Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно рішення загальних зборів № 03/03-20 від 03.03.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Житлово-Експлуатаційна Компанія «ЖК Коцюбинський» з 05.03.2020 р. перейменоване на Товариство з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Коцюбинське». ТОВ «Управлінська компанія Коцюбинське» здійснювало експлуатаційне обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] . У ході здійснення обслуговування вказаного будинку надаються житлово-комунальні послуги, а також послуги з постачання електричної, теплової енергії, водопостачання та водовідведення. [PERSON] згідно договору купівлі-дарування квартири, належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . Між ТОВ «Управлінська компанія Коцюбинське» та законним представником [PERSON] - [PERSON] укладено договір № 234/2016 від 07.11.2016 р. про надання послуг з утримання будинку, прибудинкової території та додаткових послуг. Відповідно до п. 3.2.1. даного договору споживач зобов`язується оплачувати послуги з утримання будинку та прибудинкової території, послуги з постачання в установлені цим Договором строки. Відповідно до п. 3.2.5. даного договору споживач у разі несвоєчасного внесення платежів, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та пеню у розмірі, встановленому договором. Згідно Акту звіряння взаємних розрахунків між виконавцем ТОВ «УК Коцюбинське» та відповідачкою через невиконання умов договору за вказаною вище квартирою існує заборгованість за період з 01.02.2019 р. по 01.04.2021 р., яка становить 33033,15 грн. Позивач стверджує, що на даний час заборгованість не сплачена та завдає їм збитків, у зв`язку з чим здійснюється нарахування інфляційних втрат у розмірі 4256,85 грн. та 3 % річних у розмірі 1671,64 грн. Позивач зазначає що зі свого боку продовжує виконувати свої обов`язки, та забезпечував надання відповідачці житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку(ів) і споруд, прибудинкових територій, оскільки відповідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу на проведення ремонтних і профілактичних робіт, ліквідації аварії та її наслідків. Вказує на те, що нарахування оплати за житлово-комунальні послуги проводиться відповідно до рішення Коцюбинської селищної ради № 114 від 16.10.2015 р. «Про погодження тарифу ТОВ «ЖЕК «ЖК Коцюбинський» на послуги з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території в [ADDRESS] . Крім того, зазначає, що між ТОВ «ЖЕК «ЖК Коцюбинський» та ПАТ «Київенерго» укладено договір № 1420334 від 20.11.2013, № 1420334 від 23.10.2018 про постачання теплової енергії у гарячій воді для населення. Сторони договору домовились, що при наданні/отриманні послуг з постачання теплової енергії у воді для населення керуватися тарифами, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг відповідно до Закону України № 2479-VІ від 09.07.2010 р. та Розпорядженнями КМДА про затвердження тарифів, які діють на момент надання відповідної послуги. Між ТОВ «ЖЕК «ЖК Коцюбинський» та ПАТ «Київобенерго» укладено договір № 220061029 від 23.12.2011 року «Про постачання електричної енергії». Відповідно до показників лічильника обліку електричної енергії відповідач отримував послуги з електропостачання. Між ТОВ «ЖЕК «ЖК Коцюбинський» та ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» укладено договір № 14548/4-1-08 від 30.12.2015 «Про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі». Звертають увагу на те, що відповідачем частково здійснювалася оплата заборгованості, яка відповідно до п. 5.6 Договору зараховувалась за погашення боргу за минулий період. Таким чином, просили суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Управлінська компанія Коцюбинське» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 33033,15 грн., інфляційні нарахування у розмірі 4256,85 грн, 3% річних у розмірі 1671,64 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, в тому числі оголошенням на сайті Судова Влада України, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що ТОВ «Управлінська компанія Коцюбинське» здійснює управління житлового будинку по [ADDRESS] . Під час здійснення управління, позивачем надаються житлово-комунальні та комунальні послуги. Відповідно до копії рішення загальних зборів від 03.03.2020 р. № 03/03-20 ТОВ Житлово-Експлуатаційна Компанія «ЖК КОЦЮБИНСЬКИЙ» з 05.03.2020 р. перейменоване на ТОВ «Управлінська компанія «Коцюбинське» (а.с.11). Між ТОВ «ЖЕК «ЖК Коцюбинський» та ПАТ «Київобленерго» укладено договір від 23.12.2013 р № 220061029, про постачання електричної енергії (а.с. 20). Відповідно до показників лічильника обліку електричної енергії відповідач отримував послуги з електропостачання. 30.12.2015 р. між ТОВ «ЖЕК «ЖК Коцюбинський» та ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» укладено договір № 14548/4-1-08 про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі (а.с. 22-23). Між ТОВ УК Коцюбинське (ТОВ «ЖЕК «ЖК Коцюбинський») та УЖКГ «Біличі» укладено договір від 17.02.2014 р. № 328 про надання послуг з водопостачання (а.с. 24-25). Згідно договору дарування квартири, від 07.10.2014 р. [PERSON] , від імені якого діє, як законний представник, його мати - [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] (а.с. 34). Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія Коцюбинське» та [PERSON] укладено договір від 07.11.2016 р. № 234/2016 про надання послуг з утримання будинку, прибудинкової території та додаткових послуг (а.с. 29-33). Відповідно до п. 3.2.1. даного договору споживач зобов`язується оплачувати послуги з утримання будинку та прибудинкової території, послуги з постачання в установлені цим договором строки. Згідно п. 3.2.5. даного договору споживач у разі несвоєчасного внесення платежів, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та пеню у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до ст. ст. 66, 67, 156, 162 ЖК України, за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. У відповідності до положень статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться й одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються. У відповідності до ст. 322 Цивільного кодексу України, абз.1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Згідно розрахунку інфляційних витрат та 3 % річних у відповідачки сума богу з надання житлово-комунальних послуг за період з лютого 2019 р. по грудень 2021 р., становить 33033,15 грн. (а.с. 9-10). Позивач зі свого боку виконував свої обов`язки, та забезпечував надання [PERSON] житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку і споруд, прибудинкових територій, оскільки відповідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу на проведення ремонтних і профілактичних робіт, ліквідації аварії та її наслідків. Нарахування оплати за отримані комунальні послуги проводяться відповідно до Постанови КМУ 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (далі за текстом «Правила») та тарифів, встановлених вказаним «Постачальникам» органом виконавчої влади - Розпорядженням КМДА які діють на момент надання відповідної послуги. Згідно зі статтею 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а статтею 68 ЖК України визначено, що на власників квартир покладається обов`язок своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно із п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (введений в дію з 01 травня 2019 року, крім: ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 3-7, 9, 11, 12, ч. 2 ст.26, ст. 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), ч. 2 ст. 2, ч. ч. 3 та 4 ст. 8, ч. ч. 2 та 3 ст. 10, ст. 15, ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 16, ст. 18, ч. 5 ст. 28, які введені в дію 10 червня 2018 року). Суб`єктами Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV). Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Частиною 1 статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV та ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Водночас такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV та п. 5 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Частина 1 статті 509 ЦК України визначає, що зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Тобто у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. За змістом ч. 1 ст. статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до статей 156, 162 ЖК України, власники квартир зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і придомової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Обов`язок на власників жилого приміщення по несенню витрат на утримання будинку і при будинкової території, сплаті комунальних послуг покладений також нормами ст. 322 ЦК України та Законом України "Про житлово-комунальні послуги". У відповідності до положень ч. 2 статті 625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши наданий позивачем розрахунок (а.с. 9-10) інфляційні нарахування у розмірі 4256,85 та 3% річних у розмірі 1671,64 грн. є обґрунтованими. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі [PERSON] були порушені обов`язки щодо оплати вартості наданих житлово-комунальних послуг, а тому вимоги позивача по даному позову підлягають задоволенню. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved