Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

Орган опіки та піклування Нетішинської міської ради звернулася з позовом до Нетішинського міського суду Хмельницької області, в якому просив позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] . В обґрунтування позову зазначається, що відповідач має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований разом із матір`ю. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Із 03.10.2012 [PERSON] перебував на обліку у Службі у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. 07.02.2018 він був знятий з цього обліку, однак у жовтні 2020 знову був поставлений на такий облік у зв`язку з ухиленням матері [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. Службою у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради постійно проводилися індивідуально-профілактичні заходи впливу на матір дитини щодо попередження вилучення дитини із сім`ї через зловживання нею алкогольними напоями та неналежним доглядом за сином, обстежувалися умови проживання дитини, велася роз`яснювальна робота щодо створення нею належних умов для проживання сина, цільового використання державної соціальної допомоги, працевлаштування матері тощо. На засіданні комісії із питань захисту прав дитини 04.08.2020 розглядалося питання про виконання відповідачем батьківських обов`язків щодо її сина [PERSON] , за результатами розгляду якого матір попереджалася про відповідальність за неналежне виконання нею батьківських обов`язків, а дитина була взята на контроль Служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради. Також Нетішинському територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) було рекомендовано взяти сім`ю під соціальний супровід, і за результатами оцінки потреб вказаним центром надавалися послуги соціального супроводу з 04.09.2020 по 10.08.2021, коли його надання було припинено у зв`язку із мінімізацією складних життєвих обставин, але працівниками центру і надалі надавалися послуги інформування та консультування сім`ї. Відповідач зловживала спиртними напоями та в стані алкогольного сп`яніння агресивно себе поводила із сином, а 10.07.2020 була притягнута до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Проведеною 29.11.2021 оцінки рівня безпеки дитини встановлено, що [PERSON] створила умови, які загрожують життю та здоров`ю свого сина [PERSON] , та агресивно себе поводила по відношенню до нього, а сама дитина просила про допомогу та надала згоду на її відібрання у матері. 29.11.2021 [PERSON] було відібрано у відповідача та поставлено на первинний облік служби у справах дітей як такого, який залишився без батьківського піклування, а 30.11.2021 він був влаштований у сім`ю рідної тітки [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . За рішенням суду від 12.07.2022 [PERSON] був відібраний у відповідача без позбавлення її батьківських прав, а також із неї були стягнуті аліменти на його особистий рахунок. 24.02.2022 [PERSON] був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а 17.03.2022 над ним була встановлена опіка та опікуном призначено рідну тітку [PERSON] . Від припинення надання соціальних послуг і до теперішнього часу [PERSON] із метою відновлення батьківського потенціалу та формування навичок відповідального батьківства для подальшого повернення дитини в сім`ю до Нетішинського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) не зверталася, станом на 01.02.2023 умови для повернення дитини за місцем проживання відповідача не створені. У той ж час відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП. Відповідач не спілкується із педагогічним та керівним складом Кам`янець-Подільського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою, в якому навчається [PERSON] , не цікавиться навчальним процесом та жодним чином не бере участі у навчанні дитини. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 07.02.2023, де розглядалася справа про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно [PERSON] , остання не з`явилася, причину відсутності не пояснила, хоча у розмові із працівниками служби у справах дітей повідомила, що про засідання знає та обіцяла бути присутньою. Впродовж року з моменту відібрання дитини відповідач одного разу зверталася до служби у справах дітей за роз`ясненням щодо повернення сина, у зв`язку з чим їй була надана консультація та роз`яснені дії, які необхідно вчинити для повернення дитини на виховання, проте протягом визначеного законодавством строку [PERSON] до суду з питанням повернення сина не звернулася та не надала документів службі у справах дітей чи органу опіки та піклування, які б свідчили про створення нею належних умов для виховання дитини. Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач самоусунулася та ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина [PERSON] , не надає коштів для утримання та лікування дитини, не піклується про його життя та здоров`я, не займається його вихованням, не забезпечує необхідного харчування та медичного огляду, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає для нього доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не підтримує з дитиною родинних стосунків, жодного разу не провідали дитину за місцем його проживання. З огляду на це позивач просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина [PERSON] 22.02.2023 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку загального позовного провадження (а.с. 63). У підготовче засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що підтримує позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про визнання позову, в якій зазначила, що визнає позов та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] . Третя особа [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що підтримує позов. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Ружицька О.В. у підготовче засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відомості про батька неповнолітнього [PERSON] у актовому записі у Книзі реєстрації народжень зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері (а.с. 10, 12, 16, 17, 62). На підставі наказу начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 38 від 03.10.2012 малолітній [PERSON] був поставлений на облік як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах у зв`язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків, однак 07.02.2018 він був знятий з цього обліку (а.с. 39, 40). Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов дитини від 10.04.2018, під час відвідування за адресою: [ADDRESS] сім`ї [PERSON] остання була п`яною, у квартирі було не прибрано, а речі розкидані. У малолітнього [PERSON] є особиста кімната, однак вона потребує генерального прибирання, а сама квартира потребує ремонту (а.с. 49). Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов дитини від 10.07.2020, під час відвідування за адресою: [ADDRESS] сім`ї [PERSON] остання була з ознаками алкогольного сп`яніння та поводила себе агресивно, її співмешканець також мав ознаки алкогольного сп`яніння. У помешканні брудно, речі розкидані, шпалери обірвані, відсутнє світло у ванній та туалеті, а сам туалет непридатний для користування (а.с. 50). 13.07.2020 головою правління ОСББ «Михайлова 24» була складена письмова характеристика [PERSON] , в якій вказано, що остання проживає зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] та співмешканцем, з яким вона не перебуває у шлюбі. Офіційно вони не працевлаштовані. Коли [PERSON] не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вона характеризується з позитивного боку, займається вихованням дитини і не має конфліктів із сусідами. Разом із цим, позаяк вона має статус одинокої матері та отримує кошти на утриманні дитини, після отримання грошей [PERSON] разом зі співмешканцем вживають спиртні напої протягом тривалого часу, і у стані алкогольного сп`яніння в сім`ї у присутності дитини відбуваються гучні сварки та бійки (а.с. 38). Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов дитини від 11.09.2020, під час відвідування за адресою: [ADDRESS] сім`ї [PERSON] остання була з ознаками алкогольного сп`яніння, а квартира потребує ремонту та генерального прибирання (а.с. 51). Відповідно до листа Нетішинського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 21.09.2020 [PERSON] 10.07.2020 притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за невиконання обов`язків щодо виховання дітей (а.с. 47). На підставі наказу начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 86 від 08.10.2020 малолітній [PERSON] знову був поставлений на облік як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 41). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 18.11.2021, під час відвідування за адресою: [ADDRESS] сім`ї [PERSON] остання була вдома із сином [PERSON] та від неї тхнуло алкоголем. Квартира потребує прибирання та ремонтування вимикачів світла (у туалеті та ванній світло відсутнє) (а.с. 52). Як вбачається з акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 29.11.2021, [PERSON] повідомив класного керівника [PERSON] про небезпеку та просив допомогти, оскільки його мати вже декілька днів вживає алкогольні напої та приводить додому сторонніх осіб з асоціальною поведінкою, у зв`язку з чим дитина була вимушена піти на ночівлю до тітки. [PERSON] на час її відвідування за адресою: [ADDRESS] мала ознаки алкогольного сп`яніння та перебувала у занедбаному стані. Шляхом особистого спостереження було встановлено, що мати поводить себе агресивно, висловлюється нецензурною лайкою та кричить на дитину, а помешкання потребує ремонту та генерального прибирання, в ньому присутній різкий запах алкоголю та паління цигарок, а також блювотиння. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини було встановлено, що [PERSON] дуже небезпечно залишатися разом із матір`ю, у зв`язку з чим було вирішено тимчасово влаштувати його у сім`ю рідної тітки [PERSON] (а.с. 18-20). У свої письмовій заяві на ім`я начальника служби у справах дітей від 29.11.2021 [PERSON] зазначив, що надає згоду на відібрання його від матері [PERSON] , оскільки його не влаштовує ставлення до нього та умови проживання, позаяк мати зловживає спиртним, курить і лається (а.с. 21). За рішенням Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 549/2021 від 29.11.2021 малолітній [PERSON] був негайно відібраний у його матері [PERSON] (а.с. 22). Згідно з наказами начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради №№ 98-100 від 30.11.2021 малолітній [PERSON] був знятий з обліку як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, та одразу ж поставлений на облік як дитина, яка залишилася без батьківського піклування, а також тимчасово влаштований у сім`ю рідної тітки [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23, 24, 25). Згідно з наказом Служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 16 від 16.02.2022 [PERSON] , який за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.01.2022 був відібраний у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, був поставлений на первинний облік як дитина, позбавлена батьківського піклування. Із вказаного рішення суду також вбачається, що [PERSON] був переданий під опіку Органу опіки та піклування Нетішинської міської ради, а з [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина на його особистий рахунок у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 07.12.2021 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 26, 27-30). Рішенням Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 99/2022 від 24.02.2022 малолітньому [PERSON] був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а рішенням Виконавчого комітету Славутської міської ради № 91 від 17.03.2022 над ним було встановлено опіку та призначено опікуном дитини його тітку [PERSON] , з якою він проживає (а.с. 31, 32). Відповідно до листа Нетішинського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 23.01.2023 [PERSON] протягом року притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП за розпивання алкогольних напоїв у громадських місцях (а.с. 48). Із листів директора Нетішинського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) від 24.07.2020, 13.04.2021, 17.09.2021 та 25.01.2023 вбачається, що сім`ї [PERSON] , яка потребувала підтримки у подоланні алкогольної залежності та тютюнопаління, надавалася послуга соціального супроводу як родині, що потрапила у складні життєві обставини. У зв`язку з мінімізацією складних життєвих обставин надання послуги соціального супроводу було припинено 10.08.2021. За період часу від припинення надання соціальних послуг і по теперішній час [PERSON] із метою відновлення батьківського потенціалу та формування навичок відповідального батьківства для подальшого повернення дитини у сім`ю не зверталася (а.с. 33, 34, 35, 36). У своєму листі від 25.01.2023 начальник Кам`янець-Подільського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою Хмельницької області зазначив, що з 01.09.2022 і по теперішній час [PERSON] перебуває на дистанційній формі навчання за місцем проживання опікуна [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини [PERSON] із педагогічним та керівним складом ліцею у будь-якій формі не спілкувалася, навчальним процесом не цікавилася та не брала участі у навчанні дитини (а.с. 37). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 01.02.2023 під час відвідування за адресою: [ADDRESS] сім`ї [PERSON] останньою створені умови для проживання та виховання неповнолітнього [PERSON] (а.с. 53). У висновку Органу опіки та піклування Нетішинської міської ради від 16.02.2023 вказано, що останній вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина [PERSON] у зв`язку з ухиленням відповідача від виконання батьківських обов`язків та свідоме нехтування нею такими обов`язками (а.с. 56-59). Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2011 батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З урахуванням встановлених судом обставин справи суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання та виховання неповнолітнього сина [PERSON] , а також забезпечення його всебічного розвитку. Про це свідчать зокрема ті обставини, що відповідач тривалий час не проживає з дитиною та не відвідує заклад, де вона навчається, не вживає заходів для забезпечення дитини житлом, не виявляє зацікавленості її життям та станом здоров 'я, а також не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18, який суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04) наголосив на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач надала суду заяву, в якій безумовно визнала позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач свідомо та систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки належним чином не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини [PERSON] , не дбає про стан його здоров`я та не цікавиться його життям, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та позбавити відповідача батьківських прав стосовно її неповнолітньої дитини [PERSON] . При цьому суд звертає увагу відповідача, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (постанова Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18). Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні з позовом до суду на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 був звільнений від сплати судового збору, а суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved