Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті його бабусі на тимчасово окупованій території України [PERSON] , дата народження - [INFO] , місце народження - с. Ів-Федорівка, Мостівського району, Одеської області, Україна, дата смерті - [INFO] , місце смерті - м. Ровеньки, Луганської області, Україна. Заява обґрунтована тим, що наявні документи, які підтверджують факт смерті [PERSON] , не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України та не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Посилаючись на зазначені обставини, просив встановити факт смерті його бабусі, яка померла на тимчасово окупованій території України. Заявник у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив розглядати справу за відсутністю учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до п.п. ґ п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі - Правила) підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Абзацом 4 п. 6 розділу 5 Правил передбачено, що у разі направлення судом рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення державна реєстрація смерті проводиться в день надходження копії такого рішення без звернення будь-якої особи. Згідно з п. 13 Правил запис у графі актового запису про смерть "Причина смерті" повинен відповідати підпункту I-г пункту 11 лікарського свідоцтва про смерть, якщо заповнені всі чотири підпункти, підпункту I-в, якщо заповнені три підпункти, або підпункту I-б, якщо заповнені два підпункти, та підпункту I-а, якщо заповнений один підпункт. Відповідно до п.п. 7 п. 7 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 р. N 1064 Запис в Реєстрі здійснюється шляхом внесення до нього у разі державної реєстрації смерті відомосте й прізвище, ім`я та по батькові, стать, громадянство, дата смерті, у якому віці померла особа, місце смерті та її причина, дата і місце народження (для дітей віком до одного року - кількість місяців і днів), реєстраційний номер облікової картки платника податків, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі, місце проживання, документ, що підтверджує факт смерті; прізвище, ім`я та по батькові особи, що звернулася за державною реєстрацією смерті, серія і номер, яким органом видано паспорт або паспортний документ, дата його видачі; серія і номер свідоцтва про смерть; дата і номер актового запису в книзі державної реєстрації смертей; найменування органу державної реєстрації актів цивільного стану, що здійснив державну реєстрацію смерті; прізвище, ім`я та по батькові особи, що здійснила державну реєстрацію, та її посада, дата і номер внесення відомостей до Реєстру. Заявник, обґрунтовуючи заяву, зазначає, що причина смерті [PERSON] - від «старості». Однак, доказів на підтвердження зазначеної обставини, а саме: будь-яких медичних довідок чи перфокарти швидкої медичної допомоги, які безпосередньо і достовірно підтверджували б факт смерті [PERSON] заявником суду не надано, що унеможливлює встановити причину смерті [PERSON] . На підтвердження факту смерті заявником надано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04.10.2022, видане відділом запису актів цивільного стану Ровеньковського міського управління юстиції міністерства юстиції ЛНР (а.с. 6). Разом з тим, окрім зазначеного свідоцтва, доказів на підтвердження факту смерті, а саме: копії медичного свідоцтва про смерть або копії довідки про причини смерті та за можливості відомості про поховання [PERSON] (довідки з кладовища, квитанції про оплату ритуальних послуг, тощо) заявником суду не надано. Ураховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Outcome: dismissed