Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-19 00:00:00

До Подільського районного суду м. Києва звернувся [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кравест», в якому, після уточнення позовних вимог (а.с.66-67), просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором № Ф-1/01 від 24 січня 2018 року про надання поворотної фінансової допомоги у розмірі 1814988 грн. 50 коп., 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 14768 грн. 54 коп., втрати від інфляції у розмірі 42061 грн. 33 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 1998 року є учасником ТОВ «Кравест», статутний капітал якого складає 70000 грн. Частка позивача у статутному капіталі складає 20 %, що дорівнює 14000 грн. Іншим учасником Товариства є [PERSON] , частка якого становить 56000 грн., що складає 80 % статутного капіталу. Крім того, позивач займав посаду директора в Товаристві, з якої влітку 2021 року звільнився за згодою сторін, одночасно повідомивши Товариство та учасника [PERSON] про намір продати свою частку і запропонував останньому скористатись переважним правом на покупку. На даний час частка у Товаристві не відчужена, у зв`язку з чим позивач залишається учасником Товариства, хоча безпосередньо участі у веденні бізнесу підприємства не приймає. Разом з тим, вимагає повернення суми залишку поворотної фінансової допомоги, яка свого часу надавалась позивачем Товариству як фізичною особою - учасником на тимчасовій основі для підприємницьких цілей. Так, 24 січня 2018 року між сторонами укладено договір № Ф-1/01 про надання поворотної фінансової допомоги, на виконання якого позивачем систематично надавалась Товариству поворотна фінансова допомога, перша частина якої надана у межах обумовленого договором строку до 25 січня 2018 року у розмірі 160000 грн. У подальшому позивачем вносились різні суми допомоги, які сумарно перевищили 500000 грн., сторони договору не заперечували проти цього, реально змінивши і доповнивши договірні умови. Загалом поворотна фінансова допомога позивачем була надана підприємству на загальну суму 2056288 грн. 50 коп. На даний час Товариством повернуто позивачу 241300 грн. Залишок неповернутої суми складає 1814988 грн. 50 коп. 09 серпня 2021 року позивач рекомендованим листом звернувся до відповідача з вимогою про повернення залишку фінансової допомоги, яка отримана бенефіціарним учасником та директором Товариства [PERSON] 17 серпня 2021 року ТОВ «Кравест» відмовилась від адресованої позивачем кореспонденції. У зв`язку з тим, що відповідачем у добровільному порядку не повернуто позивачу грошові кошти за договором про поворотну фінансову допомогу, останній вимушений був звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 січня 2022 року, головуючим суддею у справі визначено Головчака М.М. 25 січня 2022 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кравест» про стягнення грошових коштів за договором надання поворотної фінансової допомоги, 3 % річних та інфляційних втрат. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 21 лютого 2022 року ухвалою судді заяву [PERSON] про забезпечення позову залишено без задоволення. 17 травня 2022 року ухвалою судді заяву [PERSON] про забезпечення позову залишено без задоволення. 02 серпня 2022 року постановою Київського апеляційного суду скасовано ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 17 травня 2022 року. Заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Кравест» у межах ціни позову у розмірі 1871818 грн. 37 коп., які знаходяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАВЕСТ». 17 жовтня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАВЕСТ» про стягнення коштів та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, в обґрунтування вимог посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, зазначивши, що договір № Ф-1/01 від 24 січня 2018 року, на який посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, між сторонами не укладався. Надана до позовної заяви позивачем копія спірного договору не підписана сторонами, що свідчить про те, що вказаний договір між сторонами не укладено. Грошові кошти, які надходили на рахунки ТОВ «Кравест» є грошовими коштами позивача, які надходили на рахунок підприємства, але не за договором на який посилається позивач. У зв`язку з тим, що між сторонами не існує договірних обов`язків, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України, фінансова допомога - це допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення. Правовою основою для отримання поворотної фінансової допомоги є договір позики. Відносини за договором позики регулюються ст. ст. 1046 - 1053 ЦК України. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання коштів або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що посилаючись на наявність договірних відносин між сторонами справи щодо поротної фінансової допомоги, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти, однак суду не надано вказаного договору, який передбачав би як взагалі наявність договірних відносин з фінансової допомоги так і її умов: строк, зворотність, обов`язки сторін тощо. Суд не бере до уваги, копію договору, наданого позивачем на підтвердження позовних вимог на а.с. 38-39, оскільки вказаний доказ є неналежним в розумінні ст. 77 ЦПК України, не містить підпису сторін. Задовольняючи клопотання позивача про витребування доказів, судом було постановлено ухвалу про витребування від відповідача належним чином засвідченої копії спірного договору, але такої суду відповідачем надано не було. В судовому засіданні представником відповідача заперечувалось укладання договору поворотної фінансової допомоги між сторонами, на який посилається позивач як на підставу позовних вимог. Відсутність договору унеможливлює визначення строку його дій, чи висновки про те, що строк повернення позики вже настав, і взагалі будь-які умови, на яких позивач нібито перераховував грошові кошти юридичній особі. За положеннями з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором (ч. 2 ст. 1049 ЦК України). Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). На підставі викладеного, суд вважає, що відсутність договору унеможливлює визначення ані строку його дій, ані висновки про те, що строк повернення позики вже настав, ані взагалі будь-які умови, на яких позивач нібито перераховував грошові кошти юридичній особі. Посилання на те, що позика підтверджується квитанціями, за якими позивач перераховував грошові кошти та в яких зазначено номер договору про поворотну фінансову допомогу і його дата, не є належним доказом укладення договору. Адже у зазначених квитанціях призначення платежу зазначалося зі слів самого позивача. У відповідності до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень У зв`язку з тим, що суду не було надано договору, який укладено (за твердженням позивача) між позивачем та відповідачем, представником відповідача в судовому засіданні заперечувалось укладання спірного договору, а тому суд не бачить достатніх підстав для задоволення позову [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed