Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

30.01.2023 року позивачка у порядку ч.2 ст.28 ЦПК України як внутрішньо переміщена особа звернулася до суду із заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.08.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис №644), посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне життя припинено та поновленню не підлягає, збереження шлюбу протирічить інтересам позивачки. Окремо у позовній заяві просила залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача судові витрати за розгляд справи у суді. В обгрунтування позову було зазначено, що сторони мають кожний власне життя, між подружжям припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Ухвалою судді від 16.02.2023 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні, визначено строк для відповідача для подання відзиву, призначено справу у перше судове засідання (а.с.18-19). 13.03.2023 року перед початком судового засідання позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.27). Ухвалою судді від 13.03.2023 року провадження у справі було відкладено через неявку у судове засідання належним чином повідомленого відповідача (а.с.28). Позивачка належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання (а.с.32) у судове засідання не прибула, надавши раніше заяву про розгляд справи за її відсутності. Належним чином повідомлені відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином у порядку п.4 ч.8 ст.128 та п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.33-34), причини неявки не повідомив, відзив та клопотання, вирішення яких потребує участі суду, не подавав. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд вважає за можливе розглянути справу у судовому засіданні без участі сторін та без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. При цьому суд розглядає справу у загальному порядку, оскільки підстави для заочного розгляду справи відсутні. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 05.08.2016 року був укладений шлюб між позивачкою та відповідачем по справі, який був зареєстрований у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис №644), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, яке при розгляді справи погашається (а.с.9). Від шлюбу сторони мають спільну дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис №308 від 04.08.2017 року)(а.с.10). Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактично нової сім`ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При вирішенні справи по суті, суд приходить до думки, що зазначені позивачкою підстави розірвання шлюбу знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та повинні бути задоволені, оскільки шлюб існує формально та подальше примирення між сторонами неможливе, а його збереження суперечить інтересам позивачки. Виховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею при зверненні до суду судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. На підставі зазначеного та

Outcome: approved