ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 12-12, 21-25). Частиною першою та другою статті 16 ЦК України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди). Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу. Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав протиправних дій, вчинених поліцейськими офіцерами громади Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області майором поліції [PERSON] та капітаном поліції Кириленко С.М., у зв`язку з чим позивачу заподіяна моральна шкода. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне -за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Доводи представника відповідача про те, що в судовому засіданні при розгляді справ про скасування постанов про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] , неправомірність дій або бездіяльність уповноважених осіб не встановлювались та про відсутність будь-яких доказів обгрунтовучих заподіяння моральної шкоди співробітниками поліції та факту заподіяння такої шкоди, слід зазначити наступне. Судом встановлено, що рішеннями Корольовського районного суду м. Житомира від 17.01.2022р., які набрали законної сили, скасовано постанови про адміністративні правопорушення серії БАБ № 825192 та серії БАБ № 825046 від 16.09.2021р., а провадження у справах про адміністративне правопорушення - закрито. Відповідно до змісту рішень Корольовського районного суду м. Житомира від 17.01.2022 по справах №296/8643/21 та №296/8640/21, підставами для скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАБ №825192 та постанови серії БАБ №825046 слугувало відсутність доказів: правомірності прийнятого працівниками поліції рішення, порушення позивачем ПДР, дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Провадження у справах про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення. Відповідно до статей 2, 4 Закону України № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. На підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 266/94-ВР в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року у справі № 726/837/20 (провадження № 61-2647св21) зазначено, що: «У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18)». Моральна шкода, завдана Головним управлінням Національної поліції у Житомирській області є підставою для покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, тому підлягають стягненню кошти на відшкодування моральної шкоди з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на підставі статей 1174, 1176 ЦК України. Відповідний правовий висновок щодо застосування статей 1166, 1167, 1176, 1173, 1174 ЦК України викладено у правовому висновку Верховного Суду України у постанові від 22 червня 2017 року у справі №6-501цс17. Аналізуючи зібрані докази, суд визнає факт заподіяння моральної шкоди службовими особами Головного управління Національної поліції у Житомирській області шляхом вчинення неправомірних дій відносно [PERSON] . Проте, враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 100000грн. завищеними. Так, позивачеві були спричинені моральні страждання, що безумовно змінило його нормальний життєвий ритм, проте інших доказів на підтвердження немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, істотності змін в житті, тощо) суду не надано, а тому

Outcome: partial