Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-20 00:00:00

У листопаді\~2022\~року,\~з урахування\~заяви про\~уточнення позовних\~вимог від\~02\~березня 2023\~року,\~ [PERSON] \~звернулась до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] \~про визнання\~припиненими трудових\~відносин на\~підставі ч.1\~ст.38\~КЗпП України\~із фізичною\~особою-підприємцем\~ [PERSON] \~з 28\~лютого 2022\~року.\~Позов обгрунтовується тим, що 07 квітня 2020 року між позивачем та ФОП [PERSON] укладено трудовий договір на посаду продавця продовольчих товарів, 24 лютого 2022 року розпочалася повномасштабна війна і 28 лютого 2022 року позивач написала заяву про розірвання трудового договору за власним бажанням, місцезнаходження оригіналу трудової книжки невідоме. В кінці травня 2022 року позивач звернулася до ГУПФУ із заявою про призначення пенсії за віком, однак їй відмовлено з підстав того, що вона обліковується як працююча особа і трудовий договір не припинено. Просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, розгляд справи просить провести за відсутності, що також зазначено у заяві представника позивача [PERSON] , який діє на підставі наказу Ніжинського МЦ з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 01 листопада 2022 року. Ухвалою суду від 02 березня 2023 року за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідно до копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22 листопада 2022 року наявні відомості про ФОП [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ), статус припинено. Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] згідно повідомлення відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації в [ADDRESS] , на вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, відповідачем не подано відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Інформація про розгляд справи розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа\~ рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі\~\~№800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження\~\~№11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі\~\~№10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи викладене наявні підстави згідно ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247\~ЦПК\~України не здійснюється. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстроване місце проживання в м.Ніжині Чернігівської області, індивідуальні відомості про неї, як застраховану особу, зазначені в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема по страховику із кодом 3568814174, що відповідає даним ФОП [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ), статус якого припинено, вказані відомості із зазначенням заробітку наявні з квітня 2020 року по грудень 2021 року, що також відображено у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків… станом на 14 жовтня 2022 року. З 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан через агресію рф, який триває на час розгляду справи. У заяві від 03 листопада 2022 року [PERSON] на адресу ФОП [PERSON] вказує про її заяву про звільнення з 28 лютого 2022 року за власним бажанням, відповідь на яку відсутня, просить звільнити за власним бажанням згідно ч.1 ст.38 КЗпП України. Станом на час розгляду справи суду не подані відомості з відповідними доказами про припинення трудових відносин із [PERSON] зі сторони [PERSON] у встановленому порядку, тобто відповідачем не виконано вимог трудового законодавства, не здійснено будь-яких дій, спрямованих на вирішення питання про звільнення позивача за власним бажанням, що свідчить про порушення права позивача на припинення трудових відносин. За змістом ст.22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Згідно з ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру. Стаття 8 Конвенції захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом. Поняття приватне життя в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на приватне життя (рішення Європейського суду з прав людини у справі Олександр Волков проти України (Oleksandr Volkov v. Ukraine, № 21722/11, § 165)). З урахуванням положень ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини необхідно зробити висновок, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача, як працівника та застрахованої особи у трудових відносинах із відповідачем, відноситься до професійної діяльності [PERSON] та охоплюється поняттям приватне життя. У п.4 ч.1 ст.36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно з ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації. Враховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний нею спосіб захисту направлений на відновлення її трудових прав, гарантованих Конституцією України. Передбачений ч.1 ст.38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні. За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає. Недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав в обраний ним спосіб. Встановлені у справі обставини, а саме написання позивачем заяви про звільнення за власним бажанням, направлення цієї заяви відповідачу неодноразово і під час дії воєнного стану, свідчать про те, що позивачем дотримана процедура звільнення із займаної посади продавця, що є підставою для задоволення позову повністю. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: approved